Справа № 160/5217/22
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2022-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2022 року Справа № 160/5217/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу №160/5617/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
07.04.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якій позивач просить суд:
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 07.04.2022 року ця справа була розподілена судді Ількову В.В.
Ухвалою суду від 13.04.2022 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 262 КАС України.
Також ухвалою суду від 13.04.2022 року витребувано у відповідача додаткові докази по справі, а саме копії:
- пенсійної справи позивача;
- звернення позивача про перерахунок пенсії, з урахуванням спірного періоду;
- відомості/інформацію щодо спірного періоду роботи позивача з 04.11.2010 року по 03.02.2017 року в товаристві з обмеженою відповідальністю "Промисловий ремонт";
- листи/відмови Пенсійного органу та інші наявні докази щодо суті спору.
10.05.2022 року відповідачем надано відзив на позовну заяву позивача, разом із витребуваними судом доказами по справі.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 30.05.2022 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вказані періоди не враховано відповідачем до її трудового стажу протиправно, оскільки відомостей трудової книжки достатньо для підтвердження вказаного пільгового стажу.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
Відповідачем суду надано відзив на позовну заяву позивача, у якому зазначено про те, що п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 12.08.1993 року № 637 встановлено, що у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнені довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано; періоди роботи, що враховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Отже, за приписами п. 20 Порядку, форма довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній має затверджену форму, в свою чергу, підприємства, які мають право видавати зазначені довідки, повинні дотримуватись встановленої форми. Тільки адміністрація підприємства може визначити, що технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, які можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих і тільки адміністрація підприємства згідно первинних документів може підтвердити, що особа була дійсно зайнята на роботах, які можна віднести до Списку № 1 або № 2, виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Характер роботи підтверджується тільки документально.
За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство не є ліквідованим.
На момент звернення за призначенням пенсії довідку про пільговий характер роботи з ТОВ «Промисловий ремонт» позивачем надано не було, тому спірний період був зарахований до загального (страхового) стажу.
Враховуючи викладене, відсутні підстави для зарахування цього періоду до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, оскільки вказаний період роботи позивача не підтверджено уточнюючою довідкою підприємства, з посиланням на первинні документи щодо проведення атестації робочих місць.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив такі обставини.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що починаючи з 27.09.2021 року позивачу було призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Вказане вище також підтверджується довідкою від 31.01.2022 року про призначення пенсії.
Однак, при призначенні пенсії та її розрахунку Пенсійним органом не було зараховано до пільгового стажу період роботи позивача з 04.11.2010 року по 03.02.2017 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт» на посаді електрогазозварника на дільниці з ремонту збагачувального устаткування.
Відповідно до витягу з пенсійної справи про розрахунок стажу роботи зазначений період роботи не зараховано до пільгового стажу.
На підтвердження викладених обставин справи, позивачем долучено витяг з ЄПС про розрахунок стажу роботи та віднесення періодів роботи до пільгового стажу.
Встановлено, що підставою відмови позивачу у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1 періоду його роботи з 04.11.2010 року по 03.02.2017 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт», вказано про відсутність довідки підтверджуючий пільговий період роботи.
Позивач вважає, що такі дії Пенсійного органу стосовно незарахування вказаного періоду роботи до стажу на пільгових умовах є протиправними та такими, що порушують його права на належне пенсійне забезпечення, з огляду вказаного звернувся до суду із цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував такі обставини справи та положення чинного законодавства України.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
За приписами п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено та сторонами не заперечується, що позивачеві призначено пенсію за віком на пільгових умовах.
Однак, під час призначення пенсії, відповідач не врахував стаж позивачу за Списком № 1 за період з 04.11.2010 року по 03.02.2017 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт» на посаді електрогазозварника на дільниці з ремонту збагачувального устаткування, де працював позивач.
Згідно із Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року, посада «машиніст крана» віднесена до Списку № 1.
Згідно зі ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності останньої або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України, який затвердив постановою від 12 серпня 1993 року №637 Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. №637 (Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Приписами п. 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 58 встановлено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується « 05.01.1993». Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Як вбачається з копії трудової книжки, наданої до матеріалів справи, позивача з 04.11.2010 року було прийнято на роботу до ТОВ «Промисловий ремонт» слюсарем черговим та з ремонту устаткування 5 розряду на основну виробничу дільницю (підземний тракт), про що свідчить запис №19 в трудовій книжці.
На це підприємство позивача було переведено з ВАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», де він працював на тій же посаді на тому самому місці (дробильна фабрика) і цей період було відповідачем зараховано до пільгового стажу при призначенні пенсії.
16.12.2011 року позивач був переведений слюсарем черговим та з ремонту устаткування 5 розряду на виробничу дільницю по капітальним ремонтам дробильного устаткування ДФ (дробильна фабрика), про що свідчить запис №21 в трудовій книжці.
Позивач пропрацював в ТОВ «Промисловий ремонт» до 03.02.2017 року, коли його було звільнено за власним бажанням, згідно ст.38 КЗпП України, запис в трудовій книжці №22.
На виконання вимог законодавства ТОВ «Промисловий ремонт» також було проведено атестацію робочих місць за умовами праці відповідно до наказів №1/49 від 01.11.2010 року, №11 від 07.12.2009 року, № 1/132/10 від 08.12.2014 року та підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1 займаною позиваче посади - слюсар черговий та з ремонту устаткування.
Про проведену атестацію робочого місця та про підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1 на посаді слюсаря чергового та з ремонту устаткування в ТОВ «Промисловий ремонт» в трудовій книжці були зроблені відповідні записи, з посиланням на накази про атестацію.
Трудова книжка містить печатки про те, що за результатами атестації робочих місць, за умовами праці підтверджене право позивача на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1.
Таким чином, відомостями трудової книжки позивача підтверджено, що у період з 04.11.2010 року по 03.02.2017 року позивач працював в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт» на посаді електрогазозварника на дільниці з ремонту збагачувального устаткування та має право на пільгове забезпечення за Списком №1.
При цьому, записи у трудовій книжці виконані акуратно, їх можливо прочитати.
Суд зазначає, що лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу вимагаються, в тому числі, й довідки.
Однак, в трудовій книжці позивача наявні необхідні записи про період роботи позивача на посаді машиніста крана, неправильні чи неточні записи в трудовій книжці відсутні.
Також, підприємством у трудовій книжці підтверджено право позивача на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1.
Таким чином, пенсійний орган, відмовляючи у зарахуванні до пільгового стажу позивача періоду його роботи з 04.11.2010 року по 03.02.2017 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт», з огляду на відсутність уточнюючої довідки, діяв з порушенням приписів Порядку № 637.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Оскільки позивачу призначено пенсію без урахування пільгового стажу з 27.09.2021 року, позовні вимоги підлягають задоволенню саме з 27.09.2021 року.
На підставі викладеного, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов позивача підлягає задоволенню у повному обсязі.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Дослідивши матеріали справи, слід зазначити, що відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами щодо правомірної відмови у зарахуванні до пільгового стажу роботи позивача спірний період його роботи.
За таких обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.
Щодо розподілу судових витрат, а саме судового збору.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до приписів статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору в сумі 992,40 гривень.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ОКПП НОМЕР_1 ).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 30.05.2022 року.

Суддя В.В. Ільков