Справа № 295/16071/21
Суддя: Лєдньов Д. М.
Дата ухвалення: 2022-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі: головуючого судді Лєдньова Д.М.

при секретарі Вольській К.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій неправомірними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить визнати неправомірними дії інспектора поліції ти скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 22.10.2021 року серії ЕАМ № 2994709, якою його визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що правила дорожнього руху не порушував, а інспектором поза передбаченими положеннями Закону України «Про Національну поліцію» висунуто вимоги про пред`явлення посвідчення водія.

Так, Законом України «Про Національну поліції» наведено перелік підстав, за яких може відбуватись зупинка транспортного засобу.

Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

За твердженням позивача, відсутність підстав для зупинки транспортного засобу позбавляло працівника поліції законного права на висловлення вимог щодо пред`явлення будь-яких документів.

Посилаючись на відповідні обставини, полрушеня парва на захист, позивач просить задовольнити позов, відшкодувати судові витрати.

Відповідачем надано відзив, де вказано на відповідність дій інспектора Управління патрульної поліції вимогам законодавства під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Звернуто увагу на тій обставині, що на автомобілі, яким користувався позивач, не було ввімкнено зовнішні освітлювальні прилади, що стало підставою для зупинки транспортного засобу. В порушення правил дорожнього руху водієм не пред`явлено посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

При розгляді справи водієві роз`яснено права, передбачені положеннями ст. 63 Конституції України, ст. 286 КУпАП.

Вказуючи на намір позивача уникнути відповідальності, представник відповідача просить відмовити у задоволені позову.

В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позові.

Додали, що після зупинки транспортного засобу позивачем повідомлено про намір скористатись послугами захисника, а викликаний за телефоном адвокат приїхав після завершення процедури оформлення матеріалів адміністративного провадження.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Судом встановлено наступні обставини.

За змістом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 22.10.2021 року серії ЕАО № 4938601, винесеною інспектором Шадура Д.М., позивач ОСОБА_1 у вказаний день о 22 год. 04 хв. керував аавтомобілем Рено. н.з. НОМЕР_1 , у якого не горіла права фара в режимі ближнього світла, водій не пред`явив посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацю транспортного засобу, страховий поліс.

Позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Положеннями ч.1 ст. 126 КУпАП передбачено настання відповідальності в разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний: мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб (у разі найму (оренди)/лізингу транспортного засобу замість реєстраційного документа на транспортний засіб водій може мати при собі та пред`являти його копію, вірність якої засвідчено нотаріально, разом з оригіналом або копією договору про найм (оренду)/лізинг транспортного засобу, вірність якої засвідчено нотаріально), а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка"), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством.

Згідно з п.п «а», «б», «г» п.2.1 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі : посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року N 3353-XII.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.

З досліджених матеріалів справи слідує, що інспектором ініціювалась зупинка транспортного засобу з метою встановлення та перевірки обставин щодо належного режиму роботи світлових приладів автомобіля, яким керував позивач. Вказане не заперечується учасниками.

Суд зауважує, що пред`явлення посвідчення водія, відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") покладається в обов`язок водія, а фактична недоведеність вчинення будь-якого іншого правопорушення, не пов`язаного з пред`явленням наведених документів, але ознаки якого покладались працівником поліції в підставу зупинки транспортного засобу, не може бути достатнім самостійним обґрунтуванням щодо визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення незаконною за умови, коли необхідні для перевірки документи не пред`являлись.

Позивачем не пред`явлено працівнику поліції будь-яких з наведених вище документів, що вбачає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Фактична відмова пред`явити посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, поліс страхування підтверджено викладеною у письмових заявах позицією сторін, дослідженими в судовому засіданні електронними доказами: відео з нагрудної камери поліцейського з відтворенням перебігу подій.

З оглянутого відео також слідує, що відносно позивача вирішувалось питання про складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП внаслідок відмови особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Електронний доказ містить фрагмент з повідомленням позивача про те, що ним здійснено виклик адвоката, останній має з`явитись в термін близько 20 хв., учасник просить зупинити складення матеріалів.

Оскільки судом не отримано даних про те, що на час оголошення такого клопотання рішення про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП вже було прийняте, таке клопотання про намір скористатись послугами захисника слід зводити до усього комплексу виконуваних проваджень, у тому числі відносно обумовленої кваліфікації за ч.1 ст.126 КУпАП.

Згідно зі ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до частини другої статті 271 КУпАП інтереси потерпілого може представляти представник - адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Судом встановлено, що інспектором не вжито дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ч.1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Оскільки строк накладення адміністративного стягнення минув, скасування постанови та направлення справи на повторний розгляду в порядку ст. 286 КАС України з метою забезпечення належного розгляду справи про адміністративне правопорушення не відповідатиме вимогам ст. 38 КУпАП, суд вважає необхідним закрити провадження у справі.

Визнання дій інспектора неправомірними не передбачено положеннями ст. 286 КАС України, яка визначає наслідки розгляду судом справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а тому суд відмовляє у відповідній частині.

Керуючись ст. ст. 72, 77, 90, 241-256, 271, 286 КАС України, ст. ст. 38, 126, 247, 268, 280. 283 КУпАП, суд, -

ухвалив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення від 22.10.2021 року серії ЕАО № 4938601 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 600,00 грн. пропорційно до задоволених вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду в повному обсязі буде виготовлено 01.06.2022 року.

Суддя: Д.М.Лєдньов