Справа № 340/2526/22
Суддя: Г.П. Казанчук
Дата ухвалення: 2020-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

31 травня 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/2526/22

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Казанчук Г.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Кіровоградської обласної прокуратури про відшкодування матеріальної шкоди у вигляді частини неотриманої заробітної плати, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд:

- стягнути з Держави України в особі Кіровоградської обласної прокуратури (вул. В. Пермська, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006, ) на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у вигляді не отриманої частини заробітної плати, а саме посадового окладу визначеного за частиною 3 статті 81 Закону України «Про прокуратуру», завданої положеннями пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, що визнані неконституційними, за період з 01.07.2015 по 30.08.2020 у розмірі 963832,00 грн.;

- стягнути з Держави України в особі Кіровоградської обласної прокуратури (вул. В. Пермська, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006, ) на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у вигляді не отриманої частини заробітної плати, а саме щомісячної надбавки за вислугу років, визначеного за частиною 7 статті 81 Закону України «Про прокуратуру», завданої положеннями пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, що визнані неконституційними, за період з 01.07.2015 по 30.08.2020 у розмірі 191456,00 грн.;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Держави України в особі Кіровоградської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 неотриманої частини заробітної плати за один місяць.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 травня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, з підстав необхідності уточнити предмет спору.

27.05.2022 року до суду надійшла заява про уточнення предмету спору в якій ОСОБА_1 зазначає про те, що предметом спору є стягнення матеріальної шкоди у вигляді неотриманої частини заробітної плати.

Отже, як вказує ОСОБА_1 , предметом спору є стягнення матеріальної шкоди на підставі частини 3 статті 152 Конституції України, якою визначено, що матеріальна та моральна шкода, завдана фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними, відшкодовується державною у встановленому законом порядку.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи подано позов у строк, установлений законом.

Так, згідно з частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Зокрема, частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до частини 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Право на звернення до суду з відповідними позовними вимогами виникло у позивача з дня прийняття Конституційним Судом України рішення №6-р/2020 від 26.03.2020 року.

Звернувшись до суду 16.05.2022 року, позивач пропустив визначений частиною 5 статті 122 КАС України строк для звернення до суду з даним позовом.

Посилання ОСОБА_1 у позовній заяві на норми частини 2 статті 233 КЗпП України стосовно того, що він має право на звернення до суду без обмеження будь-яким строком, суддя відхиляє з огляду на те, що в даній справі предметом спору є стягнення матеріальної шкоди, а не заробітної плати. Тобто предметний склад є різним, а тому стаття 233 КЗпП України не розповсюджується на даний спір.

Під шкодою ОСОБА_1 розуміє недоотриманий ним дохід за період з 15.07.2015 року по 26.04.2020 року, який визначений як різниця між розміром посадового окладу та щомісячної надбавки за вислугу років, розрахованим за статтею 81 Закону України "Про прокуратуру", та розміром посадового окладу, який йому виплачувався у цей період.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 14.11.2018 року у справі №757/70264/17-ц, від 05.06.2019 року у справі №686/23445/17 зробила висновок, що якщо спір виник навіть після звільнення публічного службовця з посади, однак пов`язаний з вирішенням питань, які стосуються його діяльності на публічній службі, то такий спір має розглядатися за правилами адміністративного судочинства, незважаючи на те, що спірні правовідносини фактично виникли після припинення публічної служби, а орган, в якому особа перебувала на цій службі, не здійснював щодо неї публічно-владні управлінські функції у спірних правовідносинах.

Суддя вважає, що цей спір, який стосуються стягнення шкоди (збитків) з держави у зв`язку із прийняттям неконституційного акту, пов`язаний з проходженням позивачем публічної служби в органах прокуратури, та має розглядатися за правилами адміністративного судочинства. Відтак для звернення до суду з цим позовом встановлюється місячний строк, передбачений спеціальною нормою, а саме частиною 5 статтею 122 КАС України.

З огляду на підстави, якими обґрунтований позов, юридичним фактом, з настанням якого слід відраховувати місячний строк, протягом якого позивач мав право звернутися до суду з цим позовом, є ухвалення Конституційним Судом України рішення №6-р/2020 від 26.03.2020 року у справі №1-223/2018(2840/18), яким визнано неконституційним окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України. З датою прийняття цього рішення пов`язав наявність підстав для звернення з позовом і позивач.

Отже, на виконання вимог вказаних вище норм, необхідно надати до суду заяву про поновлення строку для звернення до суду з даною позовною заявою та надати документальні докази в підтвердження поважності причин його пропуску.

При цьому суддя зазначає, що поважними причинами пропуску такого строку можуть бути визнані лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Правовим наслідком подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, відповідно до вимог частини першої статті 123 КАС України, є залишення позову без руху.

Зважаючи на вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху відповідно до статті 122 - 123 України, із встановленням строку для усунення недоліків.

Так, у позовній заяві вказано, що ОСОБА_1 завдано матеріальну шкоду у вигляді недоотриманої заробітної плати під час роботи в органах прокуратури внаслідок дії положень пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, які в подальшому були визнані неконституційними та просить стягнути саме матеріальну шкоду.

Отже, предметом спору, з огляду на зміст позову, є стягнення саме матеріальної шкоди у вигляді неотриманої частини заробітної плати, коли він перебував на публічній службі.

Згідно пунктів 4, 5 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує своє вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідача.

Виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позовна заява містить в собі обґрунтування та суб`єктний склад сторін, які є різними за суттю та фактично встановлюють різний предмет спору.

З огляду на вищезазначене суддя вважає за необхідне запропонувати ОСОБА_1 надати суду заяву про уточнення предмету спору в частині визначення предмету спору, чи він звертається із позовом про стягнення заробітної плати, і в такому випадку йому необхідне привести позовну заяву у відповідність до вимог частини 4,5 статті 160 КАС України з огляду на те, що заробітна плата стягується із роботодавця, чи все ж таки мова йде про стягнення матеріальної шкоди, у зв`язку з визнанням неконституційною норми закону, в порядку статті 152 Конституцій України.

Суддя зауважує, що стягнення заробітної плати та стягнення матеріальної шкоди є різними за змістом предмети спору, які виникають із різних правовідносинах, ґрунтуються на відмінних нормах права та мають різні строки звернення до суду, а відтак позовна заява підлягає залишенню без руху, з огляду на необхідність уточнення предмету спору та суб`єктного складу позову.

Неможливість встановлення чіткого предмету спору ставить в залежність вирішення питання про здійснення перевірки позовної заяви на відповідність вимога статей 122, 160 КАС України та відкриття провадження у справі.

Керуючись статтями 120, 122, 123, 160, 161, 169, 248 КАС України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Повідомити особу, що подала позовну заяву про необхідність виправити вказані в описовій частині ухвали недоліки позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити особі, що подала позовну заяву, що у разі не усунення вказаних недоліків позовної заяви у встановлений строк, остання буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала судді набирає законної сили з моменту її підписання та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. Казанчук