Справа № 260/5642/21
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2022-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 червня 2022 року м. Ужгород№ 260/5642/21

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дору Ю.Ю., розглянувши у письмову провадженні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) Веремчук Ольги Іванівни про визнання протиправними дії та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ ) Веремчук Ольги Іванівни у якій просить визнати дії відповідача - суб`єкта владних повноважень старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ ) Веремчук Ольги Іванівни протиправними; визнати протиправним та скасувати акт «постанову про арени коштів боржника» від 12 жовтня 2021 року, ухвалену нею на підставі вимоги Головного управління ДІІС в Закарпатській області від 26 березня 2021 року № ф-89321-52 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що старший державний виконавець, в супереч Закону України «Про виконавче провадження» не перевірив обгрунтованості вимог Головного управління Державної Податкової служби України в Закарпатській області 12 жовтня 2021 року виніс незаконну постанову «про арешт моїх коштів». Відповідач в супереч обов`язку, проігнорував статус потерпілого від аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, а це значить, що відповідач порушив пункт 18 ст. 20 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яким звільнений від сплати податків, зборів та інших платежів до бюджету. Зазначає, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду, від 30 червня 2021 року у справі №260/1469/21 вимоги позивача до Головне управління Державної Податкової служби України в Закарпатській області розглянув та «визнав протиправною і скасував податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 26 березня 2021 року № ф- 89321-52. Просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2021 року розглянуто клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову та за наслідками розгляду постановлено про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, шляхом зупинення стягнення на підставі вимоги Головного управління ДПС у Закарпатській області від 26.03.2021 року № Ф-89321-52у до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 260/5642/21.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку з тим, що відповідач діяв в межах діючого законодавства. Просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року постановлено про призначення судового засідання.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року постановлено про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі № 260/1469/21.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 травня 2022 року постановлено про поновлення провадження у справі.

У судове засідання, призначене на 20 травня 2022 року позивач не з`явився, надав суду клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засідання, призначене на 01 червня 2022 року сторони не з`явилися. Про дату час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Позивач про причини неявки суду не повідомив.

Відповідач подав суду лист, про неможливість прибуття представника у зв`язку з її перебуванням у щорічній основній відпустці.

Відповідно до статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Судом встановлено, що на виконанні у Мукачівському міському відділі державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерстава юстиції (м.Івано-Франківськ) перебуває виконавче провадження АСВП№ 67099943 з примусового виконання вимоги № ф-89321-52у від 26.03.2021 року видана Головним управлінням ДПС у Закарпатській області про стягнення з ОСОБА_1 9 595,30 грн. боргу на користь Головного управління ДПС у Закарпатській області.

12.10.2021 року на підставі ст..ст.3,4,24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією надіслано сторонам виконавчого провадження.

12.10.2021 року державним виконавцем у відповідності до статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно до пункту 2 Розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, Затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 винесено Постанови про стягнення мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження виконавчого провадження.

12.10.2021 року керуючись ст..56 Закону України «Про виконавче провадження» накладено арешт на грошові кошти боржника для забезпечення виконання вимоги на підставі Постанови про арешт коштів боржника.

03.11.2021 року поступило клопотання боржника ОСОБА_1 про зупинення виконавчого провадження АСВП 670099943 відповідно до Ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 23.10.2021 року.

03.11.2021 року керуючись п.2 частини першої статті 34, статтею 35 Закону України «про виконавче провадження», винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №260/5642/21.

Позивач аргументуючи поданий позов зокрема вказує, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду, від 30 червня 2021 року у справі №260/1469/21 вимоги позивача до Головне управління Державної Податкової служби України в Закарпатській області розглянув та «визнав протиправною і скасував податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 26 березня 2021 року № ф- 89321-52.

Проте, в подальшому рішення Закарпатського окружного адміністративного суду, від 30 червня 2021 року у справі №260/1469/21 було оскаржено Головним управління державної податкової служби у Закарпатській області до Восьмого апеляційного адміністративного суду у жовтні 2021 року.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2022 року ухвалено - апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області задовольнити, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30.06.2021р. в адміністративній справі № 260/1469/21 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській обл. про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання списання недоїмки по єдиному соціальному внеску, - відмовити.

За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1404- VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону № 1404-УІІІ виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону № 1404-УІІІ передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Пунктом 2 частини другої статті 48 Закону № 1404-УІІІ заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-УІІІ не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону № 1404- VIII виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 34 Закону № 1404- VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення, до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та тепло генеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її дочірня компанія «Газ України», публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону № 1404- VIII підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492. поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково- касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону № 1404- VIII встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404- VIII повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону № 1404- VIII.

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону № 1404- VIII).

Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково- касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) І не є набувачем цих коштів.

Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу.

Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 24 червня 2015 року у справі № 6- 535цс15.

Велика Палата Верховного Суду від зазначеного висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах не відступала.

За таких обставин, рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено, кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат тощо), та набули статусу вкладу.

Враховуючи вищевказане, а також ту обставину, що відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду Справа № 260/1469/21 пров. № А/857/19197/21 податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 26 березня 2021 року № ф- 89321-52 не скасовано, а така є виконавчим документом. Суд вказує, що дії відповідача при винесенні оскаржуваної постанови є правомірними, та такими, що винесені у межах компетенції державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а отже суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд при винесенні рішення по даній справі керується положеннями ч. 2 статті 2 КАСУ, а саме: у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку, та констатує, що дії відповідача відповідають вказаним вимогам, а отже, підстави для задоволення позову - відсутні.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат у відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ ) Веремчук Ольги Іванівни (89600, Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Валенберга, 3, ) про визнання протиправними дії та скасування постанови відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяЮ.Ю.Дору