Справа № 334/8049/21
Суддя: Ісаков Д. О.
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 26.01.2022
Справа № 334/8049/21
Провадження № 2-а/334/16/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Ісакова Д.О.,

за участі секретаря - Прийменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Грижинку Миколи Вікторовича, Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Грижинку Миколи Вікторовича, Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 28.09.2021 року приблизно о 08 год. 00 хв. вечора він рухався на автомобілі Ланос АР 784511 по вул. Бородинській в м.Запоріжжі. Перед розворотом, побачив, що з вул. Маршала Чуйкова їхала патрульна машина без будь яких ознак носіння патрульної служби (проблискові маячки не були ввімкнені). Оцінивши відстань до патрульної машини, а також її швидкість він здійснив розворот на вул. Бородінську. Проїхавши декілька метрів, патрульна поліція ввімкнула проблискові маячки та зупинила його.

Відповідно до оскаржуваної постанови 28.09.2021 року об 20 год. 20 хв., по вул. Бородінській, буд. 20 в м. Запоріжжя, водій, керуючи транспортним засобом не дотримався вимог дорожнього знаку 2.1 ПДР України, чим порушив п.8.4. б ПДР України.

Рухаючись по цій дорозі він не порушуючи при цьому жодних правил дорожнього руху був безпідставно зупинений працівниками поліції. Причину зупинки працівники поліції пояснили як допущення ним порушення вимог дорожнього знаку 2.1 ПДР України, а саме дати дорогу, та пункту 8.4 б ПДР України. Після чого, не зважаючи на його заперечення з цього приводу та, не надавши жодного доказу порушення ПДР України, працівниками поліції відносно нього протиправно було винесено вищевказану постанову.

Вважає, що відсутні докази, які підтверджують наявність адміністративного правопорушення в його діях, а саме під час складання оскаржуваної постанови мені не було роз`яснено моїх прав та обов`язків, що передбачені Конституцією України та КУпАП, що підтверджується відеозаписом, доданим до адміністративного позову.

Інспектором Управління патрульної поліції Грижнику М. В. всупереч нормам ч.2 ст.279 КУпАП не було роз`яснено права передбачені ст.268 КУпАП. Також, не було повідомлено про те, що він має право не давати проти себе свідчення та не роз`яснив зміст ст.63 Конституції України.

Разом з тим, незважаючи на заперечення позивачем факту вчинення порушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, при винесенні оскаржуваної постанови інспектором, всупереч ст. 245 КУпАП, не було вжито заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідженні всіх обставин справи. Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування право мірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Просить поновити строк для звернення з адміністративним позовом до суду, визнати незаконними дії інспектора Управління патрульної поліції Грижнику Миколи Вікторовича та скасувати постанову від 28.09.2021 рок по справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 122 КУпАП, за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

У судове засідання позивач не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, відзиву на позов не надали, що час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 268 КАС України неявка учасників справи, повідомлених належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено.

Згідно ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що повинно бути доведене шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Судом встановлено, що 28.09.2021 року інспектором Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенантом поліції Грижинку Миколою Вікторовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО № 4833408 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП, а саме: 28.09.2021 року о 20 год. 20 хв. в м.Запоріжжі, вул. Бородінська, буд. 20, водій керуючи транспортним засобом не дотримався вимог дорожнього знаку 2.1 ПДР України, чим порушив п. 8.4.б. ПДР України порушення вимог знаків пріоритету, за якою на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 гривень.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами . Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не подав відзиву на позов та не надав суду будь-яких об`єктивних і беззаперечних доказів в розумінні ст. 251 КУпАП, які підтверджують факт вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, наявність в його діях складу адміністративного правопорушення та правомірність прийняття оскаржуваної постанови.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність, серед іншого за порушення вимог дорожніх знаків.

Відповідно до положень п. 8.4.б. Правил дорожнього руху знаки пріоритету встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок догори.

Враховуючи наведене, позовні вимоги необхідно задовольнити, постанову про накладення адміністративного стягнення скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись статтями: 9, 72-74, 77, 121, 242, 244-246, 286 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Поновити строк ОСОБА_1 для звернення до суду з адміністративним позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Грижинку Миколи Вікторовича, Управління патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Грижинку Миколи Вікторовича серія ЕАО № 4833408 від 28.09.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 гривень, провадження у справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може також може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Суддя Ісаков Д.О.