Справа № 580/9811/21
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/9811/21 Головуючий у І інстанції - Бабич А.М.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, в якому просила визнати неправомірними дії відповідача в частині відмови зарахувати половину періоду навчання за денною формою в Харківському юридичному інституті з 01.09.1978 до 28.06.1982 до стажу, що дає право на одержання щомісячного довічного грошового утримання, зобов`язати відповідача зарахувати до стажу роботи на посаді судді половину періоду навчання за денною формою у вищому навчальному закладі, а саме в Харківському юридичному інституті з 01.09.1978 до 28.06.1982 та здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із збільшенням на 2% грошового утримання судді у відставці за кожний рік роботи на посаді судді понад 20 років, виплатити різницю між належними до сплати та фактично виплаченими сумами щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року адміністративний позов задоволено. При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки до стажу роботи на посаді судді має зараховуватися половина періоду навчання за денною формою у вищому навчальному закладі, а саме Харківському юридичному інституті з 01.09.1978 до 28.06.1982, тому перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці повинен бути здійснений із збільшенням на 2% такого грошового утримання судді у відставці за кожний рік роботи на посаді судді понад 20 років.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати і постановити нове рішення, яким у задоволені адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що чинним законодавством не передбачено зарахування до стажу роботи на посаді судді при розрахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половини терміну навчання за денною формою у вищому навчальному закладі. Крім того, наголошує, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду у справі №580/107/21, яке набрало законної сили, встановлено, що стаж позивача на посаді судді для обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 28 років 4 місяці 27 днів.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що 22.06.1987 позивачку призначено на посаду судді Уманського міського суду Черкаської області, а в лютому 2004 року обрано безстроково на вище згадану посаду.

Відповідно до постанови Верховної Ради України № 2767-17 від 02.12.2010 позивачку звільнено у відставку з посади судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області, відраховано зі штату суду з 28.12.2010 на підставі наказу голови суду № 66-К від 24.12.2010 та призначено довічне грошове утримання.

Згідно листа відповідача від 22.10.2021 № 7580-7976/Б-03/8-2300/21 позивачці призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VІІІ і зазначено, що стаж роботи позивачки на посаді судді у відставці становить 28 років 4 місяці 27 днів, згідно з розрахунком, наведеним у рішенні Черкаського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 у справі №580/107/21. Вказано, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 66% суддівської винагороди відповідно до п. 3 ст. 142 Закону №1402-VІІІ, яким не передбачено зарахування до стажу роботи на посаді судді половину терміну навчання у вищому навчальному закладі.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулась з даним адміністративним позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду, що діяв правомірно, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

В силу ст. 130 Конституції України, держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечення права кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон №1402-VI).

Судом встановлено, що позивачка була призначена на посаду судді до набрання чинності Закону № 2453-VI.

Таким чином при обчисленні стажу її роботи на посаді судді слід керуватися положеннями нормативно-правового акту, що був чинний на момент її призначення на посаду судді, а саме Законом України «Про статус суддів» від 15.12.1992 № 2862-XII (далі - Закон №2862-XII).

Згідно абз. 2 ч. 4 ст. 43 Закону № 2862-XII (в редакції, чинній на момент призначення позивача на посаду судді) до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Абзацом 2 пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 03.09.2005 № 865 встановлено, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Тобто, відповідачем протиправно не було зараховано до стажу роботи половину строку навчання.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що до стажу роботи на посаді судді має зараховуватися половина періоду навчання за денною формою у вищому навчальному закладі, а саме Харківському юридичному інституті з 01.09.1978 до 28.06.1982, що потребує здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із збільшенням на 2% такого грошового утримання судді у відставці за кожний рік роботи на посаді судді понад 20 років, з виплатою різниці між належними до сплати та фактичними сумами щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

При цьому, колегія суддів не приймає доводи апелянта про те, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 у справі №580/107/21 питання кількості років стажу роботи позивачки було досліджено і встановлено, що цей стаж складає 28 років 4 місяці 27 днів.

Так, частиною 4 статті 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що ані рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28.12.2016 у справі 705/7447/16-а, ані рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 у справі №580/107/21 не досліджувалось питання щодо зарахування до стажу роботи на посаді судді половини періоду навчання за денною формою у вищому навчальному закладі, а також, це не було і підставою позовів.

В свою чергу, відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданого Уманським міськрайонним судом, стаж роботи позивачки становить 32 роки 04 місяці 11 днів, з включенням до цього стажу і періоду навчання (а.с 7).

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При цьому, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова