Справа № 420/4140/22
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4140/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Бойко О.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, вирішив адміністративний позов задовольнити.

І. Суть спору
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:

(1).Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) за період з 01 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року.

(2).Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо нарахування ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року по грудень 2018 року в розмірі 4512,38 згідно Довідки розрахунку № 223 від 02.02.2022 р.

(3).Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року із застосуванням січня 2008 року базовим місяцем для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку.

ІІ. Аргументи сторін
(а) Позиція Позивача

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.12.2018 р. позивач був виключений із списків особового складу з 04.12.2018 р.

Разом з цим, під час проходження військової служби відповідачем здійснювалось грошове забезпечення не в повному обсязі, а саме у період з 01.01.2016 р. до 28.02.2018 р.

Представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом про надання інформації та документів щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 р. до 04.12.2018 р. включно.

Відповідачем листом було повідомлено про те, що індексація грошових доходів населення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів всіх рівнів. Для виплати індексації з 01 січня 2016 по 01 березня 2018 року фінансового ресурсу в Міністерства оборони України не було. Фінансування для виплати індексації не здійснювалось, а відтак індексація не виплачувалась. Також, відповідач зазначив, що механізму нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за попередні періоди не передбачено.

Також, відповідачем у відповідь на адвокатський запит було надано Довідку № 225 від 02.02.2022 р. щодо нарахування грошового забезпечення за період з 01.01.2018 р. по 04.02.2018 р. та довідку-розрахунок № 223 від 0.02.2022 р. індексації позивача.

Із вказаної Довідки-розрахунку № 223 вбачається, що за період з січня 2016 року по грудень 2018 року відповідачем протиправно нараховано індексацію в сумі 4512,38 грн. та застосовано січень 2016 року як базовий місяць.

Позивач не погоджується з висновками відповідача, а тому, звернувся до суду.

(б) Позиція Відповідача

10.05.2022 р. на адресу суду від відповідача надійшов відзив, в якому просив суд залишити позовну заяву без задоволення виходячи з наступного.

Стосовно порядку нарахування та виплати у 2016 - 2018 роках індексації грошового забезпечення відповідач керувався листом Департаменту фінансування Збройних Сил України від 26.03.2018 року № 248/1485 з посиланням на роз`яснення Міністерства соціальної політики України від 16.07.2015 року № 10685/0/14-15/10, від 09.06.2016 року № 252/10/136/16, від 08.08.2017 року № 13700 та від 08.08.2017 року № 78/0/66-17.

Зазначений лист Департаменту фінансів збройних Сил України дає вказівки всім військовим частинам стосовно порядку нарахування та виплати у 2016 - 2018 роках індексації грошового забезпечення. Цим листом до відповідача доведено, що механізмі нарахування та виплати індексації грошового забезпечення в період з 2016 по 2018 роки немає. У межах наявного фінансового ресурсу можливості виплатити індексацію грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ у січні 2016 року - лютому 2018 у Міноборони не було.

Відповідно до затвердженого кошторису та планів асигнувань на 2016 - 2018 роки, кошти були надані виключно для виплати грошового забезпечення військовослужбовців, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, винагороду за тривалість безперервної служби та за участь в АТО.

Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" визначено, що міністрам, керівника інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державної адміністрації та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходи для підвищення з 1 грудня 2015 р. розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок доплат, премій спрямувавши на зазначені цілі всі витрати, пов`язані сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.

Для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078.

Відповідно до рішень Міністерства оборони України, згідно вимог Постанови № 1013 і Порядку № 1078 грудень 2015 року є місяцем підвищення грошових доходів населення (грошового забезпечення військовослужбовців) випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозованого рівня інфляції. Відповідно, для проведення подальшої індексації доходів, обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 відповідно до Порядку №1078.

Якщо застосувати доводи позивача, за умови перебування на посаді з січня 2008 року, з прийняттям Порядку № 1013 усім у кого індексація проводилась за Порядком № 1078 (у редакції до Постанови № 1013) необхідно було повторно виплатити ту суму індексації, яка була нарахована до прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови № 1013.

Разом з цим, оскільки це суперечить меті проведення індексації, розуміючи наскільки суттєвим є зміни до Порядку № 1078, Кабінетом Міністрів України з прийняттям Постанови № 1013 було встановлено новий базовий місяць - січень 2016 року, а саме відповідно до абзацу 2 пункту 3 Постанови № 1013 - для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Прядку проведення індексації грошових доходів населення.

(в) Відповідь позивача на відзив

17.05.2022 р. на адресу суду надійшла відповідь позивача на відзив, в якій, з посиланням на постанову Верховного Суду від 26.01.2022 р. по справі № 400/1118/21, зазначено, що відповідно до положень Порядку № 1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення до лютого 2018 року.

В Порядку № 1078 визначено лише один варіант правомірної поведінки відповідача - це проведення індексації з місяця, наступного за місяцем підвищення грошових доходів населення, яким для військовослужбовців є січень 2008 року.

ІІІ. Процедура та рух справи
18.04.2022 р. Одеський окружний адміністративний суд ухвалою відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

ІV. Обставини, встановлені судом
Наказом Командувача військ оперативного командування "Південь" (по особовому складу) від 18.09.2018 року № 267 позивач призначений на посаду офіцера відділу криптографічного захисту інформації та скритого управління військовими управліннями охорони державної таємниці та захисту інформації управління оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.12.2018 позивач був виключений із списків особового складу військової частини з 04.12.2018 р.

Під час проходження військової служби нарахування грошового забезпечення здійснювалось не в повному обсязі, а саме у період з 01.01.2016 р. до 28.02.2018 р. позивачу не було виплачено індексацію грошового забезпечення.

14.01.2022 р. представником позивача було направлено адвокатський запит до відповідача про надання інформації та документів щодо нарахованої та виплаченої позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 р. до 04.12.2018 р. включно. (а.с. 17)

Листом від 02.02.2022 р. № 222 відповідачем було надано інформацію про те, що індексація грошових доходів населення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів всіх рівнів. Для виплати індексації з 01 січня 2016 по 01 березня 2018 року фінансового ресурсу в Міністерства оборони України не було. Фінансування для виплати індексації не здійснювалось, а відтак індексація не виплачувалась. Також, відповідач зазначив, що механізму нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за попередні періоди не передбачено.

Також, відповідачем у відповідь на адвокатський запит було надано Довідку № 225 від 02.02.2022 р. щодо нарахування грошового забезпечення за період з 01.01.2018 р. по 04.02.2018 р. та довідку-розрахунок № 223 від 0.02.2022 р. індексації позивача.

Дослідивши надані довідки позивач не погоджується із застосуванням відповідачем січень 2016 р., як базового місяця для розрахунку індексації за вказаний період.

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

V. Джерела права та висновки суду
Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язана із захистом Вітчизни. У зв`язку з особливим характером військової служби військовослужбовцям надаються передбачені законом пільги, гарантії та компенсації.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення»

Положеннями статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з положеннями ст.2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Таким чином, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Вирішуючи спір щодо індексації грошового забезпечення, судом встановлено, що питання щодо підтвердження права позивача на індексацію грошового забезпечення за період з липня 2015 року по лютий 2018 року не є предметом спору у даній справі. Щодо застосування саме січня 2008 року базовим місяцем для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за період з липня 2015 року по лютий 2018 року суд зазначає наступне.

Відповідно ч. 2 ст. 6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року (далі - Порядок №1078).

Пунктом 4 Порядку №1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, грошове забезпечення.

Вимогами абз. 8 п. 4 Порядку № 1078 встановлено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Відповідно до п.1-1 Порядку №1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до положень п.5 Порядку №1078, в редакції, яка діяла до 15.12.2015 року (до прийняття Кабінетом Міністрів України постанови №1013 від 09.12.2015р.) базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення був, в тому числі, місяць зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів.

У зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" № 1013 від 09.12.2015 р. (далі - Постанова № 1013) істотно змінився порядок індексації зарплати та інших доходів населення.

Внесеними змінами передбачено ряд новел в порядку проведення індексації грошових доходів населення. Зокрема, якщо раніше базовим місяцем вважався місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної зарплати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати), то після прийняття Постанови №1013 місяцем підвищення став місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного грошового утримання, стипендій, виплат із соціального страхування (п.5 Порядку № 1078).

Крім того, якщо раніше базовий місяць (місяць підвищення) визначався у разі коли зросла зарплата внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої постійної складової зарплати, то після внесення змін - тільки у разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад).

У редакції Постанови № 1013 п. 5 Порядку № 1078 викладено у такій редакції:

"У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу".

Отже, починаючи з 01.12.2015 р. обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку обіймає працівник, у тому числі військовослужбовець.

Поряд із цим, суд зазначає, що п.1 Постанови № 1013 передбачено підвищення з 01.12.2015 р. посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери та деяких інших працівників.

При цьому, підвищення окладів не стосувалось військовослужбовців. Тобто, Постановою № 1013 були підвищені оклади майже в усіх галузях бюджетної сфери (за винятком працівників 1 - 3-го тарифних розрядів за ЄТС), окрім окладів у складі грошового забезпечення військовослужбовців.

З аналізу вказаних норм, суд дійшов висновку, що місяць в якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) є базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців. Разом з тим, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то базовий період не змінюється, а сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Постановою Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007р. "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу", яка набрала чинності 01.01.2008р. та втратила чинність 01.03.2018р. (далі - Постанова №1294), встановлено підвищені посадові оклади військовослужбовців, які визначені Додатком №1 до Постанови №1294.

Таким чином, зміна посадових окладів військовослужбовців відбулась 01.01.2008 р. згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007р.

Надалі розмір посадового окладу військовослужбовців було змінено 01.03.2018р. згідно з постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017р.

Проаналізувавши постанову Кабміну України № 1294 в період її дії з 01 січня 2008 року по 01 березня 2018 року, судом встановлена незмінність розмірів посадових окладів військовослужбовців.

Відтак, якщо останнє підвищення окладу за посадою відбулось у січні 2008 року, то з моменту застосування постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015р. для визначення суми індексації грошового забезпечення військовослужбовцю до наступної зміни посадових окладів військовослужбовців, а саме до 01.03.2018 року, має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з лютого 2008 року.

Відповідно до п. 6 постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015р. зазначена постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 1 грудня 2015 року.

На підставі зазначеного, судом встановлено, що для нарахування та індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно повинен застосовуватись січень 2008 року як місяць, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення.

Натомість, відповідачем, всупереч вищенаведеного нормативного регулювання, базовим місяцем для розрахунку індексації позивача за спірний період визначено місяць зміни грошового забезпечення конкретного працівника, тобто позивача.

Суд зазначає, що зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації, а тому відповідачем було безпідставно застосовано при нарахуванні індексації у якості базового місяця - січень 2016 року.

Таким чином, враховуючи те, що судом не встановлено зміну розміру посадового окладу позивача у період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, що свідчить про необхідність застосування у якості базового місяця - січень 2008 року.

Доводи відповідача не спростовують цього висновку і не дають підстав для залишення позовної заяви без задоволення.

З огляду на зазначене, суд робить висновок, що розрахована відповідачем індексація грошового забезпечення за період з січня 2016 р. по грудень 2018 р., із застосуванням базового місяця січень 2016 року, а також нарахування виплати за обчислення зазначеної індексації у сумі 4512,38 грн. є протиправною.

Стосовно доводів щодо дискреційних повноважень, суд погоджується з позивачем, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Повноваження державних органів щодо визначення базового місяця індексації грошового забезпечення не є дискреційними, оскільки законодавцем установлено один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень - проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого в розмірі 103 відсотки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.01.2022 року у справі №400/1118/21 та постанові Верховного Суду від 12.05.2022 року у справі № 200/7006/21.

В свою чергу, згідно вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені виключно в постановах Верховного Суду.

Крім того, суд вважає безпідставними доводи відповідача щодо відсутності фінансового ресурсу для виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, оскільки індексація грошового забезпечення є одним із способів забезпечення державних соціальних стандартів і нормативів, тому держава не може односторонньо відмовитись від взятих на себе зобов`язань, шляхом не виділення на дані цілі бюджетних асигнувань, без внесення відповідних змін до чинного законодавства щодо зміни соціальних стандартів і нормативів.

Вирішуючи даний спір, суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, і у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення суду.

За таких обставин, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 р. по 28.02.2018 р. включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року.

VI. Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач звільнений від сплати судового збору в порядку п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати.

Суд встановив, що для надання правничої допомоги та представництва своїх інтересів позивач уклав договір з адвокатом Ліпенко Юрієм Костянтиновичем про надання правової допомоги № 95/21 від 30.12.2021 р. (а.с.16-17).

ОСОБА_2 (далі Адвокат) та позивач (далі Клієнтом) підписали замовлення про надання правової допомоги №1 до вказаного договору про наступне: Адвокат надав, а Клієнт отримав таку правничу допомогу (послуги), зокрема:

Підготовка позовної заяви про зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити Клієнту індексацію грошового забезпечення; вартість однієї години: 1000,00 грн., кількість годин: 2 год., загальна вартість: 2000,00 грн.

Разом: 2000,00 (дві тисячі) грн.

Згідно з Детальним описом робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги по адміністративній справі про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання відповідача суб`єкта владних повноважень вчинити дії вказано, що документи, що підтверджують оплату витрат не подаються, оскільки за умовами договору про надання правової допомоги та складеного за ним акту, оплата буде проведена після прийняття рішення про задоволення позовних вимог та виплати позивачу витрат на правничу допомогу, зважаючи на п. 18 постанови Верховного суду України від 02 жовтня 2019 року в справі № 815/1479/18.

Судом встановлено, що відповідно до пункту 5.1 Договору про надання правової допомоги від 30.12.2021 гонорар Адвоката, порядок та строки його оплати визначаються сторонами у замовленнях про надання послуг.

Відповідно до п. 1 Замовлення про надання правової допомоги від 30.12.2021 р., вартість послуг правової допомоги згідно даного Замовлення становить 2000 грн. та сплачується Клієнтом Адвокату на протязі 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання вказаного Замовлення.

Згідно наданої копії квитанції № 0.0..1 Клієнтом Адвокату сплачено 2000 грн. 07.02.2022 р. (а.с. 21)

Так, Європейський суд з прав людини у п.115 рішення по справі «Бєлоусов проти України», №4494/07, від 07.11.2013 р., зазначає що хоча заявник ще не сплатив адвокатський гонорар, він має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями. Відповідно Суд вважає витрати за цим гонораром «фактично понесеними».

Частиною 7 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У відповідності з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі №826/841/17, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Частиною 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, за встановлених обставин, суд на підставі вищезазначеного, а також розглянувши додані докази понесення позивачем витрат на правову допомогу, їх співмірність із складністю справи, обсягом наданих до суду та досліджених матеріалів, а також обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), вважає, що обґрунтованим і пропорційним до предмета спору розміром витрат на правничу допомогу є заявлена сума у розмірі 2 000,00 грн.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 77, 161,245, 255, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:
1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року.

3.Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року по грудень 2018 року в розмірі 4512,38 згідно Довідки розрахунку № 223 від 02.02.2022 р.

4.Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року із застосуванням січня 2008 року базовим місяцем для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку.

5.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2000,00 (дві тисячі) грн.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач Військова частина НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя Оксана БОЙКО