Справа № 640/20750/21
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2022-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Степанюка А.Г.

За участю секретаря: Шевченко Е.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 грудня 2021 року, суддя Мамедова Ю.Т., у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" до Центрального міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

У С Т А Н О В И Л А:

Приватне акціонерне товариство "Судноплавна компанія "Укррічфлот" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 17.02.2020, винесеного Офісом великих платників податків Державної податкової служби.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки прийняте відповідачем на підставі висновків, зроблених за результатами перевірки позивача, які не відповідають фактичним обставинам.

Також, позивач звертав увагу суду, що підстави позову є відмінними від підстав, зазначених у позові у адміністративній справі №640/9862/20, зокрема щодо застосування ставок податку за користування земельними ділянками.

Як зазначено судом першої інстанції, у справі №640/9862/20 на обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що обчислення посадовими особами контролюючого органу податкових зобов`язань ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» зі сплати орендної плати за землю відбувалося на підставі самостійно отриманих податковим органом Витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, які сформовані відділом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області 22 травня 2019 року, 07 червня 2019 року та 10 червня 2019 року - станом на 2017 рік, станом на 01 липня 2018 року, за 2018 станом на 01 січня 2019 року та на дату формування Витягу. При цьому, контролюючий орган не перевірив чи відповідають Витяги 2019 року чинному законодавству України, а саме: в частині їх формування за минулі періоди чи на дати інші, ніж дати формування витягів, в той час як інформація у витягах відображається виключно станом на дату формування такого витягу; в частині зазначення у витягах інформації «Інформація не внесена до відомостей Державного земельного кадастру» у графі «Цільове призначення земельної ділянки» в той час, як така інформація була наявна як в договорах оренди, так і у Витягах 2016 року; в частині застосування Приміток до Додатку 1 до наказу Мінагрополітики «Про Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів» від 25 листопада 2016 року № 489 під час формування витягів, в той час як Порядок №489 не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах. На переконання позивача, він здійснював розрахунок орендної плати відповідно до норм Податкового кодексу України на підставі Витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, отриманих в 2016 році. При цьому, оскільки нормативна грошова оцінка не змінювалась протягом 2016-2019 років зазначені витяги були чинними, а у позивача був відсутній обов`язок з отримання нових витягів.

Разом з тим у даній справі №640/20750/21 позивач, в якості підстав позову, зокрема посилається на неправильне розрахування відповідачем розміру орендної плати із застосуванням невірних ставок, необґрунтованої нормативної грошової оцінки відповідних земельних ділянок, невірного коефіцієнту функціонального використання земельних ділянок.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 грудня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Щодо заяви представника позивача адвоката Грибова Д.І. про відкладення розгляду справи з огляду на те, що він знаходиться за межами міста Києва та області, не може взяти участь у розгляді справи та не має необхідних технічних засобів для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, то колегія суддів вважає її безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Представником позивача не надано жодного доказу неможливості його прибуття в судове засідання. Окрім того, колегія суддів бере до уваги, що в судовому засіданні 22 лютого 2022 року були присутні представники позивача, у т.ч. адвокат Грибов Д.І., які надали свої пояснення по справі та заперечення за апеляційною скаргою, судом було досліджено матеріали справи. Даних про наявність нових пояснень чи доказів, представник позивача суду апеляційної інстанції не повідомив.

Тому, колегія суддів прийшла до висновку про можливість розглянути справу в судовому засіданні 24.05.2022 у відсутності представника позивача.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб, що з`явились в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що у період 2005-2007 роки та у 2011 році між ДП «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» та Дніпропетровською міською радою було укладено ряд договорів оренди земельних ділянок та додаткових договорів до договорів оренди земельних ділянок. Предметом кожного договору оренди є окремо визначена земельна ділянка, яка має кадастровий номер та код цільового призначення, та кожна з яких зареєстрована в Державному реєстрі земель (п. 1.1 та п. 1.2 договорів оренди):

1. Між Дніпровською міською радою та Дочірнім підприємством «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» було укладено договір оренди земельної ділянки від 14.12.2006, терміном дії до 14.12.2031, згідно якого Дочірнє підприємство «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» відповідно до рішення міської ради від 12.10.2006, №199/5 прийняло в строкове платне користування земельну ділянку площею 1,8728 га, що знаходиться за адресою: по вул. Набережна Заводська, 64, будівлі та споруди ділянки «Нові Кайдаки» Ленінський район), яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі м.Дніпропетровська за номером :08:833:0004.

2. Між Дніпровською міською радою та Дочірнім підприємством «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» було укладено договір оренди земельної ділянки від 14.12.2006, терміном дії до 14.12.2021, згідно якого Дочірнє підприємство «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» відповідно до рішень міської ради від 12.10.2006 №220/5, від 13.08.2008 №31/28 та від 02.02.2011 №216/8 прийняло в строкове платне користування земельну ділянку площею 3,1524 га, що знаходиться за адресою: вул. Верстова, 43, причал мінеральних вантажів (Амур-Нижньодніпровський район), яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі м.Дніпропетровська за номером :01:205:0083.

3. Між Дніпровською міською радою та Дочірнім підприємством «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» було укладено договір оренди земельної ділянки від 14.12.2006, терміном дії до 14.12.2011, згідно якого Дочірнє підприємство «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» відповідно до рішень міської ради від 12.10.2006 №170/5, від 13.02.2008 №31/28, від 02.02.2011 №216/8 прийняло в строкове платне користування земельну ділянку площею 4,2917 га, що знаходиться за адресою: площа Десантників. 5, будівлі та споруди вантажного району (Кіровський район), яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі м.Дніпропетровська за номером :06:114:0035.

Згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2013 Справа № 13/5005/10437/2012 та рішення Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.06.2016, Справа №13/5005/10437/2012, визнано укладеною Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки площею 4,2917 га, що знаходиться за адресою: площа Десантників, 5 у м.Дніпропетровську, кадастровий номер :06:114:0035, згідно якої Договір продовжено на строк до 27.02.2017. Інші умови вищевказаного Договору, не змінені цією Угодою, залишаються чинними у тій редакції, в якій вони викладені сторонами раніше.

4. Між Дніпровською міською радою та Дочірнім підприємством «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» було укладено договір оренди земельної ділянки від 18.02.2005 терміном дії до 18.02.2015, згідно якого Дочірнє підприємство «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» відповідно до рішення міської ради від 24.12.2004 №104/23 прийняло - строкове платне користування земельну ділянку площею 9,6552 га, що знаходиться за адресою: острів Файнберга, 11, адміністративно-господарча база (Амур-Нижньодніпровський район), яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі м.Дніпропетровська за номером :01:076:0004.

5. Між Дніпровською міською радою та Дочірнім підприємством «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» було укладено договір оренди земельної ділянки від 29.03.2006, терміном дії до 01.01.2025, згідно якого Дочірнє підприємство «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» відповідно до рішень міської ради від 25.01.2006 №131/31, від 13.02.2008 та від 02.02.2011 №216/8 прийняло в строкове платне користування земельну ділянку площею 4.7501 га, що знаходиться за адресою: вул. Амур - Гавань, 11, вантажний район (Амур-Нижньодніпровський район), яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі м.Дніпропетровська за номером :01:084:0001.

6. Між Дніпровською міською радою та Дочірнім підприємством «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» було укладено договір оренди земельної ділянки від 29.03.2006, терміном дії до 01.01.2025, згідно якого Дочірнє підприємство «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» відповідно до рішень міської ради від 25.01.2006 №131/33, від 13.02.2008 №31/28 та від 02.02.2011 №216/8 прийняло в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,1095 га, що знаходиться за адресою: вул. Амур - Гавань, 11, вантажний район (Амур-Нижньодніпровський район), яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі м.Дніпропетровська за номером :01:072:0007.

7. Між Дніпровською міською радою та Дочірнім підприємством «Дніпропетровський гілковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» було укладено договір оренди земельної ділянки від 29.03.2006, терміном дії до 01.01.2025, згідно якого Дочірнє підприємством «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» відповідно до рішень міської ради від 25.01.2006 №131/33, від 13.02.2008 №31/28, від 02.02.2011 №216/8 прийняло в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,9995 га, що знаходиться за адресою: вул. Амур - Гавань, 11, вантажний район (Амур-Нижньодніпровський район), яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі м.Дніпропетровська за номером :01:088:0001.

8. Між Дніпровською міською радою та Дочірнім підприємством «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» було укладено договір оренди земельної ділянки від 29.03.2006, терміном дії до 01.01.2025, згідно якого Дочірнє підприємство «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот»» відповідно до рішення міської ради від 25.01.2006 №131/33, прийняло в строкове платне користування земельну ділянку площею 7,3623 га, що знаходиться за адресою: вул. Амур - Гавань, 11, вантажний район (Амур-Нижньодніпровський район), яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі м.Дніпропетровська за номером :01:076:0008.

9. Між Дніпровською міською радою та Дочірнім підприємством «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» було укладено договір оренди земельної ділянки від 14.12.2006, терміном дії до 14.12.2021, згідно якого Дочірнє підприємство «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» відповідно до рішень міської ради від 12.10.2006 №173/5, від 13.02.2008 №31/28 та від 02.02.2011 №216/8 прийняло в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,1769 га, що знаходиться за адресою: пл. Десантників, 1, Річковий вокзал (Кіровський район), яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі м.Дніпропетровська за номером :06:114:0030.

10. Між Дніпровською міською радою та Дочірнім підприємством «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» було укладено договір оренди земельної ділянки від 14.12.2006, терміном дії до 14.12.2021, згідно якого Дочірнє підприємство «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» відповідно до рішень міської ради від 12.10.2006 №173/5, від 13.02.2008 №31/28 та від 02.02.2011 №216/8 прийняло в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,1378 га, що знаходиться за адресою: пл. Десантників, 1, Річковий вокзал (Кіровський район), яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі м.Дніпропетровська за номером :06:114:0032. Цільове призначення земельної ділянки - землі річкового транспорту. Відповідно до п.4.1 Річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у грошовій формі (у гривнях), у розмірі земельного податку, збільшеного на коефіцієнт 1,3.

11. Між Дніпровською міською радою та Дочірнім підприємством «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» було укладено договір оренди земельної ділянки від 14.12.2006, терміном дії до 14.12.2021, згідно якого Дочірнє підприємство «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» відповідно до рішень міської ради від 12.10.2006 №173/5, від 13.02.2008 №31/28 та від 02.02.2011 №216/8 прийняло в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,2738 га, що знаходиться за адресою: пл. Десантників, 1, Річковий вокзал (Кіровський район), яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі м.Дніпропетровська за номером :06:114:0034.

Відповідно до п. 1.2 вказаних договорів оренди, код цільового призначення земельних ділянок визначено на підставі діючого на дату укладання договорів Українського класифікатора цільового використання землі, затвердженого листом Держкомзему України від 24 квітня 1998 р. №14-1-7/1205 (далі - УКЦВЗ 1998) - « 1.14.5 - внутрішній водний транспорт».

20.04.2011 черговими (річними) загальними зборами акціонерів Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» було прийнято рішення про припинення дочірніх підприємств Компанії шляхом приєднання до Компанії, зокрема, Дочірнього підприємства «Дніпропетровський річковий порт» АСК «Укррічфлот». Згідно з відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, АСК «Укррічфлот» є правонаступником ДП «ДРП» АСК «Укррічфлот».

Враховуючи, що орендна плата за земельні ділянки комунальної власності є однією з форм плати за землю, яка, в свою чергу, є складовою податку на майно (підпункт 14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України), починаючи з 2005 року ДП «Дніпропетровський річковий порт», а після підписання передавального Акту в 2012 року, АСК «Укррічфлот» є користувачем вище вказаних земельних ділянок за визначеним цільовим призначенням та платником орендної плати за вказані земельні ділянки комунальної власності.

Відповідно до п.4.1. вище вказаних Договорів оренди, річна плата за земельну ділянку встановлюється у грошовій формі (гривнях), у розмірі земельного податку, збільшеного на коефіцієнт індексації.

Рішенням Дніпровської міської ради №13/27 від 06.12.2017 «Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста», а також відповідними Рішеннями Дніпровської міської ради №8/30 від 21.02.2018 р. та №9/52 від 18.12.2019 р. про внесення змін до Рішення Дніпровської міської ради №13/27 від 06.12.2017 ставка податку для категорії земель, що знаходяться у користуванні АСК «Укррічфлот» (цільове призначення земельних ділянок: землі річкового транспорту) встановлена в розмірі 2,3%.

Рішенням Дніпропетровської міської ради №4/65 від 15.07.2015 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м. Дніпропетровська» (із змінами від 27.04.2016 згідно з рішенням Дніпропетровської міської ради №5/7) була затверджена нормативна грошова оцінка земель м. Дніпропетровська, розроблена Державним підприємством науково-дослідного Інституту проектування міст «Діпромісто» ім. Ю.Б. Білоконя, яка застосовується з 01.01.2016.

Рішення Дніпропетровської міської ради №4/65 було прийнято згідно із Законом України «Про оцінку земель» від 11.12.2003 №1378-IV (в редакції, чинній станом на дату прийняття цього рішення).

Управлінням Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, згідно з частиною 3 статті 23 Закону України «Про оцінку земель», було видано позивачу витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки щодо орендованих Земельних ділянок від 2016 р. У всіх Витягах відображено розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки згідно з затвердженою рішенням Дніпропетровської міської ради №4/65 нормативною грошовою оцінкою земель м. Дніпропетровська. У всіх Витягах значення коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки (Кф) дорівнює 1,00.

Так, у період з 15.01.2020 року по 21.01.2020 року Офісом великих платників податків Державної податкової служби на підставі повідомлення від 11 січня 2020 року №1 та наказу від 11 січня 2020 року №21 про проведення документальної невиїзної перевірки з питань достовірності та повноти декларування орендної плати за земельні ділянки по податкових деклараціях з плати за землю, проведено документальну невиїзну перевірку платника податків АСК «Укррічфлот».

За результатом проведеної перевірки посадовими особами Офісу ВПП ДПС складено Акт про результати документальної невиїзної перевірки АСК «Укррічфлот» з питань достовірності та повноти декларування орендної плати за земельні ділянки по податкових деклараціях з плати за землю від 23.01.2020 №208/28-10-44-05/00017733.

Відповідно до п. 1 розділу 4 «Висновки» Акту перевірки, встановлено порушення АСК «Укррічфлот» пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п. 286.1 та п. 286.2 ст. 286, п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено заниження задекларованих показників плати за землю (орендної плати за земельні ділянки, державної або комунальної власності) по податкових деклараціях з плати за землю: від 17.02.2017 року №, від 17.02.2017 року №, від 17.02.2017 року №, від 19.02.2018 року №, від 19.02.2018 року №, від 19.02.2018 року №, від 19.02.2019 року №, від 19.02.2019 року №, від 19.02.2019 року № на загальну суму 61 445 914,95 грн.

На підставі висновків акту перевірки, контролюючим органом прийнято податкове повідомленням-рішенням № від 17.02.2020, яким Офісом ВПП ДПС збільшено АСК «Укррічфлот» суму грошового зобов`язання за платежем орендна плата з юридичних осіб, код платежу 18010600, на 61 445 914, 95 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 15 361 478, 74 грн.

Вважаючи вищезазначене податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що прийтято всупереч нормам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню, позивач з метою захисту своїх прав та інтересів звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Колегія суддів зазначає, що ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» у травні 2020 року зверталась до суду з адміністративним позовом в якому оскаржувала податкове повідомлення-рішення від 17 лютого 2020 року № посилаючись на те, що обчислення посадовими особами контролюючого органу податкових зобов`язань зі сплати орендної плати за землю відбувалося на підставі самостійно отриманих податковим органом Витягів з технічної документації про нормативно грошову оцінку.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 12 липня 2021 у справі №640/9862/20 рішення Окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову ПАТ «Сухоплавна компанія «Укррічфлот» у задоволенні позовних вимог про скасування податкового повідомлення рішення від 17 лютого 2020 №.

Окрім того, Верховним Судом у справі №640/9862/20 було розглянуто заяву ПАТ «Сухоплавна компанія «Укррічфлот» про перегляд судового рішення за новоявленими обставинами та відмовлено у її задоволенні.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно пунктом 12.3 статті 12 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Підпунктом 14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до п.288.2., п.288.3, п.288.4, п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України, платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Згідно із ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Відповідно до даних додатку 4 Акту перевірки, в якому наведено нормативно-грошову оцінку землі та розмір орендної плати по земельних ділянки за даними перевірки, розмір орендної плати розрахований зі ставки 3%.

Як зазначено у п. 289.1 статті 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Відповідно до пп. 271.1.1 п. 271.1 ст. 271 ПК України, базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Згідно статті 286.2 ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Норми законодавства України, зокрема, Закони України «Про оцінку земель», «Про землеустрій», Податковий кодекс України, регулюють порядок та визначають органи, уповноважені на проведення, розроблення та затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Підставою для проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування (ст. 15 Закону України «Про оцінку земель»).

Порядок проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок встановлено ст. 18 Закону України «Про оцінку земель», яка визначає, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Щодо земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України «Про землеустрій».

Відповідно до ст.ст. 20, 23 Закону України «Про оцінку земель», за результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок розташованих у межах населених пунктів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом (ст. 271 ПК України).

Крім того, відповідно до пп. 12.3.3 ПК України, орган місцевого самоврядування у десятиденний строк з дня затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель направляє в електронній формі до контролюючого органу інформацію про нормативну грошову оцінку земель. Контролюючі органи не пізніше 10 липня поточного року складають зведену інформацію про нормативну грошову оцінку земель. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, не пізніше 15 липня поточного року оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті зведену інформацію про проведену нормативну грошову оцінку земель.

Особливості обчислення і сплати орендної плати за земельні ділянки, як однієї з форм плати за землю, визначає стаття 288 ПК України, яка встановлює мінімальну (не може бути меншою за розмір земельного податку) і максимальну межу її річного платежу, зокрема, для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки. Визначення платниками суми орендної плати проводиться самостійно (крім фізичних осіб) на підставі даних Державного земельного кадастру та з використанням нормативної грошової оцінки земельної ділянки, визначеної у встановленому порядку, про що подається річна податкова декларація з плати за землю з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка враховується при визначенні розміру орендної плати, індексується щороку. Також використовується Кф на рівні, встановленому законодавством.

Як встановлено колегією суддів, нормативна грошова оцінка земель м. Дніпропетровська затверджена рішенням Дніпропетровської міської ради № 4/65 від 15 липня 2015 року, яким введено в дію з 1 січня 2016 року нормативну грошову оцінку земель м. Дніпропетровська базовою вартістю 1 кв. м землі - 306,35 грн.

Згідно даних з Витягів, наданих як позивачем, так і відповідачем, вбачається, що саме така базова вартість 1 кв. м землі використовувалася сторонами при розрахунку орендної плати, що дає підстави вважати, що між сторонами відсутній спір в цій частині.

У справі, що розглядається, позивач в якості підстав позову посилається на невірне розрахування відповідачем розміру орендної плати із застосуванням невірних ставок, необгрунтованої нормативної грошової оцінки відповідних земельних ділянок, невірного коефіцієнту функціонального використання земельних ділянок.

У справі, що вже розглядалась судом за № 640/9862/20, як зазначено у постанові Верховного Суду від 12 липня 2021 року, спір між сторонами виник щодо визначення коефіцієнту функціонального використання земельних ділянок, який має застосовуватися при розрахунку нормативної грошової оцінки окремої земельної ділянки.

Оскільки позивач у позовній заяві послався на те, що позов пред"явлено з інших правових підстав, колегія суддів приходить до висновку про необхідність розгляду даної справи по суті спору для встановлення всіх обставин справи.

Частиною першою статті 15 Закону України від 7 липня 2011 року №3613-VI «Про Державний земельний кадастр» (далі - Закон №3613-VI) передбачено, що до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Зміни до відомостей про земельну ділянку (крім випадків, визначених у частині другій цієї статті) вносяться до Поземельної книги за заявою власника або користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на підставі документації, передбаченої цим Законом (частина третя статті 26 Закону №3613-VI).

Відповідно до частини першої статті 38 Закону №3613-VI відомості з Державного земельного кадастру надаються державними кадастровими реєстраторами у формі: витягів з Державного земельного кадастру про об`єкт Державного земельного кадастру; довідок, що містять узагальнену інформацію про землі (території), за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру; викопіювань з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану); копій документів, що створюються під час ведення Державного земельного кадастру.

Пункт 4 розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3613-VI передбачає, що у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.

Як встановлено колегією суддів, у Витягах 2016 року були наявні відомості щодо коду цільового призначення земельних ділянок: « 1.14.5 Землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення», що стало підставою для висновку про те, що інформація у Витягах Офісу ВПП ДПС не відповідала дійсності.

Такий код цільового призначення земельних ділянок (1.14.5) відповідав Українському класифікатору цільового використання землі, затвердженому листом Держкомзему України від 24 квітня 1998 року N 14-1-7/1205 (далі - УКЦВЗ 1998 року), що дає підстави для висновку, що відомості про земельні ділянки в частині коду УКЦВЗ 1998 року були перенесені до Державного земельного кадастру, а тому посилання судів попередніх інстанцій про невиконання цих приписів Закону є необґрунтованими.

15 лютого 2011 року набрав чинності Наказ Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548, яким затверджено Класифікацію видів цільового призначення земель (далі - КВЦПЗ 2010 року).

Відповідно, з цього часу при веденні Державного земельного кадастру та державного реєстру земель, а також при функціонуванні автоматизованої системи державного земельного кадастру обов`язковою до використання була саме ця Класифікація.

Станом на 2016 рік діяв Порядок нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затверджений Наказом Держкомзему України, Мінагрополітики України, Мінбудархітектури України, Української академії аграрних наук від 27 січня 2006 року № 18/15/21/11, відповідно до якого Коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) (додаток 1, табл. 1.1), ураховує відносну прибутковість видів економічної діяльності. Віднесення земель до категорії земель за функціональним використанням провадиться згідно з Інструкцією з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми NN 6-зем, 6а-зем, 6б-зем, 2-зем), затвердженою наказом Держкомстату України від 5 листопада 1998 року N 377, зареєстрованою в Мін`юсті України 14 грудня 1998 року за N 788/3228, відповідно до видів економічної діяльності, зазначених у довідках, що надають юридичним особам органи державної статистики.

Таким чином, у 2016 році Коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) визначався в залежності від категорії земельної ділянки за функціональним використанням, відповідно до видів економічної діяльності, зазначених у довідках, що надають юридичним особам органи державної статистики.

З 1 січня 2017 року процедура проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів визначена Порядком №489.

Пунктом 5 розділу ІІ Порядку №489 визначено, що коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), встановлюється на підставі КВЦПЗ 2010 року.

Відповідно до примітки 2 до Додатку 1 Порядку №489, у разі якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із значенням 2,0.

17 липня 2018 року набрав чинності наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України від 27 березня 2018 року № 162, яким внесено зміни до додатка 1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, а саме: цифри « 2,0» замінено цифрами « 3,0».

Отже, з 1 січня 2017 року визначення Кф знаходиться у прямій залежності від коду КВЦПЗ 2010 року, відомості про який містяться у Державному земельному кадастрі. У разі відсутності таких відомостей при розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки має застосовуватись Кф « 2,0», а з 17 липня 2018 року - « 3,0».

У постанові від 7 грудня 2020 року у справі № 817/1795/17 Верховний Суд зазначав, що видача витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки конкретної земельної ділянки не передбачає можливість вибору суб`єктом владних повноважень на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, оскільки є єдиним законодавчо закріпленим варіантом поведінки суб`єкта при оформленні даних про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки. Визначення у витязі в графі «розрахунок суми орендної плати розмір орендної плати у відсотках 3,00% коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) є обов`язковим і розмір цього коефіцієнту має відповідати Порядку № 489.

Як встановлено колегією суддів та дана обставина підтверджується матеріалами справи, наданими, зокрема представником відповідача до додаткових пояснень, в графі «розрахунок суми орендної плати» податкової декларації з плати за землю за 2017 рік, позивача зазначив розмір орендної плати 3%.

Отже, доводи позивача про те, що відповідач протиправно застосував ставку 3% розміру орендної плати є безпідставними, оскільки таку ставку платник задекларував самостійно.

Окрім того, як зазначив представник відповідача, під час обрахунку розміру орендної плати за землю контролюючий орган застосував ставку 3%, яка була визначена платником самостійно, а також використав витяги із новою нормативно-грошовою оцінкою з Кф 2 та Кф 3, відмінною від тієї, яка застосована позивачем та правомірність застосування якої підтверджено у постанові Верховного суду від 12 липня 2021 року у справі №640/9862/20.

У зазначеній справі №640/9862/20 відповідач зазначав, що згідно з Витягами 2019 року протягом 2017-2018 років і на момент проведення перевірки у Державному земельному кадастрі для земельних ділянок був відсутній код за КЦВПЗ 2010 року, що стало підставою для застосування при розрахунку плати за землю Кф « 2,0», а з 17 липня 2018 року - « 3,0».

Проте, доказів, які б свідчили, що що у спірний період позивачем були внесені відомості до Державного земельного кадастру про види цільового призначення земельних ділянок за КЦВПЗ 2010, позивач до суду не надав.

Водночас, колегія суддів зазначає, що власник земельної ділянки або землекористувач має бути зацікавлений у тому, щоб відомості в Державному земельному кадастрі були повними і достовірними, для чого таким суб`єктам надано право на отримання витягів (без обмеження кількості звернень за ними) та внесення змін до відомостей про земельну ділянку, а отже саме ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот», як землекористувач, мав бути зацікавлений у тому, щоб у Державному земельному кадастрі були наявні відомості щодо цільового призначення земельних ділянок за кодами КЦВПЗ 2010.

Разом з тим, з моменту набрання чинності Наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548, яким затверджено КЦВПЗ 2010 року, у позивача було достатньо часу для звернення до Державного земельного кадастру із заявою про внесення змін щодо кодів цільового призначення земельних ділянок, однак, такі дії вчинені лише наприкінці 2019 року та початку 2020 року, про що зазначав сам позивач під час розгляду справи і надавав відповідні докази.

Верховний Суд у постановах від 8 квітня 2021 року у справі № 160/10137/19, від 1 квітня 2021 року у справі № 160/8847/19, від 7 грудня 2020 року у справі № 817/1795/17, від 27 січня 2020 року у справі № 804/886/18 дійшов висновку, що при відсутності коду Класифікації видів цільового призначення земель для земельних ділянок правомірним є застосування Кф, визначеного Порядком № 489 (з урахуванням внесених змін).

Щодо правомірності використання Офісом ВПП ДПС витягів, які на час перевірки і розрахунку орендної плати не були визнані недійсними, то Верховним Судом у справі №640/9862/20 цій обставині було надано оцінку та зазначено, що видача такого документа є способом відображення вартісного показника грошової оцінки цієї земельної ділянки на підставі існуючої у Державному земельному кадастрі інформації щодо неї та із використанням законодавчо встановлених показників, зокрема і показника Кф, який характеризує її функціональне використання. Отже, цей вартісний показник об`єктивно існує та може бути обрахований безвідносно до додержання форми такого витягу, чи його відкликання. При цьому, показник Кф не обчислюється самостійно органами Держгеокадастру чи іншими суб`єктами владних повноважень, а лише застосовується відповідно до встановленого порядку. Тому, зміст витягу не може змінювати дійсну нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а правомірність його формування може бути перевірена, зокрема у судовому порядку.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що лист Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №918-4-0.1-5365/2-20, яким визнано недійсними надані Офісу ВПП ДПС Витяги 2019 року з огляду на не невідповідність їх форми, не має правового значення у цій справі, оскільки не змінює факту відсутності кодів КЦВПЗ 2010 року для земельних ділянок у Державному земельному кадастрі у періоді, за який позивачеві донараховано орендну плату із застосуванням Кф « 2,0» у період з 1 січня 2017 року до 17 липня 2018 року та « 3,0» у період після 17 липня 2018 року.

В позовній заяві позивач як нову підставу зазначив те, що відповідно до рішення Дніпровської міської ради від 06.12.2017 «Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста», а також відповідними рішеннями Дніпровської міської ради №8/30 від 21.02.2018, №9/52 від 18.12.2019 про внесення змін до рішення Дніпровської міської ради №13/27 від 06.12.2017 ставка податку для категорії земель, що знаходяться у користуванні АСК «Укррічфлот» встановлена в розмірі 2,3%. Проте, відповідач безпідставно визначив ставку у 3 % про що зазначив в акті перевірки.

Колегія суддів вважає, що дана обставина не є новою у даній справі, оскільки питання правомірності застосування даного коефіцінта податковим органом було предметом судового розгляду справі № 640/9862/20. У своїй постанові Верховний Суд надав оцінку даним правовідносинам та прийшов до висновку про законність застосування контролюючим органом ставки 3%.

Посилання позивача на те, що наказ Мінагрополітики не впливає ні на чинність проведеної до його прийняття нормативної грошової оцінки земель, ні на зобов`язання платника податку отримати Витяг з такої оцінки за умови незатвердження нової нормативної грошової оцінки земель повноважним на те органом, колегія суддів не бере до уваги з огляду на вищевикладені доводи.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник позивача пояснив, що позивач оспорює ту обставину, що відповідач самостійно обчислив ставку, застосувавши коефіцієнт 3%, тоді як Податковий Кодекс визначає що розмір орендної плати встановлюється договором оренди. Позивач у даному спорі веде мову про розмір орендної плати, тоді як у попередній справі питання стояло щодо нормативно правової оцінки.

Підпунктом 288.5.1 п.288.5 ст. 288 ПК України визначено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території (в редакції, чинній з 01.01.2017).

Згідно з пп. 288.5.1 п.288.5 ст. 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативно грошову оцінку яких проведено - у розмірі не більше 3% їх нормативно грошової оцінки (в редакції Закону чинного станом на 01.01.2018).

Окрім того, пунктом 289.1 ст. 289 ПК України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділячнок.

Разом з тим, п.271.1 ст. 271 ПК України визначсено, щол базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Відповідачем в ході перевірки було встановлено, що позивачем було занижено задекларовані показник и плати за землю (оренендної плати за земельні ділянки, державної або комунальної власності) по податкових деклараціях з плати за землю.

У декларації, як вже зазначив суд вище, позивач самостійно визначив розмір орендної плати на рівні 3%, а не як передбачалось договором 2,3%.

Отже, відповідчем самостійно у даному випадку не визначався коофіцієнт 3% розміру орендної плати.

Щодо розрахунку податкового зобов`язання, то колегія суддів зазначає, що позивач не оспорює в даному випадку невірний розрахунок відповідачем суми орендної плати для АСК «Укррічфлот», виходячи з ставки 3%, тоді як за умовами договору оренди річна плата за землю встановлюється у розмірі земельного податку, тобто відповідно до рішення Дніпровської міської ради №13/17 від 06.12.2017 та №8/30 від 21.02.2018, № 9/52 від 18.12.2019, яким розмір встановлено 2%.

Оцінка цій обставині судовою колегією наведена вище. Окрім того, Верховний Суд у постанові від 12 липня 2021 у справі №640/9862/20 також надав оцінку даній обставині.

Щодо доводів позивача про порушення принципів податкового законодавства, ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду, то на думку колегії суддів, такі порушення у даній справі відсутні.

Будь-якого втручання у право на повагу майна позивача у зв`язку з прийняттям контролюючим органом ППР не мало місця.

Відповідач на підставі чинного податкового законодавства здійснив перевірку, встановив порушення з боку позивача вимог чинного законодавства та прийняв податкове повідомлення рішення від 17 лютого 2020 року, яке, як вважає колегія суддів, прийнято з дотриманням вимог податкового законодавства.

Отже, з огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача з викладених ним доводів та підстав.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, а тому рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 грудня 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з частиною 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких підстав рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 грудня 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 грудня 2021 року скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 17.02.2020 відмовити в повному обсязі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Степанюк А.Г.

Повний текст виготовлено: 24 травня 2022 року.