Справа № 340/1512/22
Суддя: С.В. Дегтярьова
Дата ухвалення: 2022-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/1512/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дегтярьової С.В., розглянув у порядку спрощеного провадження (письмового провадження) адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача: Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, )

про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області №ф-106315-51 від 04.11.2019 р., згідно якої його зобов`язано сплатити єдиний внесок відповідно до ст. 25 ЗУ Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 26539,26 грн.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.02.2022 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.19-20).

Позов мотивовано тим, що в квітні 2021 року йому стало відомо що його зареєстровано як фізичну особу-підприємця 19.02.2008 року та взято на податковий облік. Після того як було з`ясовано, що відомості про нього як фізичну особу-підприємця внесено до ЄДР, він звернувся у відповідні органи, де проведено реєстраційні дії щодо припинення підприємницької діяльності. Також позивач вказує, що звернувся до відповідача щодо наявної заборгованості з єдиного соціального внеску і дізнався про вимогу №Ф-106315-51 від 04.11.2019 року про сплату боргу в сумі 26539,26 грн. Позивач вважає, що єдиний внесок нарахований йому безпідставно, оскільки він не здійснював будь-якої підприємницької діяльності та відповідно не отримував доходу від такої діяльності, а також у період з 01.10.2012 р. по 31.05.2016 р. був працевлаштований як найманий працівник і єдиний внесок за нього сплачував роботодавець при нарахуванні заробітної плати.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову (а.с.26-27). Відповідач вказує, що фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності. Згідно з даними у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, позивачем припинено діяльність лише 21.04.2021 р., а отже і статусу платника єдиного внеску позивач позбавлений з 21.04.2021 р. Відповідач зазначає, що в ІКП ITC «Податковий блок», по коду платежу 71040000 (єдиний соціальний внесок) було нараховано розрахункову суму єдиного внеску за 2017-2018 рік, за 1, 2, 3 квартали 2019 року. Згідно даних інформаційної системи органу доходів і зборів, загальна сума заборгованості позивача, станом на 31.01.2021 р., становила 26539,26 грн., яка залишається не сплаченою. На підставі цих даних ГУ ДПС у Кіровоградській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.11.2019 р. №Ф-106315-51, згідно вимог чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що фізична особа - підприємець ОСОБА_2 зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця Бобринецькою районною державною адміністрацією, перебуває на обліку в Бобринецькій ДПІ Головного управлінні ДПС у Кіровоградській області з 19.02.2008 р., тобто вже в період дії нового Державного реєстру, що підтверджується наявним в матеріалах справи витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.28).

Як свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, підприємницьку діяльність ОСОБА_2 припинено за власним рішенням лише 21.04.2021 р. (а.с.28-29).

Таким чином, в період з 19.02.2008 по 21.04.2021 згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач перебував в статусі фізичної особи-підприємця.

Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області було сформовано та направлено ФОП ОСОБА_2 вимогу про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування №Ф-106315-51 від 04.11.2019 на суму 26539,26 грн. за період за 2017, 2018 та три квартали 2019 року (а.с.34-37).

Надаючи нормативно-правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. №2464-VІ (надалі Закон №2464-VІ).

Платниками єдиного внеску є, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені з урахуванням норм законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством чи за цивільно-правовими договорами (п.1 частини першої ст.4 цього Закону №2464-VІ).

Відповідно до абз.1 п.1 ч.1 ст.7 Закону №2464-VІ базою нарахування єдиного внеску для зазначених платників є сума нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються положеннями Закону про оплату праці, та сума винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Також платниками єдиного внеску, як зазначено у п. 4 частини першої ст.4 цього Закону, є фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, незалежно від того, чи є такі особи найманими працівниками.

Згідно з п.3 ч.1 ст.7 цього Закону єдиний внесок для фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, нараховується на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом про ЄСВ. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Як визначено п. 2 цієї частини, базою нарахування єдиного внеску, зокрема, для фізичних осіб - підприємців, які перебувають на загальній системі оподаткування, є сума доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає оподаткуванню ПДФО. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі, якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом про ЄСВ. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до підпункту 6 частини першої статті 1 Закону №2464 недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Частинами 3 та 4 ст.25 Закону №2464 передбачено, що суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон), нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 р. за № 508/26953 (далі Інструкція № 449).

Відповідно до п. 1, 2 розділу VI Інструкції №449 до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У разі виявлення платником своєчасно не нарахованих сум єдиного внеску такі платники зобов`язані самостійно обчислити ці внески, відобразити у звітності, що подається платником до органів доходів і зборів, та сплатити їх. До такого платника застосовуються штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Відповідно до абз.3 п.3 розділу VI Інструкції №449 органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо, зокрема, платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається), зокрема, платникам, зазначеним у підпунктах 3, 4, 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 15 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. Недоїмкою ж є сума єдиного внеску, своєчасно не сплачена у строки, встановлені Законом.

Суд зазначає, що згідно пояснень відповідача, викладених у відзиві, позивачу нараховано розрахункову суму єдиного внеску за період 2017, 2018 року та 1, 2 ,3 квартали 2019 року.

Суми заборгованості позивача по сплаті єдиного внеску здійснено на підставі облікових даних інформаційної системи ГУ ДПС у Кіровоградській області.

У свою чергу, відповідно до ч. 8 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 припинив свою підприємницьку діяльність лише 21.04.2021 р., про що свідчать відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а тому в період з 19.02.2008 по 21.04.2021 позивач перебував в статусі фізичної особи-підприємця, а відтак зобов`язаний був сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

В зв`язку з наведеним за інформацією системи органу доходів і зборів, по коду платежу 71040000 (єдиний соціальний внесок) 31.10.2019 відповідачем було нараховано розрахункову суму єдиного внеску за 2017 рік та за 2018 рік та 1, 2, 3 квартали 2019 року всього в сумі 26539,26 грн. (а.с.30-31).

В своєму позові позивач посилається на те, що він перебував у трудових відносинах з ДП "Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації" з 02.10.2012 року, а тому підстави для сплати єдиного соціального внеску ще і на підставі оскаржуваної вимоги відсутні.

Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з ДП "Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації" з 02.10.2012 року по 31.05.2016 року та був звільнений за згодою сторін, що підтверджується записами в трудовій книжці, а тому посилання на те, що в період нарахування єдиного соціального внеску за 2017-2019 рік, такі трудові відносини продовжувались є безпідставним (а.с.13-14).

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про те, що податкова вимога сформована на підставі та в межах наданих ГУ ДПС в Кіровоградській області повноважень, а тому позовні вимоги не є обґрунтованими.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.132, 134, 139, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду С.В. Дегтярьова