Справа № 160/23289/21
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування вимог,-
24.11.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що оскаржуваної вимоги позивач не отримував, про існування даної вимоги позивачу стало відомо після ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень. Також позивач зазначає, що за період перебування у статусі фізичної особи-підприємця позивач працевлаштований, а саме: з 09.10.2017 року по 16.04.2019 року в ТОВ «Максіпромгруп», з 27.06.2019 року по 13.11.2019 року в ТОВ «Артіль старателів «Сияние», з 06.04.2020 року по 30.06.2020 року в ТОВ «Корса», з 28.07.2020 року по 11.03.2021 року в АТ «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» та з 02.09.2002 року і по теперішній час в ДПТНЗ «Покровський центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів». Окрім цього, позивач зауважує, що його роботодавцями сплачено за жовтень грудень 2017 року, 2018 рік, січень-квітень 2019 року, квітень-грудень 2020 року та за січень-березень 2021 року єдиний соціальний внесок за позивача, що на його думку підтверджується довідкою ОК-5. Крім цього, позивач зауважив, що оскаржувана вимога винесена без законних підстав, без проведення належної перевірки та оформлення відповідного акту перевірки. У зв`язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
17.12.2021 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що станом на 31.01.2021 року за позивачем обліковується заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 37 788,74 грн. Вказана заборгованість обліковується за позивачем з 1 кварталу 2017 року по 4 квартал 2020 року. На підтвердження виникнення даної заборгованості відповідачем надано відомості з інтегрованої картки платника податків. Відповідач зазначив, що вимога №Ф-5628-58-У від 26.02.2020 року сформована стосовно заборгованості за період з 1 кварталу 2017 року по 4 квартал 2018 року в сумі 29 293,44 грн. та вимога №Ф-5628-58-У від 16.02.2021 року сформована стосовно заборгованості за період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2020 року в сумі 8 495,30 грн. Окрім цього відповідач зауважив, що процедурні порушення формування оскаржуваних вимог не впливають на законність самої вимоги та не звільняють позивача від сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. У зв`язку з вищезазначеним, відповідач просить суд в задоволенні позовної заяви відмовити.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява та відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
26.02.2020 року Головним управління ДПС у Дніпропетровській області винесено податкову вимогу №Ф-5628-58У на загальну суму 29 293,44 грн. по сплаті заборгованості з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Зазначений борг розрахований наступним чином:
1) за 1-4 квартали 2017 рік 8 448,00 грн., виходячи із 704,00 грн. на місяць;
2) за 1-4 квартали 2018 рік 9 828,72 грн., виходячи із 819,06 грн. на місяць;
3) за 1-4 квартали 2019 року 11 016,72 грн., виходячи із 918,06 грн. на місяць.
16.02.2021 року Головним управління ДПС у Дніпропетровській області винесено податкову вимогу №Ф-5628-58У на загальну суму 37 788,74 грн. по сплаті заборгованості з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Зазначений борг розрахований наступним чином:
1) за 1-4 квартали 2017 рік 8 448,00 грн., виходячи із 704,00 грн. на місяць;
2) за 1-4 квартали 2018 рік 9 828,72 грн., виходячи із 819,06 грн. на місяць;
3) за 1-4 квартали 2019 року 11 016,72 грн., виходячи із 918,06 грн. на місяць;
4) за 1 квартал 2020 року 2 078,12 грн.;
5) за 2 квартал 2020 року 1 039,06 грн.;
6) за 3 квартал 2020 року 3 178,12 грн.;
7) за 4 квартал 2020 року 2 200,00 грн.
Згідно довідки форми ОК-5, відповідно до відомостей з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за позивача його роботодавцями сплачено єдиний соціальний внесок за: частково жовтень 2017 року (23 дні), листопад 2017 року березень 2019 року, частково квітень 2019 року (16 днів), частково квітень 2020 року (25 днів), травень-червень 2020 року, частково липень 2020 року (4 дні) та серпень-грудень 2020 року.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.п 14.1.226 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.
Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем (за виключенням випадку, передбаченого пунктом 65.9 статті 65 цього Кодексу) та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.
Підпункт 14.1.195 п.14.1 ст.14 ПК України дає визначення поняттю «працівник» - фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію згідно з укладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон №2464-VI, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з п.2 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до ст.2 Закону № 2464-VI дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.
Пунктами 3 і 10 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI надано визначення поняттям:
- застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок;
- страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.
Абзацом 2 п.1 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI визначено, що платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Пунктом 4 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI встановлено, що до платників єдиного внеску віднесено фізичних осіб-підприємців, в тому числі тих, які обрали спрощену систему оподаткування.
Відповідно до ч.2 ст.6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний, серед іншого, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно з ч.12 ст.9 Закону №2464-VI єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
Отже, особа, яка провадить господарську діяльність, вважається самозайнятою особою і зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем у розмірі не меншому за мінімальний.
Таким чином, фізичні особи-підприємці, які одночасно перебувають у трудових відносинах, враховуючи сплату роботодавцем даних осіб єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі не меншому за мінімальний, не повинні сплачувати подвійну суму єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне страхування.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 23.01.2020 року у справі №480/4656/18, від 04.12.2019 року у справі №440/2149/19, від 27.11.2019 року у справі №160/3114/19.
Як встановлено судом з довідки за формою ОК-5, виданої Пенсійним фондом України, за позивача його роботодавцями сплачено єдиний соціальний внесок за: частково жовтень 2017 року (23 дні), листопад 2017 року березень 2019 року, частково квітень 2019 року (16 днів), частково квітень 2020 року (25 днів), травень-червень 2020 року, частково липень 2020 року (4 дні) та серпень-грудень 2020 року.
Таким чином, позивачу протиправно нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове соціальне страхування за частково жовтень 2017 року (23 дні), листопад 2017 року березень 2019 року, частково квітень 2019 року (16 днів), частково квітень 2020 року (25 днів), травень-червень 2020 року, частково липень 2020 року (4 дні) та серпень-грудень 2020 року.
Відповідно до ст.12 Закону №2464-VI завданнями центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, є забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відповідно до покладених на нього завдань:
1) аналізує та спільно з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування прогнозує надходження коштів від сплати єдиного внеску;
2) забезпечує збір та ведення обліку надходжень від сплати єдиного внеску;
3) здійснює контроль за додержанням законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати єдиного внеску;
4) за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування встановлює форми, порядок прийняття та обробки звітності, зокрема в електронній формі, від платників щодо нарахування єдиного внеску у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку);
5) формує та веде реєстр страхувальників Державного реєстру, здійснює заходи щодо забезпечення доступу до даних Державного реєстру відповідно до цього Закону;
6) взаємодіє в установленому законодавством порядку з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, міністерствами, іншими центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами і організаціями, Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування;
7) узагальнює практику застосування законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску;
8) надає роз`яснення з питань застосування законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску;
9) укладає з розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) договори про добровільну участь працюючих у них громадян України;
10) здійснює інші функції, передбачені законодавством
Отже, враховуючи той факт, що роботодавцями позивача частково сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове соціальне страхування за періоди, які визначені у вимогах про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5628-58У від 26.02.2020 року та №Ф-5628-58У від 16.02.2021 року, з урахуванням того, що суд не наділений повноваженнями щодо забезпечення адміністрування єдиного внеску, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску, а дані повноваження надані центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, суд доходить висновку, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5628-58У від 26.02.2020 року та №Ф-5628-58У від 16.02.2021 року.
Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, враховуючи висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними.
Згідно ст.139 КАС України, суд дійшов висновку, що судовий збір у розмірі 908,00 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
Керуючись статтями 9, 73-77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова