Справа № 537/517/22
Суддя: ФАДЄЄВА С. О.
Дата ухвалення: 2022-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження: 2-а/537/29/2022
Справа № 537/517/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.05.2022 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Фадєєвої С.О. за участі секретаря Супруненко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, де просить визнати протиправною та скасувати з моменту винесення постанову від 03.02.2022 серії ЕАО № 5282614 про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а саме штрафу в сумі 510 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

На обґрунтування позову зазначив, що 03.02.2022 інспектором роти № 2 УПП в Полтавській області Комаровим В.А. винесена постанова про накладення на нього штрафу в сумі 510 грн. за порушення Правил дорожнього руху. Вважає постанову такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона винесена з грубим порушенням порядку притягнення осіб до адміністративної відповідальності та в його (позивача) діях повною мірою відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП. Вказав на те, що інспектором поліції при складені постанови не був дотриманий порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, він, позивач, наполягав на своєму праві скористатись під час розгляду справи професійною правовою допомогою адвоката, про що неодноразово повідомляв інспектора поліції. У зв`язку з зайнятістю адвоката та враховуючи свій стан здоров`я, він неодноразово подавав інспектору клопотання щодо перенесення часу та місця розгляду справи за місцем реєстрації транспортного засобу в строки, визначені чинним законодавством. Однак на всі свої клопотання від отримав відмову. Зазначив, що інспектором під час винесення постанови не було надано належних та допустимих доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме проїзду на забороняючий жовтий світ світлофора. Вказав на те, що він не користувався під час руху телефоном, рівно як і не порушував приписів ПДР щодо належного користування освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. Вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження в справі - закриттю. З урахуванням викладеного просив позов задовольнити.

Відповідачем Департаментом патрульної поліції надіслано до суду відзив на адміністративний позов, який також надіслано на адресу ОСОБА_1 . У відзиві відповідач позов не визнав, вказав, що 03.02.2022 інспектором роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Комаровим В.А. ухвалено постанову серії ЕАО № 5282614 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за те, що водій ОСОБА_1 цього дня близько 10 год. 35 хв. в м. Кременчуці по вул. Івана Приходька, буд.36, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz Sprinter, д.н.з. НОМЕР_1 , користувався засобами зв`язку, тримаючи їх в руці, чим порушив п.2.9 «д» ПДР України, та під час об`їзду перешкоди не користувався світловими покажчиками поворотів відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2 «б» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП. Вказав, що в адміністративному позові позивач не заперечує, що в місці, дату і час, вказані в оскаржуваній постанові, він керував зазначеним вище, транспортним засобом та був зупинений працівниками патрульної поліції, які повідомили йому про причини зупинки. Доводи позивача щодо дотримання ним Правил дорожнього руху та відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення не підтверджені належними та допустимими доказами, мають судом оцінюватись критично, як єдиний спосіб водія уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення. Інші доводи позивача, викладені в адміністративному позові, не спростовують факту вчиненого право рушення та не є підставою для скасування оскаржуваної постанови. На місці зупинки транспортного засобу в порядку ст. 279 КУпАП поліцейський представився, повідомив водія про порушення ним Правил дорожнього руху. Під час з`ясування фактичних обставин справи пояснення водія свідчили про те, що при керуванні транспортним засобом він, в порушення п.п.2.3 ПДР, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну. Інспектором поліції було повідомлено позивачу про розгляд справи, роз`яснено ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, право знайомитися з матеріалами справи, надавати докази, клопотання, пояснення, користуватися юридичною допомогою, порядок оскарження постанови про адміністративне правопорушення, строки та порядок сплати адміністративного штрафу. Відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксовано порушення водієм Правил дорожнього руху та розгляд справи про адміністративне правопорушення, станом на день розгляду справи в суді видалено у відповідності до розділу VIIІ пункту 3 підпункту 1 «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-, кінозйомки, відеозапису», відповідно до якої строк зберігання відеозаписів з портативних відео реєстраторів патрульних поліцейських становить 30 діб. Поряд з цим просив суд прийняти до уваги, що відсутність відеозапису з портативного відеореєстратора не може свідчити про відсутність вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь понесених ним судових витрат, просив прийняти до уваги наступне. Позивач в позовній заяві зазначає, що орієнтовний розрахунок суми судових витрат становить 3000 грн., поряд з цим положеннями КАС України не визначено поняття «орієнтовний розрахунок» судових витрат. Позивачем не додано жодних доказів на підтвердження понесення ним судових витрат та не доведено складу, розміру, обгрунтованості витрат та їх співмірності. З урахуванням викладеного просив відмовити позивачу у задоволені позову.

Третьою особою інспектором роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Комаровим В.А. надано письмові пояснення, аналогічні з відзивом відповідача Департаменту патрульної поліції.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Басай М.М. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі та просив розгляд справи проводити у його відсутність.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції та третя особа інспектор роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Комаров В.А. у судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному їх дослідженні, приходить до наступних висновків.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема органами Національної поліції. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. В силу п.2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог Кодексу про адміністративні правопорушення, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення, зобов`язана встановити наявність складу правопорушення, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як встановлено судом, постановою інспектора роти № 2 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Комаровим В.А. від 03.02.2022 серії ЕАО ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. Згідно копії постанови 03.02.2022 о 10 год. 35 хв. в м. Кременчуці по вул. Івана Приходька, 36 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mercedes-Benz Sprinter, д.н.з. НОМЕР_1 , користувався засобами зв`язку, тримаючи їх в руках, чим порушив п.2.9 «д» ПДР України, та під час об`їзду перешкоди не користувався світловими показчиками поворотів відповідного напрямку, чим порушив п.9.2 «б» ПДР України.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух, встановлюють Правила дорожнього руху (далі ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п.2.9 «д» ПДР України водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

У відповідності до п.9.2 «б» ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відзиві на позов відповідач посилається на неможливість надання відеозапису з нагрудної камери працівника поліції у зв`язку з тим, що даний запис було видалено у відповідності до «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-, кінозйомки, відеозапису». Будь-яких інших доказів на спростування тверджень позивача, в тому числі і щодо заявлення та відмови у задоволенні клопотань про надання правової допомоги, відповідачем не надано та не доведено правомірність винесення постанови.

За таких обставин суд позбавлений можливості встановити чи була правомірною зупинка позивача, чи роз`яснювалися останньому йому права та обов`язки, з яких підстав відмовлено в задоволенні клопотання про залучення захисника та чи дотримано порядок складення постанови.

Сам факт складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному прав, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідачем, який заперечував проти позову, не доведено наявності адміністративного правопорушення, не надано доказів правомірності прийнятого ним рішення, а тому суд, враховуючи положення ст. 286 КАС України, дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності - закриттю.

Разом з цим згідно п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. Даною статтею не передбачено право суду визнавати постанову протиправною, а тому вимоги позивача про визнання протиправною постанови інспектора БПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області Комарова В.А. задоволенню не підлягають.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу;2 ) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частинами 4, 5 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги № 09/22 від 11.02.2022, де зазначено розмір гонорару адвоката 750 грн. за одну годину роботи адвоката з мінімальним проміжком часу, що дорівнює 30 хв.; акт № 1-09/22 приймання-передачі наданих правничих послуг від 13.02.2022, згідно з яким адвокатом витрачено 0,5 год на вивчення матеріалів справи та 3,5 год на підготовку позовної заяви, та квитанцію № 1-09/22 від 13.03.2022, згідно якої ОСОБА_1 сплачено адвокату гонорар у розмірі 1500 грн.

Судом враховується характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру. Також судом береться до уваги конкретні обставини справи, а також те, що час, вказаний для підготовки позовної заяви, яка не відноситься до категорії складних позовів, адвокатом, який має значний досвід роботи, є, на думку суду, завищеним. А тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 1500 грн. витрат на правову допомогу, що сплачені позивачем згідно квитанції про отримання гонорару, з розрахунку часу на підготовку позовної заяви 1 год.30 хв, що відповідатиме принципам співмірності, розумності судових витрат, реальності послуг.

Згідно ч.5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Керуючись ч.2 ст.19 Конституції України, ст.ст.72 77, 79, 90, 132, 134, 139,241, 246, 271, 286 КАС України, ст.ст.9, 247 КУпАП, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Постанову інспектора роти № 2 батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Комарова Владислава Анатолійовича від 03.02.2022 серії ЕАО № 5282614 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень - скасувати, а провадження в справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 1500 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь держави 992 грн. 40 коп. судового збору.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного адміністративного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: Фадєєва С.О.

Повний текст рішення складено 31.05.2022