Справа № 160/4345/22
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2022 року Справа № 160/4345/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лозицької І.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просить суд:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 19.05.2016 року працює в полку патрульної поліції м. Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції. Позивач перебуває на посаді інспектора роти інспектора взводу №2 роти ТОР полк ПП УПП в місті Кривий Ріг ДПП в Дніпропетровській області.
При цьому, як зазначає позивач, відповідачем неправомірно було не виплачено позивачеві грошове забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 19.05.2016 року по 31.12.2017 року.
Позивач вказує, що поліцейським, які залучені до служби у нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.
Натомість, з листа відповідача від 15.09.2021 року вбачається, що доплату позивачу за службу в нічний час було здійснено лише за період з 01.01.2018 року по 31.07.2021 року. Також, у цьому листі відповідач зазначив, що підстави для нарахування доплати за службу в нічний час за період з 19.05.2016 року по 31.12.2017 року, відсутні.
Водночас, із вищезазначеного листа вбачається, що кількість, відпрацьованих позивачем годин у нічний час за період з 19.05.2016 року по 31.12.2017 року, складає 782 години.
Також, позивач пояснює, що з листа відповідача від 15.09.2021 року вбачається, що Постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.2017 року № 782 внесено зміни до пункту 2 поряду та доповнено абзац 5 після слова «військовослужбовці» словом «поліцейські». Індексація грошового забезпечення поліцейських провадиться після набрання чинності вказаної постанови, тобто з листопада 2017 року.
Однак, позивач із цим не погоджується та вважає посилання відповідача, що індексація грошового забезпечення позивача повинна здійснювати лише з набранням чинності постановою КМУ № 782, не відповідає вимогам законодавства, оскільки така індексація прямо передбачена положеннями Закону України «Про Національну поліцію» та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
Позивач вказує, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці.
Отже, з огляду на зазначене та вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 16.03.2022 року, було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
Ухвалою суду від 31.03.2022 року зупинено провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, до завершення дії воєнного стану на території України.
Ухвалою суду від 31.05.2022 р. поновлено провадження у справі № 160/4345/22 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.
Заперечуючи проти позову, відповідачем надано до суду письмовий відзив на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи.
В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає, що вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідач зазначає, що грошове забезпечення поліцейським виплачується за місцем проходження служби включно в межах асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення.
Відповідно до кошторису Департаменту патрульної поліції було прийнято ряд наказів (№134 від 18.02.2016 року, №699 від 21.04.2016 року, №2158 від 03.08.2016 року, №4377 від 25.11.2016 року, №2688 від 08.06.2017 року, №4920 від 05.10.2017 року, №5192 від 23.10.2017 року), якими були затверджені граничні розміри грошового забезпечення працівників згідно з займаними посадами, які включають в себе всі складові та види грошового забезпечення поліцейських та схеми посадових окладів установлених постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 та які були виплачені позивачу.
Разом з цим, відповідач зазначає, що відповідність вищезазначеним наказам ДПП сум виплат грошового забезпечення, які отримував позивач, підтверджується копіями відомостей про грошове забезпечення долучених представником позивача до позовної заяви.
Отже, відповідач вважає, що виплата грошового забезпечення позивачу здійснювалась у відповідності до вимог чинного законодавства в межах номенклатури посад та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат встановлених відповідним наказом керівника в межах вимог чинного законодавства.
Відповідач також зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України № 782 від 18.10.2017 року до абзацу 5 пункту 2 Порядку було внесено зміни шляхом його доповнення після слова «військовослужбовців» словом «поліцейських». Індексація грошового забезпечення поліцейських провадиться після набрання чинності вказаної постанови, тобто з листопада 2017 року.
Отже, на думку відповідача, позивачем не доведено обставин, що вказують на неправильне або неповне нарахування грошового забезпечення, у зв`язку з чим, відповідач діяв на підставі та в межах наданих повноважень, та у спосіб визначений законом.
Відповідач просить у задоволені позовних вимог відмовити повністю.
Дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми законодавства України, суд дійшов таких висновків.
Зі змісту позовної заяви судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 з 19.05.2016 року працює в полку патрульної поліції м. Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції. Перебуває на посаді інспектора роти інспектора взводу №2 роти ТОР полк ПП УПП в місті Кривий Ріг ДПП в Дніпропетровській області.
Судом встановлено, що адвокат позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом від 16.08.2021 року щодо відомостей про грошове забезпечення позивача.
Листом від 15.09.2021 року №920оз/1/41/5/05-2021 "Про надання інформації" повідомлено, що підстав для нарахування доплати за службу в нічний час з 19.05.2016 року по 31.12.2017 року зазначеним працівникам відсутні.
Крім того, надано інформацію щодо кількості відпрацьованих нічних годин у нічний час за період проходження служби в поліції в ДПП позивача становить, зокрема:
2016 рік: червень - 8 год., липень - 40 год., серпень - 40 год., вересень - 56 год., жовтень - 36 год., листопад - 42 год., грудень - 16 год.;
2017 рік: січень - 56 год., лютий - 64 год., березень - 48 год., квітень - 48 год., травень - 64 год., червень - 32 год., липень - 64 год., серпень 16 год.,вересень - 32 год., жовтень - 56 год., листопад - 32 год., грудень - 32 год.
Цим же листом повідомлено, що оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.2017 року № 782 внесено зміни до пункту 2 Порядку та доповнено абзац п`ятий після слова «військовослужбовців» словом «поліцейських». Індексація грошового забезпечення поліцейських провадиться після набрання чинності вказаної постанови, тобто з листопада 2017 року.
Вказано, що підстави для виплати індексації відсутні.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 р. № 580-VIII (далі - Закон України № 580-VIII).
Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України № 580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 91 Закону № 580-VIII "Про Національну поліцію" встановлено, що особливий характер служби в поліції містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських: 1) службу у святкові та вихідні дні; 2) службу позмінно; 3) службу з нерівномірним графіком; 4) службу в нічний час.
Розподіл службового часу поліцейських визначається розпорядком дня, який затверджує керівник відповідного органу (закладу, установи) поліції.
Для поліцейських установлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, а для курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які готують поліцейських, - шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем.
Вихідні, святкові та неробочі дні є днями відпочинку для всіх поліцейських, крім залучених до виконання службових обов`язків.
Поліцейським, які виконували службові обов`язки у вихідні, святкові та неробочі дні, крім поліцейських, які працюють у змінному режимі, відповідний час для відпочинку в порядку компенсації надається протягом двох наступних місяців.
Згідно до п. 11 розділу II Порядку від 06.04.2016 року № 260 визначено, що поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.
Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.
Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00 години.
Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час.
Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.
Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.
Аналіз викладених правових норм свідчить про те, що поліцейські, які несуть службу в нічний час з 22.00 до 06.00 години, мають право на доплату в розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. При цьому час, відведений для відпочинку і харчування не включається в службовий час з 22.00 до 06.00 години.
Судом встановлено, та не заперечується відповідачем, що за період з 19.05.2016 року по 31.12.2017 року, позивач відпрацював нічні зміни, що підтверджується матеріалами справи, а саме: листом Національної поліції України Департаменту патрульної поліції від 15.09.2021 року №920оз/1/41/5/05-2021 «Про надання інформації» та витягом (згідно розстановки сил та засобів ППП в Місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП) кількість відпрацьованих нічних змін ОСОБА_1 з період з 18.02.2016 року по дату направлення запиту.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має право на виплату доплати за службу в нічний час за період саме з 19.05.2016 року по 31.12.2017 року.
У відповідності до вимог пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.99 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.
Сума заборгованості з доплати за службу в нічний час за період з 19.05.2016 року по 31.12.2017 року повинна бути виплачена з утриманням роботодавцем податків й інших обов`язкових платежів.
Щодо посилання відповідача на те, що позивачу виплачувалося грошове забезпечення в межах номенклатури посад та встановлених розмірів окладів, надбавок, доплат, то суд критично їх оцінює, оскільки відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та положень Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року № 260 - доплата за службу в нічний час є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення поліцейського, який входить до складу грошового забезпечення поліцейського, а обов`язок виплачувати таку доплату встановлений п. п. 3 п. 5 вказаної Постанови № 988.
Отже, враховуючи встановлений факт відпрацювання позивачем у спірний період у нічній час та з огляду на відсутність оплати за вказану службу у нічний час, суд дійшов висновку, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо ненарахування та невиплати на користь ОСОБА_2 грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 19.05.2016 року по 31.12.2017 року.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по індексації грошового забезпечення, то суд зазначає наступне.
За приписами ч. 5 ст. 94 Закону України "Про національну поліцію" грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.
Так, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" (тут - і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно із абзацом другим статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Частиною шостою статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Згідно із статтею 3 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
При цьому, відповідно до визначення, яке міститься в абзаці третьому статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.
Згідно із статтею 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частин другої, шостої статті 5 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
Згідно із статтею 6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (тут - і надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок № 1078).
Відповідно до пункту 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Відповідно до абзацу 5 пункту 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Згідно з абзацами першим, другим, п`ятим, шостим пункту 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.
Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.
Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
Таким чином, на відповідача в силу приписів Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" покладено обов`язок нарахування та виплати індексації грошового забезпечення поліцейським.
Суд вважає безпідставними доводи відповідача про те, що індексація грошового забезпечення поліцейських проводиться після набрання чинності вказаною вище постановою, тобто з листопада 2017 року, оскільки у Законі України "Про індексацію грошових доходів населення" прямо вказано про те, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: оплата праці (грошове забезпечення), оскільки позивач отримує грошове забезпечення, то останнє підлягає індексації.
Тому суд вважає за необхідне зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України нарахувати та виплатити позивачу заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з 19.05.2016 року по 31.10.2017 року.
У відповідності до вимог пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.99 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.
Сума заборгованості з індексації грошового забезпечення за період з 19.05.2016 року по 31.10.2017 року повинна бути виплачена з утриманням роботодавцем податків й інших обов`язкових платежів.
У відповідності до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно зі ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Підсумовуючи наведене, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, виходячи з системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору. Таким чином, питання щодо розподілу судових витрат не вирішується.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.
Питання щодо розподілу судових витрат не вирішувалось.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 31.05.2022 року.

Суддя І.О. Лозицька