Справа № 280/84/22
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

31 травня 2022 року Справа № 280/84/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Стрельнікової Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження) адміністративну справу

за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Запорізькій області (далі позивач) звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі- відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача податковий борг у сумі 33453, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує Податковим кодексом України та зазначає, що згідно облікової картки платника у відповідача наявна заборгованість з орендної плати з фізичних осіб - 33453, 00 грн. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений, а тому підлягає примусовому стягненню у судовому порядку. На підставі викладеного, з урахуванням відповіді на відзив, просить стягнути з відповідача податковий борг.

Ухвалою судді від 10.01.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без (повідомлення) виклику сторін та проведення судового засідання.

Відповідач надав відзив на адміністративний позов, у якому зазначив, що у він не отримував спірне ППР, а отже сума боргу є неузгодженою. Просить відмовити у задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрован Бердянськийм мськрайонним управлінням юстиції Запорізької області від 12.12.1997 р. № 0002167, як платник податків за неосновним місцем обліку, за адресою: АДРЕСА_1 , на облік взято до контролюючого органу 12.12.1997 за № 182/1997.

Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.

Відповідно до даних інтегрованих (облікових) карток платника податків, станом на день розгляду справи, за відповідачем рахується податкова заборгованість на загальну суму 33453,00 грн., а саме з орендної плати з фізичних осіб (код платежу 18010900) за основним платежем у розмірі 33453,00 грн.

Вищевказаний податковий борг виник на підставі наступного:

Відповідно до п. п.14.1.147 п.14.1 с|.14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755 - VI плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з п.п.14.1,136! п.14.1 ст. 14 ПКУ орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обов`язковий платіж, користування земельною ділянкою (далі - орендна: плата).

Підставою нарахування орендної плати за земельної ділянки (п. 288.1 ст.288 ПКУ).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренди землі», договір оренди землі це, договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Однією із таких вимог є необхідність використання земельної призначенням.

Цільове призначення земельної ділянки - це її використання за тим призначенням, яке визначене на підставі відповідної технічної документації із землеустрою та чинного законодавства.

Згідно ст.20 Земельного кодексу України внесення до тієї чи іншої категорії влади та органів місцевого самоврядування здійснюється на підставі рішень органів державної самоврядування відповідно до їх повноважень.

Цільове призначення земельних ділянок встановлюється цими ж органами під час затвердження проекту землеустрою, щодо їх відведення або інших проектів землеустрою.

Для зміни цільового призначення земельної ділянки державної чи комунальної власності землекористувачам потрібно письмово звернутись до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування за дозволом на розробку відповідного проекту землеустрою для її відведення.

Відповідно до п. 288.1 ст. 288 ПКУ органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Згідно ст. 289 ПКУ для визначення розміру орендної плати використовується . нормативна грошова оцінка земельних ділянок, що підлягає щорічній індексації. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта на який індексується нормативна грошова оцінка земель.

Згідно інформації Виконавчого комітету Бердянської міської ради від 05.04.2021 №01 0867/31-01, укладено договір оренди від 24.11.2009 за№ 44 з ФОП ОСОБА_1 на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_2 , площею 0,1399 га. для розміщення та обслуговування трьох боксів - складів строком дії до 01.09.2034 року. Згідно договору оренди ставка орендної плати складає 3% від нормативно - грошової оцінки (далі НГО), яка згідно витягу з технічної документації про НГО від 10.09.2009 року складає 555013,74 грн.

Згідно переліку орендарів, наданих на виконання вимог п. 288.1 ст. 288 ПКУ Бердянською міською радою, розмір орендної плати за 2021 рік за земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,1399 га. складає 3 % від суми НГО з урахуванням індексації за 2009-2020 роки - 555013,74 грн. Відповідно, сума орендної плати за 2021 рік складає 33453,03 грн., (1115100,96 (НГО з урахуванням індексації) * 3 %(ставка)).

Розмір орендної плати на 2021 рік розраховано контролюючим органом у відповідності до умов договору оренди, з урахуванням коефіцієнтів індексації за 2009-2020 роки.

Пунктом 286.5 ст.286 ПКУ зазначено, що нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному ст.42 ПКУ, до 1 липня поточного року податкове повідомлення - рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному ст. 58 (абзац перший п. 286.5 ст. 286 ПКУ).

Згідно п. 287.5 ст. 287 ПКУ податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення - рішення.

На виконання вимог ст.ст.286, 287 ПКУ, контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення, а саме: по орендній платі з фізичних осіб (код платежу 18010900): ППР (форма Ф) № 6-0822 від 20.05.2021 термін сплати 10.08.2021 на суму податкового грошового зобов`язання у розмірі 33453,00 грн. за податковий період 2021 рік, яке направлено засобами поштового зв`язку на адресу відповідача з рекомендованим повідомленням про вручення та отримано останнім 11.06.2021 (а.с.9).

Щодо посилань позивача, що ППР № ППР (форма Ф) № 6-0822 від 20.05.2021 є неузгодженим, оскільки він його не отримував суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 58.3 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до п. 42.2. ст. 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (абз.2 гі.42.5 ст.42 ПК України).

Отже, податкове повідомлення рішення від 20.05.2021 № 6-0822 було направлено позивачем на податкову адресу відповідача, а саме: АДРЕСА_1 , з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та вручена 11.06.2021 року відповідачу за особистим підписом, про що свідчить особистий підпис відповідача на поштовому повідомленні про вручення (а.с. 9) , а відтак вважається вручене належним чином у порядку ст.42 ПКУ, є узгодженим, а сума грошового зобов`язання у розмірі 33453,00 грн. , визначена податковим повідомленням рішенням від 20.05.2021 № 6-0822 набула статусу податкового боргу.

З урахуванням вищевикладеного, суд не приймає до уваги вказані заперечення відповідача.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, вважається податковим боргом.

У зазначені строки грошове зобов`язання відповідачем не сплачено (зазначена обставина відповідачем не спростована), а тому у відповідності до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України вважається сумою податкового боргу.

У зв`язку з несплатою платником податків узгоджених сум податкових зобов`язань, позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме, згідно п.59.1 ст.59 ПК України, де визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.3 ст. 59 ПК України встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме згідно з положеннями статті 59 Податкового кодексу України податковим органом направлена податкова вимога № 174267-51 від 31.10.2019 на суму 24 823, 80 грн., разом з рекомендованим повідомленням про вручення , проте лист повернувся до позивача із позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.7)

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Таким чином, Кодексом не передбачено надіслання податкових вимог на кожну суму боргу, а тому податкові вимоги на борг, що утворився після надіслання вимоги не надсилались.

Відповідно до пп. 19-1.1.1 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів.

Згідно із п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до ч. 1 п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно із п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

При цьому відповідно до п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.4 ст.95 Податкового Кодексу - контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України, від 29.12.2010 р. № 1244 «Про Деякі питання реалізації статті 95 Податкового кодексу України» встановлений Порядок, яким визначений механізм стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу.

Зважаючи на вищевикладене, погашення податкового боргу згідно чинного законодавства здійснюється за рішенням суду, як з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника так і за рахунок готівки.

Як встановлено судом, на момент розгляду справи в суді, заявлену до стягнення суму податкового боргу відповідачем не сплачено, заборгованість перед бюджетом не погашена, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов Головного управління ДПС у Запорізькій області є доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів п.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

За таких обставин сплачена позивачем сума судового збору з відповідача не стягується, оскільки позивачем виступає суб`єкт владних повноважень.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663 ) до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу, - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь бюджету податковий борг у розмірі 33453,00 грн. (тридцять три тисячі чотириста п`ятдесят три грн. 00 коп.)

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Стрельнікова