Справа № 480/8877/21
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2022 р. Справа № 480/8877/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області до малого приватного підприємства науково-виробничого центру "Сільвер" про стягнення боргу,-
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою суду від 14.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Представник відповідача, не погодившись з позовними вимогами, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні вимог з огляду на те, що розрахунок суми заборгованості МПП НВЦ "Сільвер" по відшкодуванню пільгових пенсій по Списку №1 за січень 2020 року - серпень 2021 року ґрунтується на підставі місячних розрахунків, а тому є незаконним.
Крім того, представник відповідача у відзиві просив розстрочити суму заборгованості на рік.
Ухвалою суду від 13.10.2021 було залишено без задоволення клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального провадження в режимі відеоконференції.
Ухвалою суду від 22.02.2022 у позивача було витребувано додаткові докази у справі, що були надані на виконання вимог суду.
Дослідивши наявні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Судом встановлено, що відповідач зареєстрований як юридична особа та включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до п.1 ч.1 ст. 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі по тексту Закон №1058-ІV) є страхувальником та перебуває на обліку у позивача, що вбачається із змісту позовної заяви та підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.49-51).
Надаючи правову оцінку правовим відносинам, що склались в даному випадку між сторонами у справі, суд виходить з наступного.
Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Згідно частини 2 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку: підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України), до яких відноситься і відповідач, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.
Порядок відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено також пп.6.1 п.6 Інструкції №21-2. При цьому згідно пп.6.4, 6.5 Інструкції №21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.
Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (п.6.5 Інструкції у редакції, чинній до 13.07.2021). Схожі приписи містяться в даному пункті і в редакції чинній з 13.07.2021, відповідно до якої Розрахунки формуються програмними засобами Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України до 01 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (підсистема "Призначення та виплата пенсій на базі електронної пенсійної справи" (ППВП ЕПС)) за даними відомостей, сформованих згідно з додатком 8. Уповноважені особи підписують розрахунки та передають їх підрозділам, відповідальним за направлення їх платникам.
Підпункт 6.7. Інструкції №21-1 зазначає, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.
Отже, обов`язок з відшкодування повністю витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, в частині пенсій призначених у порядку статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, покладений на підприємства.
При цьому, суд зазначає, що обов`язок визначення сум відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій покладено на позивача, відповідач зобов`язаний здійснити відшкодування зазначених витрат в розмірах визначених позивачем, підставою для відшкодування вказаних сум є розрахунки цих витрат, який надсилається підприємству.
До того ж за приписами вказаних вище норм, органи Пенсійного фонду зобов`язані повідомити підприємство про настання обставин, які впливають на суму відшкодування, шляхом надіслання підприємству розрахунку.
Так, на виконання вимог пункту 6.4 Інструкції №21-2, позивачем представнику відповідача були надіслані розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV, в частині пенсій, призначених відповідно до п. а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення для відшкодування сум фактичних витрат на виплату і доставку пенсій по списку № 1 (а.с.11, 13, 15, 17, 19, 21, 23, 25, 27, 29, 31, 33, 35, 37, 39, 41, 43, 45, 47, 74-76).
Однак, відшкодування зазначених витрат в розмірах визначених позивачем, відповідачем здійснено не було, доказів на спростування вказаного відповідачем не надано.
При цьому, щодо посилань відповідача у відзиві щодо того, що розрахунок суми заборгованості МПП НВЦ "Сільвер" по відшкодуванню пільгових пенсій по Списку №1 за січень 2020 року - серпень 2021 року ґрунтується на підставі місячних розрахунків та саме позивача (а не розрахунку Пенсійного фонду України), а тому є незаконним, суд не приймає до уваги, оскільки отримавши спірні розрахунки, однак не надавши на них заперечень та не оскарживши розрахунки в суді, відповідач фактично узгодив такі розрахунки.
Крім того, відповідно до п.п.6.4 Інструкції №21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається о р г а н а м и Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), однак, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.
Також, як вказувалось вище, згідно п.п.6.5 Інструкції №21-1 розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (п.6.5 Інструкції у редакції, чинній до 13.07.2021). Схожі приписи містяться в даному пункті і в редакції чинній з 13.07.2021.
Аналіз вказаних норм свідчить про те, що формування щорічних розрахунків здійснюється саме органами Пенсійного фонду України. При цьому формування щорічних розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, не виключає можливості формування о р г а н о м Пенсійного фонду інших розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, зокрема, у разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування. Крім того, вказане у будь-якому випадку не звільняє відповідача від обов`язку підприємства щомісяця до 25-го числа вносити до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Відтак, посилання відповідача на формування щомісячних розрахунків, а не річних, та позивачем, а не Пенсійним фондом України, судом оцінюються критично та не приймаються до уваги.
Посилання на те, що відповідач не мав змогу вчасно сплатити фактичні витрати через тимчасову зупинку виробництва порохів, суд також не приймає до уваги, оскільки ні Законом України "Про пенсійне забезпечення", ні Законом №1058-ІV, ні нормами Інструкції №21-1 не передбачено звільнення підприємств від сплати фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за даних умов.
Щодо клопотання, заявленого відповідачем, про розстрочення виконання судового рішення суд повідомляє наступне.
Відповідно до частини першої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Тобто питання про розстрочення виконання судового рішення може бути розглянуто судом на стадії його виконання, у зв`язку із чим дане клопотання є передчасним, а тому задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 31.05.2022.

Суддя І.Г. Шевченко