Справа № 120/4100/22
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

30 травня 2022 р. Справа № 120/4100/22

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Шаповалова Тетяна Михайлівна, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправною відмови дій та зобов`язання вчинити дії.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ст. 5 КАС України передбачено право на звернення до адміністративного суду. Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб та повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені статтями 160, 161 КАС України.

Норми статей 160, 161 КАС України не містять виключень і поширюються на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв`язку з чим недотримання положень даних норм свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам Закону.

У прохальній частині позовної заяви позивач просить:

визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, яка вказана у відповіді № 0200-0209-8/24068 від 26.04.2022 року, щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 згідно ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити і виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 з часу отримання права згідно ст. 26 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування шляхом зарахувмння до загального стажу періоду роботи позивача з 02.07.1979 по 16.07.1979, з 27.08.1979 по 31.01.1980.

Натомість, позивачем до позовної заяви долучено лист Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №0200-0209-8/24068 від 26.04.2022 року, у якому вказано, що по зверненню від 04.04.2022 року щодо призначення пенсії, прийнято рішення про відмову згідно Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з відсутністю відповідного стажу.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за N 1566/11846.

Пунктом 4.3 Порядку визначено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що у разі звернення особи до пенсійного органу із заявою про призначення (перерахунок) пенсії, останній зобов`язаний розглянути подану заяву із документами та прийняти відповідне рішення щодо призначення(перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Разом з цим, позивач оскаржує відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, яка вказана у відповіді №0200-0209-8/24068 від 26.04.2022 року, щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 , а не рішення про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

За наведених обставин суд вважає, що позивачу слід уточнити прохальну частину позову.

Згідно п. 8 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначається перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Разом із тим, у відповідності до ч. 4 ст. 161 КАС України, яка кореспондується із положеннями ч. 2 ст. 79 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За змістом ч. 4 ст. 79 КАС України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Аналіз наведених норм вказує, що КАС України покладає на позивача обов`язок додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги або зазначити в позовній заяві ті докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності) із обґрунтуванням причин неможливості їх самостійного отримання.

Водночас суд звертає увагу, що ч. 1, 2 ст. 80 КАС України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

З вищенаведеного можна зробити висновок, що суд вправі витребувати докази, які учасник справи позбавлений можливості надати. Однак, суд звертає увагу, що таке клопотання має бути обґрунтовано неможливістю отримати такі докази самостійно та містити підтвердження вчинення відповідних заходів, з метою їх отримання.

Судом встановлено, що позивачем до позовної заяви окрім листа відповідача №0200-0209-8/24068 від 26.04.2022 року не додано жодних інших доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а саме рішення відповідача про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Отже, оскільки, до адміністративного позову не додано доказів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, що свідчить про порушення норм ч. 4 ст. 161 КАС України, даний недолік позовної заяви належить усунути позивачу (представнику позивача) шляхом надання до суду усіх доказів, якими обґрунтовується дана позовна заява, або умотивованого клопотання про витребування доказів із зазначенням поважності причини їх неможливого отримання самостійно та наданням доказів на підтвердження вчинення дій, спрямованих на отримання таких доказів.

Частинами 1 та 2 статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене вважаю, що дану заяву необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків шляхом:

уточнення прохальної частини позову;

надання до суду усіх доказів, якими обґрунтовується дана позовна заява, або умотивованого клопотання про витребування доказів із зазначенням поважності причини їх неможливого отримання самостійно та наданням доказів на підтвердження вчинення дій, спрямованих на отримання таких доказів.

Керуючись статтею 160, 161, 169 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії, залишити без руху.

2. Запропонувати позивачу у 7-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

3. Дану ухвалу направити позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна