Справа № 160/26223/21
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2022-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Віхрової В.С.,
при секретарі Емріх Ю.П.,
представника позивача Якименка О.В.,
представника відповідача Ховрич О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНКУРІТТО» до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування припису і постанови,-
20.12.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КОНКУРІТТО» (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради (далі - відповідач), в якій просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 11.01.2022 року.
В підготовче засідання, призначене на 11.01.2022 року, прибув представник позивача, представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Судом відкладено розгляд справи в підготовчому провадженні до 25.01.2022 року.
25.01.2022 року від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами справи.
В підготовче засідання, призначене на 25.01.2022 року, з`явились представники сторін. Судом відкладено розгляд справи в підготовчому провадженні до 15.02.2022 року.
В підготовче засідання, призначене на 15.02.2022 року, з`явились представники сторін. З метою надання часу для підготовки відповіді на відзив, судом відкладено розгляд справи в підготовчому провадженні до 22.02.2022 року.
22.02.2022 року на офіційну електронну адресу суду надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання без участі представника позивача та закриття підготовчого провадження у справі.
В підготовче засідання, призначене на 22.02.2022 року, з`явився представник відповідача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті в судовому засіданні на 15.03.2022 року.
14.03.2022 року на офіційну електронну адресу суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи.
У зв`язку з веденням воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовженням воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 року строком на 30 діб указом Президента України від 14.03.2022 року №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» справу знято з розгляду 15.03.2022 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.05.2022 року призначено до розгляду по суті справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНКУРІТТО» до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про визнання протиправними дій та визнання протиправними припису та наказу на 26.05.2022 року.
В судове засідання, призначене на 26.05.2022 року з`явились представники сторін, підтримали обрані правові позиції.
Представник позивача у судовому засіданні зазначив, що під час розгляду справи про адміністративні правопорушення представником ТОВ «КОНКУРІТТО» до Управління було надано схему будівництва автомийки на 6 постів, що підтверджує наявність проекту будівництва, проте він не був затверджений. У направленні представником позивача зазначено про незгоду з проведенням перевірки. Проте, не вказано, що ТОВ «Конкурітто» не має відношення до замовника будівельних робіт.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
29.10.2021 року головним спеціалістом-інспектором відділу державного архітектурно-будівельного контролю управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради Василевським А.В. складено направлення №0251 для проведення позапланової перевірки на об`єкті містобудування за адресою: м. Дніпро, Селянський Узвіз, у районі будинку №35а, щодо дотримання суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на підставі наказу управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради №255П від 28.10.2021 року, та п.7 Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2021 року №553, на підставі абз.3, п.7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553.
На копії направлення, доданій до відзиву, містить відмітка про отримання копії направлення представником ТОВ «Конкурітто» 04.11.2021 року, а також напис про те, що ТОВ «Конкурітто» з проведенням перевірки не погоджується, своєї згоди не надає, заперечення будуть направленні на адресу Управління.
У період з 01.10.2021 року по 12.10.2021 року відповідачем проведено позапланову перевірку, про що 12.11.2021 року управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради складено акт №92 за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.
До протоколу долучено фото фіксацію 4 арк., схему №1 1 арк.
Акт перевірки, протокол та припис отримані представником ТОВ «Конкурітто» Якименком О.В., що підтверджується підписом на копіях вказаних документів.
Не погоджуючись з діями по проведення перевірки, приписом та постановою, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.11.1992 №2780-XII «Про основи містобудування» (далі - Закон №2780-XII) містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об`єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об`єктів містобудування, спорудження інших об`єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об`єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.
Органи, що здійснюють державне регулювання у сфері містобудування, наведені у статті 7 Закону №2780-XII, за змістом якої, таке регулювання здійснюється, зокрема, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.
Так, у відповідності з положеннями частин першої, другої статті 10 Закону України від 20.05.1999 №687-XIV «Про архітектурну діяльність» (далі - Закон №687-XIV; в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури, додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.
В свою чергу, абзацом четвертим статті 3 «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.
Частинами першою, другою, пунктами 1, 2 частини четвертої статті 41 Закону №3038-VI встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На виконання приписів названої вище норми Закону №3038-VI постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» затверджено Порядок №553, який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
За змістом пункту 1 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону №3038-VI, здійснюється, зокрема, таким органом державного архітектурно-будівельного контролю як ДАБІ.
За приписами пункту 5 вищенаведеного Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Відповідно до пункту 7 Порядку № 553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції.
Підставами для проведення позапланової перевірки є:
- подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;
- необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;
- виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;
- перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;
- вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки;
- звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства;
- вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.
В той же час, за правилами пункту 11 Порядку №553 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право:
1) безперешкодного доступу на місце будівництва об`єкта та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню;
2) складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом;
3) видавати обов`язкові для виконання приписи щодо:
- усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;
- зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельним нормам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт;
4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомок, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації;
5) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об`єктів, вимогам державних стандартів, норм і правил згідно із законодавством;
7) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій;
8) отримувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.
Забороняється витребовувати інформацію та документи податкової, фінансової звітності, щодо оплати праці, руху коштів та інші, не пов`язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю;
9) вимагати у випадках, передбачених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій;
10) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію;
11) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням аудіо- та відеотехніки.
У свою чергу суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний:
- допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю;
- виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;
- подавати документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.
У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки складається відповідний акт (пункт 14 Порядку №553).
Крім того, пунктами 16-20 Порядку №553 визначено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.
У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).
Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю.
Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб`єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.
Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.
Припис підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку.
Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.
Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб`єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб`єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який наклав штраф (пункт 22 Порядку № 553).

Таким чином, наведеними вище положеннями законодавства визначено права посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення планового заходу, строк проведення та обов`язки посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (суб`єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначає Закон № 208/94-ВР.

Суб`єкти містобудування, які є замовниками будівництва об`єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: виконання будівельних робіт без повідомлення про початок їх виконання, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинене щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), - у розмірі тридцяти шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб (пункт 2 частини другої статті 2 Закону № 208/94-ВР).

Процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - штрафи), що передбачені Законом № 208/94-ВР, визначає Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 № 244 (далі - Порядок № 244).

Відповідно до пункту 9 Порядку № 244 накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, про вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю, які згідно з функціональними обов`язками здійснюють державний архітектурно-будівельний контроль, складають протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно із пунктами 16, 17 Порядку №244 справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи. Справа може розглядатися за участю суб`єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб. Відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб`єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до розгляду справи. Неприбуття суб`єкта містобудування у визначений час і місце не перешкоджає розгляду справи.

Пунктом 22 Порядку №244 визначено, що за результатами розгляду справи посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, приймає одну з таких постанов, зокрема, постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

З аналізу наведених правових норм, судом встановлено, що згідно п. 14 Порядку №553, суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

При цьому, в обгрунтування підстав не допуску до проведення перевірки, і як наслідок, висновку про порушення проведення перевірки, представник позивача вказує, що направлення від 29.10.2021 року складено без дотримання вимог ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», у зв`язку з наступним:

- в направленні відсутнє найменування та місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу щодо якого проводиться перевірка;

- в направленні зазначено, що перевірці підлягає об`єкт містобудування, що розташований за адресою: м.Дніпро, Селянський Узвіз, у районі будинку №35а, в той час, як за вказаною адресою ТОВ «Конкурітто» не проводить будь-якої діяльності;

- в направленні підставою для проведення перевірки вказано абз. 3 п.7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. Проте, вказаним абзацом 3 пункту 7 передбачено можливість проведення позапланової перевірки за наявності «подання суб`єкта містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням». Разом з тим, ТОВ «Конкурітто» жодних заяв про проведення перевірки не подавало.

Надаючи правову оцінку підставам не допуску до проведення перевірки, суд зазначає, що форма направлення для проведення планового (позапланового) заходу та її зміст затверджений наказам Мінрегіонбуду від 15.02.2012 року №240 «Про затвердження форм актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю».

Як встановлено зі змісту направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 29.10.2021 року № 0251, його зміст повністю відповідає затвердженій уніфікованій формі, визначеної в спеціалізованому нормативно-правовому акті у сфері містобудівної діяльності.

Крім того, посадовими особами Управління повністю додержано вимоги частин 1-4, 6 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Що стосується адреси проведення позапланової перевірки, відповідачем пояснено, що у зв`язку з виявленням самочинного будівництва посадовими особами Управління вказано місце розташування об`єкта будівництва на початку проведення перевірки відповідно до даних карт місцевості. Вже після початку проведення перевірки на об`єкті самочинного будівництва та надання представником позивача Якименко О.В. відповідних документів щодо права власності, посадовими особами Управління встановлено адресу об`єкта самовільного будівництва та при складанні матеріалів перевірки її було взято уваги.

З цього приводу суд зазначає, що відповідач не є розпорядником інформації щодо присвоєння поштових адрес об`єктам, та керується інформацією, наявною на картах місцевості.

Неточності в адресі виявились в зазначенні невірної букви, а саме замість адреси: АДРЕСА_1 , зазначено: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 38А.

Зазначення в направленні неточної адреси у букві адреси не є підставою для не допуску для проведенні перевірки, а є підставою для надання перевіряючим правовстановлюючої документації з метою визначення належної адреси об`єкта містобудування.

Усунення неточностей в адресі об`єкта містобудування можливе лише у випадку виконання позивачем приписів та надання документів рамках проведення перевірки із зазначенням вірної адреси, проте позивачем не виконано відповідного обов`язку, а тому зазначена обставина не є підставою для не допуску до проведення перевірки.

Стосовно твердження представника позивача про те, що він не брав участі у проведенні перевірки, суд зазначає наступне.

Представника позивача було повідомлено про проведення перевірки шляхом вручення 04.11.2021 року копії направлення, що підтверджується підписом на копії документа.

За правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 13.12.2021 року у справі № 160/9483/19 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю здійснюють, зокрема, позапланові перевірки суб`єктів містобудування на предмет дотримання ними під час здійснення будівництва вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та інших нормативних актів, що регулюють цей вид діяльності та під час здійснення такого контролю мають право на безперешкодний доступ на місце будівництва об`єкта та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню.

Вказаному праву контролюючого органу кореспондує право суб`єкта містобудування бути присутнім під час здійснення перевірки або забезпечити присутність своїх представників за умови дотримання посадовими особами порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. В такому разі допуск до проведення перевірки є обов`язком такого суб`єкта містобудування.

Верховний Суд, проаналізувавши положення зазначеного Порядку, дійшов висновку, що державний архітектурно-будівельний контроль може здійснюватися без присутності суб`єктів містобудування або їхніх представників, лише у випадку, якщо останні були належним чином повідомлені про дату і час проведення перевірки, але не прибули на об`єкт будівництва для проведення перевірки.

При цьому в законодавстві не передбачено чіткого порядку попереднього повідомлення суб`єкта містобудування про проведення позапланової перевірки як обов`язкової передумови її проведення, однак для забезпечення присутності уповноваженого представника під час проведення такої відповідач у межах підготовки до проведення позапланової перевірки повинен вчинити дії щодо повідомлення суб`єкта містобудування про її проведення.

Оскільки представника позивача було належним чином повідомлено про проведення перевірки, останню було проведено з дотриманням норм Порядку №553.

Що стосується зазначення абз.3 п.7 Порядку №553 підстави проведення позапланової перевірки замість абз. 5 п.7 Порядку №553, суд з`ясовано, що вказана обставина сталась, у зв`язку з технічною помилкою інспектора при складанні направлення. Перед початком здійснення позапланової перевірки, інспектором ознайомлено представника позивача з підставою проведення перевірки, про що позивач не заперечує.

Суд зазначає, що певні описки та неточності в розпорядчих документах, не можуть бути підставою для звільнення від відповідальності.

Стосовно суті вчиненого позивачем правопорушення, з матеріалів справи з`ясовано, що на момент проведення позапланової перевірки посадовими особами Управління встановлено, що позивачем самовільно без отримання дозволу виконуються будівельні роботи з будівництва автомийки.

Так, позивачем виконано роботи з влаштування фундаменту, здійснено армування підлоги за допомогою арматури, встановлено металевий каркас, підведено комунікації, збудовані зливні ями під кожний пост мийки.

Вказані будівельні роботи зафіксовані під час проведення позапланової перевірки за допомогою засобів фотофіксації.

Позивачем до позовної додано в якості доказів технічний паспорт від 05.12.2018 року № 00236, зі змісту якого встановлено, що у позивача на земельній ділянці знаходиться, зокрема, об`єкт незавершеного будівництва - свайні поля готовністю 1,2%. Однак, як зазначалось вище, на момент проведення перевірки встановлено саме виконання будівельних робіт з будівництва автомийки, в свою чергу на місці робіт відсутні будь-які свайні поля.

13.12.2021 на адресу Управління надійшов лист ТОВ «КОНКУРІТТО» від 10.12.2021 року щодо припису. Зокрема, до вказаного листа додано фотографії, з яких встановлено, що на місці будівництва автомийки демонтовано всі побудовані конструктивні елементи об`єкту будівництва.

Позивач у позовній заяві жодним чином не спростовує факт виконання ним будівельних робіт, як і не спростовує вимоги оскаржуваного припису.

Стосовно твердження представника позивача, викладеного у відповіді на відзив, про те, що наявність у позивача нерухомого майна на ділянці з кадастровим номером :03:231:0134 за адресою: м. Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 38д, не вказує на той факт, що саме позивач був замовником будівельних робіт, оскільки на сьогодні право користування вказаною земельною ділянкою за ТОВ «Конкурітто» не оформлено, а тому забороняти будь-яким іншим особам проводити на цій ділянці діяльність у позивача не має змоги, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення.

Згідно з ч.1 ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.

Так, відповідно до цих статтей, до особи, яка набула право власності, на підставі вчиненого правочину або у порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці приватної власності, право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від попереднього власника таких об`єктів до набувача таких об`єктів, без зміни її цільового призначення.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Виходячи з цього, логічним є наступне положення: у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти.

Отже, перехід майнових прав до іншої особи зумовлює перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований відповідний об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 року у справі № 910/18560/16.

Таким чином, твердження позивача про неналежність йому земельної ділянки через не оформлення права користування земельною ділянкою, під належним йому нерухомим майном, не відповідає наведеним нормам законодавства.

Відтак, судом не встановлено порушення відповідачем законодавства під час проведення перевірки та складання припису і постанови. Обов`язок позивача допускати до проведення перевірки у разі дотримання процедури проведення перевірки визначений п. 14 Порядку №553. Порушення процедури призначення та проведення перевірки, які б унеможливлювали провести перевірку та робили її незаконною, судом не встановлено.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Позивач вмотивованих доводів на підтвердження позову не надав, натомість, відповідач виконав покладений на нього ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок, а саме довів правомірність своїх рішень, чим спростував твердження позивача про порушення його прав та інтересів.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Судові витрати розподілу не підлягають, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 9,72-77,242-246,250,262 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНКУРІТТО» (вул. Ламана, б. 17, оф. 4-14, м. Дніпро, 49000, ) до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради (вул. Січеславська Набережна, 29-А, м. Дніпро, 49000, код ЄДРПОУ ) про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування припису від 12.11.2021 року і постанови від 07.12.2021 року №14/041221 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 30 травня 2022 року.

Суддя В.С. Віхрова