Справа № 260/418/22
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2022-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог

26 травня 2022 рокум. Ужгород№ 260/418/22

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.,

з участю секретаря судового засідання Рошко Л.М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 не з`явився;

представник позивача Штефанюк Іван Матвійович не з`явився;

відповідач Державна міграційна служба України представник не з`явився;

відповідач Головне управління ДМС України в Закарпатській області представник не з`явився;

відповідач Управління патрульної поліції в Закарпатській області представник не з`явився;

відповідач Державна прикордонна служба України представник не з`явився,

розглянувши у підготовчому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Штефанюка Івана Матвійовича до Державної міграційної служби України, Головного управління ДМС України в Закарпатській області, Управління патрульної поліції в Закарпатській області та Державної прикордонної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2022 року до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовною заявою звернувся ОСОБА_1 (паспорт громадянина Угорщини НОМЕР_1 , виданий 30 грудня 2020 року АДРЕСА_1 ) в особі представника адвоката Штефанюка Івана Матвійовича (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Митна 42/1) до Державної міграційної служби України (01001, м. Київ, вул. Володимирівська, 9, ) (далі по тексту відповідач 1), Головного управління ДМС України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Грибоєдова, 12а, ) (далі по тексту відповідач 2), Управління патрульної поліції в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. вул. Олега Кошового, 2, ) (далі по тексту відповідач 3) та Державної прикордонної служби України (89502, Закарпатська область, м. Чоп вул. Головна. 55-А, ) (далі по тексту відповідач 4), якою просить суд: "1. Відкрити провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, ГУ ДМС України в Закарпатській області, Управління патрульної поліції в Закарпатській області та Державної прикордонної служби України Західного регіонального управління 94 прикордонного загону у спрощеному провадженні без участі сторін; 2. Визнати протиправним та скасувати Рішення ГУ ДМС у Закарпатській області №90 від 26 травня 2021 року щодо - "заборонено громадянину Угорщини ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 стать-чоловіча, місце проживання ОСОБА_2 , паспортний документи громадянина Угорщини серії НОМЕР_2 , в`їзд в Україну строком на три роки з 26.05.2021 по 25.05.2024 року"; 3. Визнати протиправним та скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП018 №727095 від 05.03.2021, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП ОСОБА_1 та накладення адміністративного стягнення у сумі 255 гривнів; 4. Визнати протиправним та скасувати Рішенням про відмову в перетинанні державного кордону України іноземцю від 10 червня 2021 року уповноваженою службовою особою підрозділу охорони державного кордону про відмову у перетинанні державного кордону на громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 паспортний документ НОМЕР_2 на підставі частини першої статті 8 Закону України "Про прикордонний контроль", з причини того, що стосовно громадянина Угорщини ОСОБА_4 є рішення уповноваженого державного органу України про заборону в`їзду в Україну та зобов`язати внести відповідні зміни у базу даних стосовно ОСОБА_5 ; 5. Стягнути з відповідачів солідарно на користь ОСОБА_1 (паспорт громадянина Угорщини НОМЕР_3 , виданий 30.12.2020) майнову шкоду у розмірі 146000,00 (сто тридцять три тисячі) гривень; 6. Стягнути з відповідачів солідарно на користь ОСОБА_1 (паспорт громадянина Угорщини НОМЕР_2 , виданий 30.12.2020) моральну (немайнову) шкоду у розмірі 50000,00 (п`ятдесят тисяч) гривень; 7. Судові витрати покласти на відповідачів.".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року даний позов було залишено без руху.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Учасники справи в підготовче засідання не з`явилися, хоча судом вживалися заходи щодо виклику учасників справи, що передбачені Главою 7 Розділу І КАС України.

26 травня 2022 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд даної справи без участі позивача та його представника. Представником позивача у поданому суду клопотанні зазначено, що таку позиції було узгоджено із позивачем (а.с.а.с. 153-155).

24 травня 2022 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представників відповідачів 1 та 2, відповідно до яких останні просили суд відкласти підготовче засідання призначене на 16 травня 2022 року у зв`язку із перебуванням представників у відпустці (а.с.а.с. 150-152).

Судом вживалися заходи направлення представнику відповідача 3 повістки про виклик в судове засідання призначене на 26 травня 2022 року. Зокрема, таке було надіслано з використанням системи ЄСІТС та доставлено в його електронний кабінет 21 квітня 2022 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, у зв`язку з чим представник позивача вважається належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (а.с. 149 (на звороті)).

Судом вживалися заходи направлення представнику відповідача 4 повістки про виклик в судове засідання призначене на 26 травня 2022 року. Зокрема, таке було надіслано з використанням системи ЄСІТС та доставлено в його електронний кабінет 21 квітня 2022 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, у зв`язку з чим представник позивача вважається належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (а.с. 149).

Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, у даному випадку, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для відкладення розгляду справи.

Статтею 181 частиною 2 КАС України визначені причини відкладення судом підготовчого засідання. Зокрема, суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку в випадках, визначених статтею 205 частиною 2 пунктами 1-3, 5 КАС України та в інших випадках, коли питання, визначені статтею 180 частиною 2 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті в даному підготовчому засіданні.

Згідно з статтею 205 частини 2 пункту 3 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд, враховуючи наявність достатньої кількості доказів у справі, а також скорочені строки розгляду вказаної справи, наявність правової позиції учасників справи щодо спірних правовідносин судом вирішено у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи відмовити та проводити розгляд справи у відсутності учасників справи. Відповідна ухвала зафіксована у протоколі судового засідання.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за необхідне вказати, що з метою забезпечення права на доступ до правосуддя та гарантування права на судовий захист, з метою оцінки поважності підстав вказаних позивачем у заяві для поновлення строку, судом було відкрито провадження у даній справі, а питання щодо пропуску строків звернення до адміністративного суду та поважність причин такого пропуску було постановлено з`ясувати у підготовчому засіданні.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заяви про залишення позовної заяви без розгляду, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 122 частин 1, 2, 3 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановлювати відповідні процесуальні строки, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судових захист і доступ до правосуддя.

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України з 1997 року, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

При цьому, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява №3236/03, п. 41, від 03.04.2008).

Поважними причинами пропуску строку на подання позову можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та повинні бути підтверджені належними доказами.

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 24 квітня 2018 року у справі № 816/1630/17 і врахована судом.

Як вбачається із позовної заяви, позивач зокрема, просить визнати протиправними та скасувати рішення ГУ ДМС у Закарпатській області № 90 від 26 травня 2021 року "Про заборону в`їзду в Україну" та рішення "Про відмову в перетинанні державного кордону України іноземцю або особі без громадянства" від 10 червня 2021 року.

В обґрунтування причин пропуску строку звернення до адміністративного суду представник позивача зазначає, що ОСОБА_6 є громадянином Угорщини та не володіє українською мовою. Під час отримання рішення про відмову в перетинанні державною кордону України іноземцю або особі без громадянства від 10 червня 2021 року, він не розумів, які саме документи підписує. Копію рішення № 90 про заборону в`їзду в Україну від 26 травня 2021 року позивач отримав у відповідь на адвокатський запит ГУ ДМС України в Закарпатській області 29 жовтня 2021 року. Отже, строк коли позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод та інтересів обчислюється саме 29 жовтня 2021 року.

У зв`язку з наведеним просив вважати поважними причинами пропуску строку на оскарження вказаних рішень суб`єктів владних повноважень та поновити строк на їх оскарження.

При з`ясуванні питання щодо подачі адміністративного позову в межах строку звернення, суд має встановити день коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів. Якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Так, судом встановлено, що рішенням ГУ ДМС у Закарпатській області від 26 травня 2021 року № 90 заборонено громадянину Угорщини ОСОБА_1 , місце проживання Угорщина, паспортний документи громадянина Угорщини серії НОМЕР_3 , в`їзд в Україну строком на три роки з 26 травня 2021 року по 25 травня 2024 року. Таке рішення було прийнято на підставі звернення про Управління патрульної поліції в Закарпатській області від 06 травня 2021 року за № 8126/41//15/03-2021, а саме у зв`язку із несплатою адміністративного штрафу (а.с. 17).

Судом встановлено, що копію рішення № 90 про заборону в`їзду в Україну від 26 травня 2021 року позивач отримав у відповідь лише на адвокатський запит ГУ ДМС України в Закарпатській області 29 жовтня 2021 року (а.с. 23).

У суду відсутні докази того, що Головним управлінням ДМС України в Закарпатській було надіслане спірне рішення від 25 травня 2021 року позивачу, а також в матеріалах справи відсутні відомості, що позивач був обізнаний про таке рішення, а відтак існують підстави що вказують на поважність підстав пропущеного строку звернення до суду в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДМС у Закарпатській області від 26 травня 2021 року № 90 "Про заборону в`їзду в Україну".

Рішенням про відмову в перетинанні державного кордону України іноземцю від 10 червня 2021 року начальника 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби "Соломоново" 1 категорії (тип Б) майором Ренатою Шаленик, як уповноваженою службовою особою підрозділу охорони державного кордону ухвалено відмовити у перетинанні державного кордону громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 паспортний документ НОМЕР_3 на підставі статті 8 частини 1 Закону України "Про прикордонний контроль", з причини того, що стосовно громадянина Угорщини ОСОБА_4 є рішення уповноваженого державного органу України про заборону в`їзду в Україну (а.с. 18).

На оскарження такого виду рішень передбачено шестимісячний строк звернення до суду з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів. Рішення про відмову в перетинанні державного кордону України іноземцю позивачем було отримано 10 червня 2021 року, про що свідчить його підпис на даному рішенні.

Однак, з позовною заявою до суду звернулися лише 26 січня 2022 року, що вбачається з відбитку печатки канцелярії Закарпатського окружного адміністративного суду.

В матеріалах справи відсутні доказати того, що починаючи з 10 червня 2021 року, позивачем вчинялися дії щодо здійснення перекладу оскаржуваного рішення про відмову в перетинанні державного кордону України іноземцю.

Судом зауважується, що позивачем не надано доказів, які б свідчили, що ним до 21 вересня 2021 року (дата звернення за правовою допомогою) вчинялися дії щодо з`ясування обставин, за який позивач вважав, що його права були порушені й після того, як було ухвалене рішення щодо відмови в перетині кордону України.

А відтак, підстави, вказані позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним позовом, є неповажними.

Отже, позивач звернувся до адміністративного суду, з позовом в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування Рішенням про відмову в перетинанні державного кордону України іноземцю або особі без громадянства від 10 червня 2021 року та зобов`язання внести відповідні зміни у базу даних стосовно ОСОБА_5 з пропуском установленого процесуальним законом шестимісячного строку звернення до суду.

У звернених до суду позовних вимогах, позивач також просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП018 №727095 від 05 березня 2021 року.

У відповідності до вимог статті 286 частини 2 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Тобто, законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності законодавством встановлено спеціальний 10-денний строк, який обчислюється з дня вручення постанови.

Згідно Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП018 №727095 від 05 березня 2021 року, за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 122 частиною 1 КУпАП на ОСОБА_5 накладено адміністративне стягнення у сумі 255 гривень (а.с. 16).

Як вбачається з оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП018 № 727095 від 05 березня 2021 року, при цьому позивачем було отримано копії постанови в день її прийняття на місці розгляду справи про адміністративне правопорушення, про що свідчить його підпис на вказаній постанові.

Разом з тим, з позовом про скасування даної постанови позивач звернувся 26 січня 2022 року, тобто з порушенням десятиденного строку, встановленого КАС України.

В обґрунтування причин пропуску строку звернення до адміністративного суду представник позивача зазначає, що строк подання позовної заяви пропущено із поважних причин, оскільки громадянин Угорщини ОСОБА_6 , підписуючи постанову від 05 березня 2021 року не був ознайомлений з її змістом, оскільки йому не було забезпечено перекладача. Звернувшись за правовою допомогою 21 вересня 2021 року до адвоката позивач отримав копію прийнятої постанови від 05 березня 2021 року у відповідь на адвокатський запит від 28 вересня 2021 року. Отже, строк коли позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод та інтересів обчислюється саме 28 жовтня 2021 року.

Відповідно до приписів статті 3 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до статті 16 КУпАП іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України. Питання про відповідальність за адміністративні правопорушення, вчинені на території України іноземцями, які згідно з чинними законами та міжнародними договорами України користуються імунітетом від адміністративної юрисдикції України, вирішуються дипломатичним шляхом.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про дорожній рух" № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Таким чином, іноземці, які перебувають в Україні несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України та підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України.

Згідно зазначеної постанови серії ДП018 №727095 від 05 березня 2021 року, за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 122 частиною 1 КУпАП на ОСОБА_5 накладено адміністративне стягнення у сумі 255 гривень на якій містять підпис позивача, із зворотного боку постанови міститься роз`яснення про права особи, що притягається до адміністративної відповідальності (а.с. 16).

Наведене свідчить про те, що позивач в достатній мірі розумів значення вчинюваних ним дій щодо порушення законодавства України, обставини притягнення його до адміністративної відповідальності та строки оскарження відповідної постанови.

Суд зауважує, що учасники справи зобов`язанні діяти вчасно та в належний спосіб, у зв`язку з чим, будь-які зволікання останніх не свідчать про намір добросовісної реалізації права на звернення до суду.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Позивач вважає, що строк звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів слід обчислювати з дня коли вона дізналася про порушене право, а саме 28 жовтня 2021 року з дня отримання оскаржуваної постанови.

Зазначені позивачем підстави пропуску не можуть бути визнані поважними, оскільки суд не вбачає об`єктивних непереборних перешкод, які унеможливлювали звернення до належного суду у найкоротший строк з моменту отримання копії постанови серії ДП018 № 727095 від 05 березня 2021 року.

Судом також зауважується, що позивачем не надано доказів, які б свідчили, що ним до 21 вересня 2021 року (дата звернення за правовою допомогою) вчинялися дії щодо з`ясування обставин, за який позивач вважав, що його права були порушені й після того, як було ухвалене рішення щодо відмови в перетині кордону України.

Також суд зазначає, що отримавши інформацію про оскаржуване рішенняё зокрема, щодо притягнення до адміністративної відповідальності 28 жовтня 2021 року таке було оскаржене позивачем лише 26 січня 2022 року.

Отримання представником позивача листів від відповідачів у відповідь на його заяви не змінює моменту, коли позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ці дати не пов`язуються з початком перебігу строку звернення до суду у випадку, коли законом встановлений строк для вчинення особою активних дій щодо отримання оскаржуваного рішення.

З огляду на викладене суд вважає, що позивачем строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП018 № 727095 від 05 березня 2021 року пропущено без поважних причин, доводи заяви про поновлення строку на оскарження зазначеної постанови з огляду на те, що такі підстави є неповажними, що судом зазначалося вище.

Необхідно зазначити, що законодавцем пов`язано початок перебігу строку звернення до адміністративного суду саме із днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а не наявністю висновку суду щодо правильності чи неправильності обраного способу захисту.

Окрім того, наявність законодавчо встановленого строку на звернення до суду не слід розглядати як обмеження права на судовий захист - законодавець в такий спосіб лише встановлює часові межі реалізації такого права.

З наведених положень КАС України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Інших доказів поважності пропуску строку звернення до суду позивачем не надано

Необхідно зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Незнання про можливе порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не вказує на поважність причин пропуску строку звернення до суду.

У публічно-правових відносинах строки особливо актуальні для оцінки правомірності поведінки суб`єктів з погляду на її своєчасність.

Відповідно до статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження ("Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Поважність причин пропуску строку звернення до суду може бути обґрунтовано та врахована судом у випадку наявності обставин, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2019 року у справі № 826/17879/17 (ЄДРСР 80168959).

Оскільки, суд дійшов висновку про недостатність вказаних причин пропуску строку звернення до суду для визнання їх поважними, у суду відсутні підстави для поновлення строку звернення до суду із заявлених підстав.

Відповідно до статті 240 частини 1 пункту 8 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Проаналізувавши подані учасниками справи матеріали, суд приходить до висновку, що вказані позивачем підстави пропуску строку на звернення до суду є неповажними.

На підставі вищенаведеного, суд вважає відсутні підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, а тому вважає за необхідне залишити позовну заяву в частині позовних вимог щодо визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП018 № 727095 від 05 березня 2021 року та визнання протиправним та скасування Рішенням про відмову в перетинанні державного кордону України іноземцю або особі без громадянства від 10 червня 2021 року та зобов`язання внести відповідні зміни у базу даних стосовно ОСОБА_5 без розгляду.

Одночасно, суд вважає за необхідне вказати, що норма статті 240 частини 1 пункту 8 КАС України є імперативною і у суду існує обов`язок, при встановленні судом факту пропуску строку звернення до адміністративного суду, залишити позовну заяву без розгляду.

Керуючись статтями 122,123, 240, 248 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (паспорт громадянина Угорщини НОМЕР_1 , виданий 30 грудня 2020 року АДРЕСА_1 ) в особі представника адвоката Штефанюка Івана Матвійовича (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Митна 42/1) до Державної міграційної служби України (01001, м. Київ, вул. Володимирівська, 9, ), Головного управління ДМС України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Грибоєдова, 12а, ), Управління патрульної поліції в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. вул. Олега Кошового, 2, ) та Державної прикордонної служби України (89502, Закарпатська область, м. Чоп вул. Головна. 55-А, ) в частині позовних вимог щодо визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП018 № 727095 від 05 березня 2021 року та визнання протиправним та скасування Рішенням про відмову в перетинанні державного кордону України іноземцю або особі без громадянства від 10 червня 2021 року та зобов`язання внести відповідні зміни у базу даних стосовно ОСОБА_5 - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено КАС України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 26 травня 2022 року було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Ухвалу у повному обсязі було виготовлено 31 травня 2022 року.

СуддяС.Є. Гаврилко