Справа № 580/10158/21
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Кобаля М.І.

За участю секретаря: Шевченко Е.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року, суддя Тимошенко В.П., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, в якому просив:

1) визнати протиправним та скасувати висновок про відмову в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію», складений 11.10.2021 та затверджений начальником Головного управління Національної поліції в Черкаській області 25.10.2021;

2) зобов`язати відповідача на підставі поданої позивачем заяви від 04.10.2021 і наданих до неї документів та у відповідності до вимог Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разу загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України від 11.01.2016 №4, скласти і затвердити висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію».

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для задоволення клопотання про вихід із письмового провадження та проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в поліції на посаді заступника начальника слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області, мав спеціальне звання підполковника поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 26.03.2019 №770 позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби.

Наказом ГУНП в Черкаській області від 14.05.2019 №114 о/с позивача звільнено зі служби в поліції у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення.

Вважаючи наказ відповідача від 14.05.2019 №114 о/с незаконним, позивач звернувся з позовом до суду.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 в адміністративній справі №580/1415/19 позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у Черкаській області від 26.03.2019 №770. Визнано протиправним та скасовано Головного управління Національної поліції у Черкаській області від 14.05.2019 №114 о/с у частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільненні зі служби. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у Черкаській області від 20.05.2019 №119 о/с. Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника слідчого управління Головного управління Національної поліції у Черкаській області з 21.05.2019 та стягнено з Головного управління Національної поліції у Черкаській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21.05.2019 по день ухвалення судового рішення у сумі 88 439 (вісімдесят вісім тисяч чотириста тридцять дев`ять) грн 56 коп. з відрахуванням відповідних податків та зборів на доходи фізичних осіб, сплата яких є обов`язковою у встановленому законом порядку.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2020 апеляційну скаргу Головного управління ГУНП в Черкаській області задоволено частково, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 в частині стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 в адміністративній справі №580/1415/19 в частині поновлення позивача на службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення суми за місяць допущеного до негайного виконання.

На виконання вказаного рішення наказом ГУ НП в Черкаській області від 05.11.2019 №266 о/с, ОСОБА_1 поновлено на службі в поліції на посаді заступника начальника слідчого управління ГУ НП в Черкаській області.

Наказом ГУ НП в Черкаській області від 12.06.2019 №154 о/с призначено підполковника поліції ОСОБА_1 начальником відділу дізнання ГУ НП в Черкаській області з 12.06.2019.

Постановою Верховного Суду від 26.11.2020 у справі №580/1415/19 касаційну скаргу відповідача задоволено. Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2020 року скасовано та прийнято нову постанову якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

01.12.2020 позивач звернувся з рапортом до відповідача у якому просив звільнити його зі служби в поліції у зв`язку із різким погіршенням здоров`я та направити перед звільненням на військово-лікарську комісію.

Наказом ГУНП у Черкаській області від 01.12.2020 №304 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» (через хворобу) на підставі його рапорту та свідоцтва про хворобу №263 від 01.12.2020.

Разом з тим, наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 09.12.2020 №311 о/с:

- скасовано пункт наказу ГУНП в Черкаській області від 05.11.2019 №266 о/с виданий на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 у справі №580/1415/19 в частині поновлення на службі в поліції на посаді заступника начальника слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області підполковника поліції ОСОБА_1 ;

- скасовано пункт наказу ГУНП в черкаській області від 17.02.2020 №40 о/с виданий на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2020 у справі №580/ 1415/19 в частині поновлення на службі в поліції на посаді заступника начальника слідчого управління ГУНП в Черкаській області підполковника поліції ОСОБА_1 ;

- скасовано пункт наказу ГУНП в Черкаській області від 12.06.2020 №154 о/с в частині призначення підполковника поліції ОСОБА_1 - начальником відділу дізнання ГУНП в Черкаській області;

- скасовано пункт наказу ГУНП в Черкаській області від 01.12.2020 №304 о/с в частині звільнення зі служби в поліції за п.2 (через хворобу) ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію» підполковника поліції ОСОБА_1 начальника відділу дізнання ГУНП в Черкаській області та виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 27 років, 08 місяців, 22 дні.

Наказом ГУНП в Черкаській області від 13.05.2021 №151 о/с на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.03.2021 у справі №580/5990/20:

1) скасовано пункт наказу ГУ НП в Черкаській області від 09.12.2020 №311 о/с виданий на виконання постанови Верховного Суду від 26.11.2020 у справі № 580/1415/19 в частині скасування пункту наказу ГУ НП від 12.06.2020 №154 о/с в частині призначення підполковника поліції ОСОБА_1 - начальником відділу дізнання ГУНП в Черкаській області;

2) скасовано пункт наказу ГУНП в Черкаській області від 09.12.2020 № 311 о/с виданий на виконання постанови Верховного Суду від 26.11.2020 у справі № 580/1415/19 в частині скасування пункту наказу ГУНП в Черкаській області від 01.12.2020 №304 о/с в частині звільнення зі служби в поліції за п. 2 через хворобу) ч. 1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» підполковника поліції ОСОБА_1 - начальника відділу дізнання ГУНП в Черкаській області та виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 27 років, 08 місяців, 22 дні.

06.09.2021 на засіданні медико-соціальної експертної комісії позивачу встановлена ІІІ група інвалідності безтерміново, захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням служби в поліції, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК від 08.09.2021 серії 12 ААВ №254520.

04.10.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) ви втрати працездатності.

11.10.2021 ГУНП в Черкаській області прийнято висновок про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги, який 25.10.2021 затверджено начальником Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

З вказаного висновку ГУНП в Черкаській області від 11.10.2021 про призначення одноразової грошової допомоги вбачається, що ОСОБА_1 не набув право на її призначення та відповідно до п. 2 розділу IV наказу МВС України від 11.01.2016 №4 одноразову грошову допомогу не призначено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням відповідача, вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З 07 листопада 2015 року набрав чинності Закон України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VІІІ (далі - Закон № 580-VІІІ), яким врегульовано, в тому числі питання виплати одноразової грошової допомоги.

Відповідно до ст.97 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено перелік осіб, які за цим Законом мають право на отримання одноразової грошової допомоги.

Згідно з підпунктом "в" пункту 4 частини 1 статті 99 Закону України "Про Національну поліцію" розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин III групи - 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97-101 Закону № 580-VIII, прийнято Порядок № 4, який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Наказом МВС від 12 вересня 2016 року № 916, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України за № 1277/29409 від 22 вересня 2016 року, пункт 5 Розділу 1 Порядку № 4 доповнено підпунктом 4, яким передбачено призначення поліцейському одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності, чи втрати працездатності, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми, каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно із пунктом 1 Розділу ІІ Порядку №4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (пункт 3 Розділу ІІІ Порядку № 4).

Частиною 1 ст. 97 визначено вичерпний перелік випадків, за яких виникає право на виплату одноразової грошової допомоги. При цьому, розширеному тлумаченню дана норма закону не підлягає.

Так, відповідно до частини першої статті 97 Закону №580 (далі - в редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про виплату допомоги) одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:

1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;

2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;

3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;

6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Отже, однією з умов для призначення та виплати одноразової грошової допомоги відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» є дотримання звільнення особи з поліції, а саме - внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, тобто згідно п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції).

Окрім того, нормами Закону № 580 визначено шість підстав, за наявності яких призначається та виплачується одноразова грошова допомога поліцейським, при цьому визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ними служби в органах внутрішніх справ або поліції, є окремою правовою підставою для призначення і виплати одноразової грошової допомоги особам, які за цим Законом мають право на її отримання (п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону № 580).

Різниця між підставою, передбаченою пунктом 4 частини першої статті 97 Закону №580 та іншими полягає у тому, що травма, внаслідок якої поліцейському встановлена інвалідність, повинна бути пов`язана саме з проходженням служби в поліції.

У відповідності до пункту 4 частини першої статті 97 Закону № 580-VIII одноразова грошова допомога є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Таким чином, як вже зазначалось, ці положення Закону застосовується виключно за обов`язкової одночасної наявності трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення):

1. Інвалідності повинна наступити внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції;

2. Інвалідність повинна наступити не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції;

3. Причиною звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №373/1188/16-а, від 20.09.2018 у справі №296/9456/16-а, від 01.11.2018 у справі №822/3788/17, від 22.01.2019 у справі №2340/2663/18.

Відповідно ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 в адміністративній справі №580/1415/19 позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у Черкаській області від 26.03.2019 №770. Визнано протиправним та скасовано Головного управління Національної поліції у Черкаській області від 14.05.2019 №114 о/с у частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільненні зі служби. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у Черкаській області від 20.05.2019 №119 о/с. Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника слідчого управління Головного управління Національної поліції у Черкаській області з 21.05.2019 та стягнено з Головного управління Національної поліції у Черкаській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21.05.2019 по день ухвалення судового рішення у сумі 88 439 (вісімдесят вісім тисяч чотириста тридцять дев`ять) грн 56 коп. з відрахуванням відповідних податків та зборів на доходи фізичних осіб, сплата яких є обов`язковою у встановленому законом порядку.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2020 апеляційну скаргу Головного управління ГУНП в Черкаській області задоволено частково, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 в частині стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 в адміністративній справі №580/1415/19 в частині поновлення позивача на службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення суми за місяць допущеного до негайного виконання.

На виконання вказаного рішення наказом ГУ НП в Черкаській області від 05.11.2019 №266 о/с, ОСОБА_1 поновлено на службі в поліції на посаді заступника начальника слідчого управління ГУ НП в Черкаській області.

Наказом ГУ НП в Черкаській області від 12.06.2019 №154 о/с призначено підполковника поліції ОСОБА_1 начальником відділу дізнання ГУ НП в Черкаській області з 12.06.2019.

Разом з тим, постановою Верховного Суду від 26.11.2020 у справі №580/1415/19 рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2020 року скасовано та прийнято нову постанову якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Таким чином, позивач звільнений з поліції не з причин зумовлених захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, що є обов`язковою умовою для призначення одноразової грошової допомоги у відповідності до пункту 4 частини першої статті 97 Закону № 580-VIII.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, проте з вищезазначених підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні публічно-правового спору, що розглядається, допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до порушення норм матеріального та процесуального права, а тому оскаржуване рішення суду слід змінити в частині мотивування підстав для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з урахуванням висновків викладених у постанові апеляційного суду.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частиною 4 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 580/10158/21 в частині мотивування відмови у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Кобаль М.І.