Справа № 340/3741/21
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2022-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 травня 2022 року

м. Київ

справа № 340/3741/21

адміністративне провадження № К/990/11956/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Юрченко В.П., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21.04.2022 у справі №340/3741/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

17.05.2022 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21.04.2022 у справі №340/3741/21, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, предметом спору у якій було визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 08.06.2021 за №0-1123, яким визначено позивачу суму податкового зобов`язання за платежем "Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості" (за податковий період 2020) у сумі 72188,69 грн.

Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Згідно частини п`ятої статті 328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню:

1) рішення, ухвали суду першої інстанції та постанови, ухвали суду апеляційної інстанції у справах, рішення у яких підлягають перегляду в апеляційному порядку Верховним Судом;

2) судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Скаржник як на підставу для відкриття касаційного провадження у цій справі посилається на підпункти а) та б) пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Разом з тим, скаржником не наведено у касаційній скарзі доводів та мотивів, що дають підстави для висновку, що судове рішення, постановлене у зазначеній справі, стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи.

Зокрема, помилковим є посилання скаржника на справи № 340/811/19, № 340/3070/20, № 340/524/22 в обгрунтування підпункту б) пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки правові висновки суду у судових рішеннях, не можуть вважатись обставинами, які встановлені судом при розгляді справи, або навпаки, висновки судів у цій справі не можуть вважатись встановленими обставинами при розгляді інших справ.

Крім того, сформувалась стала судова практика Верховного Суду по застосуванню підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, що спростовує посилання скаржника на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню як така, що не містить належного викладення підстав касаційного оскарження рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 21.04.2022 у справі №340/3741/21.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, Суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21.04.2022 у справі №340/3741/21 повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

СуддяВ.П. Юрченко