Справа № 420/22390/21
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Матвієнка Андрія Анатолійовича (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору на стороні відповідача ПАТ «Дельта Банк» (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 17 листопада 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Матвієнко Андрія Анатолійовича (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору на стороні відповідача ПАТ «Дельта Банк» (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17), в який позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Матвієнко Андрія Анатолійовича щодо не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на гарантоване відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ().

- Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Матвієнко Андрія Анатолійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на гарантоване відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ().

- Визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невнесення ОСОБА_1 до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб () за платіжним дорученням № 1225663, що надійшли на рахунок ПАТ «Дельта Банк» № від 05 січня 2015 року.

- Зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснити усі необхідні дії для включення позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб () за платіжним дорученням № 1225663, що надійшли на рахунок ПАТ «Дельта Банк» № від 05 січня 2015 року.

Також у позовній заяві позивач просить відповідачів подати до суду звіт про виконання судового рішення не пізніше 10 календарних днів з дня набрання ним законної сили.

Ухвалою суду від 22 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, розпочате підготовче провадження.

Позовна заява обґрунтована тим, що 05 січня 2015 року ОСОБА_1 перерахував на рахунок в ПАТ «Дельта Банк» грошову суму 138849 грн. для подальшого перечислення їх отримувачу Товарній біржі «Електронні торги України» на рахунок в ПАТ «ЮСБ Банк». Однак, гроші на рахунок отримувача Товарної біржі «Електронні торги України» в ПАТ «ЮСБ Банк» перераховані не були.

02.10.2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення про ліквідацію АТ «Дельта Банк».

Позивач зазначив, що він звернувся до суду з вимогами до ПАТ «Дельта Банк» в особі Одеської філії про повернення коштів та стягнення моральної шкоди та рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03.11.2015 року по справі № 522/18327/15-ц у задоволенні позову було відмовлено. Це рішення залишено без змін судом апеляційної інстанції.

Рішення судів мотивовані тим, що в період здійснення ліквідаційної процедури банку здійснення гарантованих виплат відповідно до ст. 26 Закону № 4452-УІ та вимог кредиторів, передбачених ст. 52 Закону, можливе лише у відповідності та у порядку, визначеному Законом № 4452-УІ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

03.11.2015 року позивач заявив ПАТ Уповноваженій особі Фонду свої вимоги до АТ «Дельта Банк», але Фонд включив позивача в перелік кредиторів відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону.

Враховуючи вищезазначене, 06.08.2021 року позивач звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявою включення щодо себе до переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду в межах гарантованої ст. 26 Закону № 4452-УІ та провести виплату у розмірі 138 849 грн.

Проте у відповіді Фонду зазначено, що позивач не є вкладником банку, кошти, перераховані позивачем є кредиторськими вимогами до неплатоспроможного банку та мають пред`являтись в межах ліквідаційної процедури та підлягають задоволенню у черговості, визначеній ст. 52 Закону.

Позивач не погоджується з такою вимогою Фонду та вважає її протиправною, оскільки розмір вимоги позивача не перевищує 200 тисяч гривень та складає 138849 грн.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч 2 ст. 26 Закону № 4452-УІ).

На думку позивача, уповноважена особа Фонду наділена повноваженнями на формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду з урахуванням положень ч. 2 ст. 26 Закону № 4452-УІ, а вкладом є у тому числі кошти залучені банком від вкладника на умовах банківського рахунку, а тому позивач має право на відшкодування коштів за вкладом, що дає підстави для зобов`язання уповноваженої особи Фонду надати Фонду додаткову інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Дельта Банк».

До суду 15 грудня 2021 року від представника позивача надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання без участі позивача.

Ухвалою суду від 16 грудня 2021 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

До суду не надійшов відзив на позовну заяву від відповідачів, та не надійшли письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог від третьої особи.

Ухвалою суду, що занесено до протоколу підготовчого провадження від 02 лютого 2022 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 01 березня 2022 року.

До суду 04 лютого 2022 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Проте у зв`язку з веденням воєнного стану в Україні, судове засідання, призначене на 01 березня 2022 року не відбулося та не призначено дату наступного судового засідання через існуючу загрозу життю та здоров`ю людей.

Ухвалою суду від 20 травня 2022 року продовжено розгляд справи № 420/22390/21 у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів в адміністративній справі.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено паспортом громадянина України серія НОМЕР_3 (а.с. 11-13).

У позовній заяві позивач зазначив, що 05 січня 2015 року він перерахував на рахунок в ПАТ «Дельта Банк» грошову суму 138849 грн. для подальшого перечислення їх отримувачу Товарній біржі «Електронні торги України» на рахунок в ПАТ «ЮСБ Банк», призначення платежу: доплата за лот № 118503 відповідно до протоколу № 29/12-14/ОД, що підтверджено квитанцією № ПН1225663 від 05 січня 2015 року (а.с. 14).

Однак, гроші на рахунок отримувача Товарної біржі «Електронні торги України» в ПАТ «ЮСБ Банк» перераховані не були.

02.10.2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення про ліквідацію АТ «Дельта Банк».

Суд встановив, що ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовними вимогами до ПАТ «Дельта Банк» про повернення коштів та стягнення моральної шкоди.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03.11.2015 року по справі № 522/18327/15-ц у задоволенні позову було відмовлено.

У рішенні суду по справі № 522/18327/15-ц зроблений висновок, що… «у будь-якому випадку в період здійснення ліквідаційної процедури АТ «Дельта Банк» задоволення вимог позивача має здійснюватись виключно у порядку задоволення вимог кредиторів банку та черговості, передбачених статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у зв`язку чим у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, які фактично є погашенням вимог кредитора в порушення порядку статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що не припускає задоволення вимог окремих кредиторів поза межами ліквідаційної процедури».

Матеріалами справи підтверджено, що 06.08.2021 року позивач через свого представника звернувся до Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» із заявою про включення щодо ОСОБА_1 до переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду та провести виплату у розмірі 138 849 грн. (а.с. 15-16).

На цю заяву представник позивача отримала відповідь (вих. № 342367 від 08.09.2021 року) ПАТ «Дельта Банк», в якій зазначено, що ОСОБА_1 не є вкладником Банку, кошти перераховані ОСОБА_1 є кредиторськими вимогами до неплатоспроможного банку та можуть пред`являтись в межах ліквідаційної процедури та підлягають задоволенню у черговості, визначеній ст. 52 Закону.

Так, 03.11.2015 року ОСОБА_1 заявив Фонду/Уповноваженій особі Фонду свої вимоги до АТ «Дельта Банк», його кредиторська вимога була прийнята, опрацьована та акцептована Банком. Визначення суми заборгованості по кожному кредитору та віднесення вимоги до певної черги погашення здійснюється у відповідності до вимог Закону, та іншого способу задоволення кредиторських вимог до банку, що знаходиться в процедурі ліквідації, діючим законодавством України не передбачено (а.с. 17-18).

Не погодившись з відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги не належать задоволенню з таких підстав.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452-УІ (наділ Закон № 4452-УІ), цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону № 4452-УІ, вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

Фонд має право не включати до розрахунку гарантованої суми відшкодування коштів за договорами банківського рахунка до отримання в повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Виплата гарантованої суми відшкодування за договорами банківського рахунка здійснюється тільки після отримання Фондом у повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Стосовно порядку визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, то відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 4452-VI (в редакції чинної на час звернення позивача із вимогами до АТ «Дельта Банк», 03.11.2015), уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону і нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону № 4452-VI (в редакції чинної на час звернення позивача із вимогами до АТ «Дельта Банк», 03.11.2015), уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених ч. 2 ст. 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Пунктами 3 - 5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09 серпня 2012 року № 14 (далі - Положення) передбачено, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 ч. 4 ст. 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Зазначений Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

У п. 6 розділі ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.

Так, позивач вважає, що він має право на включення додаткової інформації щодо нього як вкладника, який має право на гарантоване відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк».

Із відповіді вих. № 342367 від 08.09.2021 року ПАТ «Дельта Банк» вбачається, що відповідач вважає, що ОСОБА_1 не є вкладником Банку, кошти перераховані ОСОБА_1 є кредиторськими вимогами до неплатоспроможного банку та можуть пред`являтись в межах ліквідаційної процедури та підлягають задоволенню у черговості, визначеній ст. 52 Закону.

Надаючи оцінку вказаним доводам, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-УІ в редакції чинної на час розгляду справи, вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського рахунку, банківського вкладу (депозиту) (крім коштів, залучених від видачі ощадного сертифіката банку), включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Кошти, залучені банком від видачі (випуску) ощадного сертифіката банку або депозитного сертифіката банку, не є вкладом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-УІ (в редакції чинної на час подання позивачем заяви з вимогами до банку,03.11.2015 року), вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Позивач акцентує увагу на тому, що 05 січня 2015 року він перерахував на рахунок в ПАТ «Дельта Банк» грошову суму 138849 грн. для подальшого перечислення їх отримувачу Товарній біржі «Електронні торги України» на рахунок в ПАТ «ЮСБ Банк», що підтверджено квитанцією № ПН1225663 від 05 січня 2015 року (а.с. 14), але гроші на рахунок отримувача Товарної біржі «Електронні торги України» в ПАТ «ЮСБ Банк» перераховані не були. Таким чином, на думку позивача, кошти залучені банком на умовах банківського рахунку, що є вкладом у розумінні п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-УІ.

Суд не погоджується з такими доводами позивача з таких підстав.

Як видно із вище приведеного законодавчого визначення терміну «вклад», однією із умов визнання коштів залучених банком як вклад, їх залучення на умовах договору, у тому числі договору банківського рахунку.

Вкладником, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI ( в редакції чинної на час подання позивачем заяви з вимогами до банку,03.11.2015 року), є фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

В редакції чинної на час розгляду справа, вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського рахунку, банківського вкладу (депозиту), крім фізичної особи (у тому числі фізичної особи - підприємця), яка є власником лише ощадного сертифіката банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Однак, суду не надані докази, що позивачем був укладений договір банківського рахунку з АТ «Дельта Банк».

Суд встановив, що позивачу було доручено АТ «Дельта Банк» здійснення касової операції - переведення коштів позивача Товарній біржі «Електронні торги України», банк отримувача ПАТ «ЮСБ Банк» за призначенням платежу: доплата за лот № 118503 відповідно до протоколу № 29/12-14/ОД.

Відповідно до п. 1.24 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», переказ коштів (далі - переказ) - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Згідно з п. 16.1. ст. 16 цього Закону, до документів на переказ відносяться розрахункові документи, документи на переказ готівки, міжбанківські розрахункові документи, клірингові вимоги та інші документи, що використовуються в платіжних системах для ініціювання переказу.

Ініціювання переказу проводиться шляхом: подання платником до будь-якого банку документа на переказ готівки і відповідної суми коштів у готівковій формі (пп. 2 п. 21.1. ст. 21 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).

Відповідно до п. 24.3. ст. 24 цього Закону, при використанні документа на переказ готівки ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття до виконання банком або іншою установою - учасником платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі. Прийняття документа на переказ готівки до виконання засвідчується підписом уповноваженої особи банку або іншої установи - учасника платіжної системи чи відповідним чином оформленою квитанцією.

Банки зобов`язані відображати інформацію про кожну операцію з приймання готівки (у тому числі їх агентів) у системі автоматизації банків на внутрішньобанківському рахунку та/або внутрішній підсистемі системи автоматизації банку в той самий операційний день (у разі здійснення ініціювання переказу готівки платником протягом операційного часу) або не пізніше наступного операційного дня (у разі ініціювання переказу готівки після закінчення операційного часу) (п. 24.4. ст. 24 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).

Учасники платіжних систем зобов`язані забезпечити відображення інформації про кожну операцію з приймання готівки для подальшого переказу та розрахунків між учасниками платіжної системи або учасників платіжної системи з отримувачами в системі обліку платіжної організації платіжної системи та у системі автоматизації банку, що обслуговує учасника платіжної системи/розрахункового банку платіжної системи у той самий операційний день (у разі здійснення ініціювання переказу готівки платником протягом операційного часу) або не пізніше наступного операційного дня (у разі ініціювання переказу готівки після закінчення операційного часу) (п. 24.5. ст. 24 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).

Відповідно до п. 24.7 ст. 24 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», банки, агенти банків та учасники платіжних систем, які приймають готівку (у тому числі за допомогою платіжних пристроїв) для подальшого її переказу, зобов`язані: забезпечити розміщення в доступному для огляду клієнтів місці або на моніторі платіжного пристрою інформації щодо найменування та місцезнаходження банку, комерційного агента банку, платіжної організації/учасника платіжної системи та найменування платіжної системи, номера телефону довідкової служби, електронної адреси, режиму роботи платіжного пристрою, строків зарахування коштів отримувачам та розміру комісійної винагороди (плати за здійснення операції); видати після здійснення операції (у тому числі за допомогою платіжного пристрою) касовий документ (квитанцію/чек тощо), який відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України з питань ведення касових операцій банками України містить усі обов`язкові реквізити касового документа; забезпечити створення архівів електронних документів (збереження інформації про прийняту готівку, реєстри тощо) та контроль за їх цілісністю, захист цих документів (у тому числі криптографічний) під час їх зберігання та передавання від платіжних пристроїв до системи автоматизації банку відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України.

Таким чином, приведений аналіз законодавства доводить, що надані позивачем кошти для переказу не є вкладом до банку, а є переказом, який мав бути переведений банком до іншого банку, що не було виконано АТ «Дельта Банк», відповідно, позивач вважається кредитором банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону№ 4452-VI, кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, інвестування тимчасово вільних коштів банку в державні цінні папери, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів за умови достатності коштів для забезпечення процедури ліквідації в такій черговості:

1) зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян;

2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов`язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;

3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом;

4) вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов`язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом;

5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування, а також для забезпечення повернення банкнот і монет, переданих Національним банком України на зберігання та для проведення операцій з ними;

6) вимоги фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов`язаними особами банку, платежі яких або платежі на ім`я яких заблоковано;

7) вимоги інших вкладників, які не є пов`язаними з банком особами, юридичних осіб - клієнтів банку, які не є пов`язаними з банком особами;

8) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом;

9) вимоги кредиторів банку (фізичних осіб, у тому числі фізичних осіб - підприємців, а також юридичних осіб), які є пов`язаними особами банку;

10) вимоги за субординованим боргом;

11) вимоги за інструментами з умовами списання/конверсії.

Вимоги до банку, не задоволені в результаті ліквідаційної процедури та продажу майна (активів) банку на дату складення ліквідаційного балансу, вважаються погашеними.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачу ПАТ «Дельта Банк» надано відповідь про те, що 03.11.2015 року ОСОБА_1 заявив Фонду/Уповноваженій особі Фонду свої вимоги до АТ «Дельта Банк», його кредиторська вимога була прийнята, опрацьована та акцептована Банком. Задоволення кредиторських вимог здійснюється за рахунок коштів, одержаних в процесі ліквідації Банку, у строки та порядку, визначених Законом, та в черговості, що передбачена п. 4 ч. 1 ст. 52 Закону. Також позивача повідомлено, що на даний час триває задоволення вимог кредиторів третьої черги (а.с. 17-18).

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» правомірно відмовлено позивачу у включенні інформації ОСОБА_1 до переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

З урахуванням вище встановлених судом обставин, суд доходить висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Матвієнко Андрія Анатолійовича щодо не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на гарантоване відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ().

У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про правомірну відмову у заяві позивача, суд доходить висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про зобов`язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Матвієнко Андрія Анатолійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на гарантоване відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ().

Щодо решт позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невнесення ОСОБА_1 до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб () за платіжним дорученням № 1225663, що надійшли на рахунок ПАТ «Дельта Банк» № від 05 січня 2015 року та зобов`язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснити усі необхідні дії для включення позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб () за платіжним дорученням № 1225663, що надійшли на рахунок ПАТ «Дельта Банк» № від 05 січня 2015 року, суд зазначає, що у задоволенні цих позовних вимог теж слід відмовити, оскільки судом не встановлено наявність підстав для включення позивача до такого реєстру вкладників.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що матеріалами справи не підтверджена протиправність бездіяльності відповідачів, а тому позовні вимоги не належать задоволенню повністю.

З огляду на те, що рішення суду ухвалене не на користь позивача, то й відсутні правові підстави для застосування положень ст. 382 КАС України щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суд, а тому у задоволенні клопотання позивача по зобов`язання відповідачів подати звіт про виконання рішення суду слід відмовити.

Щодо судового збору, то відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає.

У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать стягненню з позивача на користь відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Матвієнка Андрія Анатолійовича (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору на стороні відповідача ПАТ «Дельта Банк» (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,- відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.