Справа № 360/1055/22
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

31 травня 2022 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1055/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом адвоката Фоменка Віктора Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2022 року на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адвоката Фоменка Віктора Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що позивач в період з 01.09.1993 по 30.09.2011 проходив службу в органах внутрішніх справ. Відповідно до наказу Управління МВС України в Луганській області від 29.09.2011 №336 о/с позивача було звільнено з посади заступника начальника управління боротьби з кіберзлочинністю і торгівлею людьми УМВС України в Луганській області за ст.64 ч.1 п. ж (за власним бажанням), з 30.09.2011, з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 22 роки, у пільговому обчисленні: 30 років, та з того часу він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області. Позивачу призначена та виплачується пенсія за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон №2262-XII), що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 від 10.12.2011.

Загальний відсоток пенсії позивача складає 80% відповідної суми грошового забезпечення та, відповідно, позивачу була призначена пенсія у розмірі 80% відповідного грошового забезпечення.

27.03.2014 прийнято Закон №1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі - Закон №1166-VII), який набрав чинності з 01.04.2014, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесені зміни до Закону №2262-ХІІ: у частині другій статті 13 цифри 80 замінено цифрами 70. Ці зміни набрали чинності з 01.05.2014.

В 2018 році на виконання постанови КМУ від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (далі Постанова №103) Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області було проведено перерахунок пенсії позивача у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення.

13.01.2022 позивач направив обґрунтовану заяву до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про перерахунок пенсії у розмірі 80% відповідних сум його грошового забезпечення.

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області у відповіді від 17.01.2022 №196-149/Д-02/8-1200/22 відмовило позивачу в задоволенні його вимог та повідомило, що перерахунок його пенсії було проведено за нормами постанови КМУ від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (далі Постанова №103) з 01.01.2016 за довідкою про розмір грошового забезпечення від 21.03.2018 № 5741-ЛК, виданою ліквідаційною комісією ГУМВС у Луганській області, з урахуванням вимог ст. 13 Закону №2262-ХІІ, якою передбачено, що максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення та зазначило, що пенсія нараховується і виплачується згідно вимог чинного законодавства.

Враховуючи вищенаведене позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо відмові перерахунку основного розміру пенсії, призначеної ОСОБА_1 , з 70% до 80% сум грошового забезпечення починаючи з 1 січня 2016 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зробити перерахунок та виплату призначеної пенсії ОСОБА_1 в основному розмірі 80% сум грошового забезпечення, починаючи з 1 січня 2016 року.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в обґрунтування якого зазначено, що позивач з 01.10.2011 перебуває на обліку відповідача, як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ).

З 01.10.2011 пенсія позивачу нараховувалась та виплачувалась відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції чинній на 01.10.2011) у розмірі 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (вислуга 30 років).

Тобто основний розмір пенсії позивача (80 процентів) визначено, виходячи з максимального розміру, встановленого частиною другою статті 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції Закону № 2262-ХІІ чинній на 01.10.2011).

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 № 1166-VII внесено зміни у частину другу статті 13 Закону № 2262-ХІІ, згідно яких цифри «80» замінено цифрами «70». Зазначені зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ набрали чинності з 01.05.2014.

28.03.2018 відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (надалі - Постанова № 103), позивачу з 01.01.2016 проводився перерахунок пенсії за довідкою від 21.03.2018 № 5741-ЛК, виданою Ліквідаційною комісією ГУМВС України у Луганській області за нормами, чинними за січень 2016 року.

Згідно з довідкою від 21.03.2018 № 5741-ЛК розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), за січень 2016 року, за прирівняною посадою заступник начальника управління апарату головних управлінь Національної поліції до посади на день звільнення із служби заступник начальника управління боротьби з кіберзлочинністю і торгівлею людьми УМВС України в Луганській області, становив 9651 грн. 79 коп.

Після проведеного відповідачем 28.03.2018 перерахунку пенсії позивача на підставі довідки від 21.03.2018 № 5741-ЛК, враховуючи приписи частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ (враховуючи зміни, внесені Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 № 1166-VII), основний (максимальний) розмір пенсії позивача обраховано у розмірі 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до протоколу за пенсійною справою позивача - (МВС), починаючи з 01.01.2016 розмір пенсії за вислугу років внаслідок проведеного на підставі довідки від 21.03.2018 № 5741-ЛК про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, перерахунку збільшено з 6022 грн. 94 коп. до 7293 грн. 25 коп.

Тобто відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016 відповідно до статті 63 Закону № 2262, у порядку і розмірах, визначених Постановою № 103, виходячи з відсоткового значення розміру основної пенсії 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення, максимальний розмір якого встановлено частиною другою статті 13 Закону № 2262-ХІІ.

Отже позовні вимоги щодо здійснення позивачу перерахунку пенсії з 01.01.2016 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення, зазначеного в довідці Ліквідаційної комісії ГУМВС України у Луганській області від 21.03.2018 № 5741-ЛК, є такими, що суперечать частині другій статті 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції чинній, як станом на 28.03.2018 - дату проведення відповідного перерахунку так і станом на день подання цього відзиву), якою установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Крім того, в позовній заяві позивач просить здійснити перерахунок його пенсії з 70% до 80% сум грошового забезпечення, зазначених у довідці від 21.03.2018 № 5741-ЛК, починаючи з 01.01.2016. Клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду позивач не заявляв. При цьому у позовній заяві позивач повідомляє суду про те, що про зменшення основного розміру пенсії до 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення йому стало відомо у 2018 році.

За таких обставин, на думку відповідача, позивачем пропущено шестимісячний строк для звернення до суду, а тому позовні вимоги повинні бути залишені без розгляду.

Ухвалою суду від 15.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Дослідив матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79, 90 КАС України, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини, що склалися між сторонами.

ОСОБА_1 з 01.10.2011 перебуває на обліку відповідача, як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджується пенсійним посвідченням від 10.12.2011 № НОМЕР_3 .

З 01.10.2011 пенсія позивачу нараховувалась та виплачувалась відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції чинній на 01.10.2011) у розмірі 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (вислуга - 30 років).

З 01.01.2016 Головним управління Пенсійного фонду України у Луганській області було здійснено перерахунок пенсії позивача відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", без врахування додаткових видів ГЗ, з розрахунку 70% грошового забезпечення.

13.01.2022 позивач направив заяву до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про перерахунок пенсії у розмірі 80% відповідних сум його грошового забезпечення.

17.01.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області листом № 196-149/Д-02/8-1200/22 повідомило позивача про те, що при проведенні пенсії застосовуються норми Закону, чинні на момент проведення перерахунку та зазначило, що максимальний розмір пенсії, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення, відповідно до п. 3 постанови КМУ від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії, посилаючись на порушення його гарантованих конституційних прав.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області - проти задоволення позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що на виконання Постанови №103 у квітні 2018 року було здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016 року на підставі довідки про грошове забезпечення, виданої уповноваженим органом, в розмірах грошового забезпечення за відповідною посадою, визначених відповідно до Постанови №988.

Також, з посиланням на положення ст. 13 Закону №2262-XII відповідач зазначає, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення і в цьому відсотковому відношенні позивачу було здійснено перерахунок пенсії.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 13 Закону №2262-ХІІ, у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, передбачала, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт "б" статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільняються з військової служби на умовах Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" (пункт "в" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 3 проценти за кожний повний рік вислуги понад 20 років, але не більше ніж 65 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

08.07.2011 року прийнято Закон №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності 1 жовтня 2011 року, підпунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ, зокрема у частині другій статті 13 цифри "90" замінено цифрами "80".

27.03.2014 року прийнято Закон №1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", який набрав чинності з 1 квітня 2014 року, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ: у частині другій статті 13 цифри "80" замінено цифрами "70". Ці зміни набрали чинності з 1 травня 2014 року.

Ст. 63 Закону №2262-ХІІ, у редакції, чинній з 1 січня 2017 року, визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій.

Згідно з цією статтею перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, яким присвоєні чергові військові (спеціальні) звання під час перебування їх у запасі або у відставці, раніше призначені їм пенсії з урахуванням нових присвоєних військових (спеціальних) звань не перераховуються.

13.02.2008 постановою Кабінету Міністрів України №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", відповідно до пункту 3 якого на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України.

П. 4 Порядку №45 (у редакції, чинній на час здійснення перерахунку) визначено, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Проаналізувавши наведені норми, суд приходить до наступних висновків.

Так, стаття 63 Закону №2262-ХІІ визначає як обов`язкову підставу для здійснення перерахунку пенсії - підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Ця норма також делегує Кабінету Міністрів України визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії за цим Законом.

Кабінет Міністрів України у Порядку №45 визначив, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права.

Системний аналіз наведених норм права в контексті спірних правовідносин дає підстави для висновку, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII не зазнала.

Відповідно, при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

За таких обставин у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку, а тому позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у справі №240/5401/18.

Згідно з вказаним рішенням обставини цієї зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права: а) позивач є особою, якій призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ; б) відповідачем є відповідне Головне управління Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває позивач; в) предметом спору є зміна відсоткового значення розміру пенсії при здійсненні її перерахунку з 1 січня 2018 року на підставі Постанови КМУ №103 у зв`язку з підвищенням сум грошового забезпечення, що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови КМУ №704.

В даному випадку позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ, і пенсія йому перерахована з 01.01.2016 р. відповідно до п. 3 Постанови КМУ №103, згідно якого визначено перерахувати з 1 січня 2016 р. пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (Офіційний вісник України, 2015 р., №96, ст. 3281). Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Проте, висновки щодо застосування ст. 13 Закону №2262-ХІІ цілком можуть бути поширені і на пенсіонерів органів внутрішніх справ, і при перерахунку пенсії позивача змінною величиною є також лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, відповідно до долученого до матеріалів справи позивачем Протоколу за пенсійною справою № 120300626 від 04.12.2017 р. основний розмір пенсії становив 80% грошового забезпечення.

На підставі наведеного суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити з 01.01.2016 перерахунок пенсії в розмірі 80% грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Згідно з нормами ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З врахуванням викладеного у суду є підстави для висновку про допущення відповідачем протиправних дій щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії у розмірі 80% грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2016.

Суд також не бере до уваги доводи ГУ ПФУ в Луганській області про те, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду, встановлений ч.2 ст.122 КАС України, оскільки, хоча пенсія і виплачується позивачу щомісячно, після перерахунку у квітні 2018 року пенсії з 01.01.2016 року позивач став отримувати пенсію у розмірі 6756,25 грн., що більше ніж попередній її розмір 5485,94 грн. Доказів надіслання позивачу копії перерахунку пенсії від квітня 2018 року відповідач суду не надав.

Крім того, суд враховує приписи ч.3 ст.51 Закону № 2262-ХІІ, згідно якої перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

За таких обставин, суд дійшов висновку про безпідставність доводів відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду з вказаною вимогою.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За нормою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У відзиві представник відповідача зазначив, що справа, що розглядається, є незначної складності та є типовою, існує загальновідома судова практика щодо розгляду таких справ. Позивач не обґрунтував, в чому саме полягає складність цієї справи.

Водночас, частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, з аналізу наведених правових норм випливає, що судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, які є документально підтвердженими.

В обґрунтування вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано копію договору від 10.01.2022 та акт приймання-здачі виконаних робіт від 09.02.2022. Відповідно до вказаного акту, сторони погодили виплату фіксованої суми гонорару за надання адвокатом правничої допомоги у розмірі 2000,00 грн., яка складається з послуг:

- попереднє опрацювання матеріалів, опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини, консультація (500 грн);

- складання і направлення адвокатського запиту від 13.01.2022 до ГУ ПФУ в Луганській області, збір інформації та документів, аналіз отриманих по запиту документів (500 грн.);

- підготовка процесуального документу по справі (позовна заява) (1000 грн);

Також позивачем надано до суду квитанцію №2 від 09.02.2022, якою підтверджується отримання оплати за послуги у сумі 2 000,00 грн.

Із врахуванням змісту п. 1 ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19.

Суд звертає увагу, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2019 (справа № 810/3806/18) та від 10.12.2019 (справа № 10.12.2019).

Відповідно до частини другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ, практику Європейського Суду з прав людини, застосовують як джерело права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents v. Latvia» (заява № 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що визначена адвокатом сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за результатами розгляду справи № 360/1055/22, не є належним чином обґрунтованою у контексті дослідження обсягу фактично наданих ним послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на те, що предметом розглядуваного спору, є справа незначної складності та є типовою, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу та те, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною з вимогами, які заявлені у позовній заяві, суд вважає, що розмір вказаних витрат має бути зменшений до 500,00 грн.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 500,00 грн.

Позивачем при подачі позову був сплачений судовий збір у розмірі 793,92 грн, що підтверджується квитанцією від 09.02.2022.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи, що позов підлягає задоволенню, а також, що даний спір виник внаслідок неправильних дій ГУПФУ в Луганській області суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 793,92 грн на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФУ в Луганській області.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву адвоката Фоменка Віктора Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо зменшення з 01.01.2016 року основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 80% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (вул. Шевченка, буд. 9, м. Сєвєродонецьк, Луганська обл., 93404, ) здійснити з 01.01.2016 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) з розрахунку 80% відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням раніше проведених виплат.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (вул. Шевченка, буд. 9, м. Сєвєродонецьк, Луганська обл., 93404, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 500,00 грн (п`ятсот грн 00 коп.).

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (вул. Шевченка, буд. 9, м. Сєвєродонецьк, Луганська обл., 93404, ) судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 793,92 грн. (сімсот дев`яносто три гривні 92 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Ірметова