Справа № 240/30641/21
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року м. Житомир справа № 240/30641/21

категорія 111030400

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДКП "Фармацевтична фабрика" до Житомирської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДКП "Фармацевтична фабрика" звернулось до суду з позовом до Житомирської митниці Державної митної служби України у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Житомирської митниці № 3/719-19 від 09.08.2021, видане Товариству з обмеженою відповідальністю «ДКП «Фармацевтична фабрика», яким встановлено порушення вимог пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України та збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Податок на додану вартість із ввезених на митну територія України товарів» на загальну суму 10486, 87 грн, з яких 9533,52 грн за основним зобов`язанням та 953,35 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Житомирської митниці № 4/719-19 від 09.08.2021, видане Товариству з обмеженою відповідальністю «ДКП «Фармацевтична фабрика», яким встановлено порушення вимог частини першої статті 16 Протоколу І «Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністрування співробітництва до Угоди про асоціацію між Україною та ЄС, частини першої статті 15 Доповнення І «Щодо визначення поняття «походження товарів» і методів адміністрування співробітництва» до Регіональної конвенції, частини першої статті 257, частини другої статті 44 частини 2 статті 44, частити 1 статті 257 Митного кодексу України та збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "Мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності" на суму 52434,37 грн, з яких: 47667,61 грн за основним зобов`язанням та 4766,76 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 27.05.2021 Житомирською митницею Державної митної служби України проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ДКП «Фармацевтична фабрика» з питань дотримання вимог законодавства України з питань митної справи за період з 27.05.2018 по 26.05.2021. Вказує, що за результатами перевірки Відповідачем було складено Акт від 22.07.2021, відповідно до якого встановлено порушення вимог частини першої статті 16 Протоколу 1 «Щодо визначення концепції походження товарів» і методів адміністрування співробітництва до Угоди між асоціацією між Україною та ЄС, частини першої статті 15 Доповнення 1 «Щодо визначення поняття походження товарів» і методів адміністрування співробітництва до Регіональної конвенції. Частини першої статті 257,частини другої статті 44 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ (зі змінами та доповненнями), частини 2 статті 44,частини 1 статті 257 МКУ, в результаті чого знижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита на загальну суму 47 667,61 грн. Вимог п.190.1 статті 190 Податкового кодексу України від 02.12.2010р №2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого знижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на загальну суму 9 533,52грн. Підставою для збільшення сум грошового зобов`язання по товару ввезеного Відповідачем за митною декларацією від 09.07.2018 року №UА101070/2018/023734 слугували лише лист уповноваженого органу Польщі від 26.05.2020 №2601 IOA.4331.7.2019 з інформацією про те, що експортер продукції, на яку поширюється дія сертифікату EUR.1 від 18.06.2018 №РL/МF/АN158567, не подав на запит уповноважених органів Польщі документи, які підтверджували б походження даних товарів з Європейського Союзу. Звертаючись до суду позивач вважає висновки Акту перевірки безпідставними та помилковими, а прийняті на його основі податкові повідомлення - рішення є незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 22.12.2021 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Відзив на позовну заяву надійшов до суду 02.02.2022. Заперечуючи позовні вимоги відповідач вказує, що в ході перевірки факту, що товар «Сідельний тягач, призначений для перевезення напівпричипів...» не є таким, що походить з Європейського Союзу та не підпадає під дію Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами- членами, з іншої сторони. З метою забезпечення дієвого контролю за повнотою оподаткування товарів та недопущення ухилення від сплати платежів в обсягах, передбачених митним законодавством. Житомирська митниця ДФС листом від 12.07.2018 №1348/8/06-70-19 направила сертифікат з перевезення товару EUR.1 від 18.06.2018 №РL/МF/АN158567 до Державної митної служби України із пропозицією щодо проведення перевірки достовірності та правильності інформації, що міститься в ньому. Державна митна служба України у відповідь на звернення Житомирської митниці ДФС листом від 10.07.2020 №16-3/16-01/7.8/1496 надіслала на адресу митниці відповідь уповноваженого органу Польщі від 26.05.2020 №2601-ІОА.4331.7.2019 в якому було проінформовано про негативний результат перевірки сертифікату з перевезення товару ЕU від 18.06.2018 №РL/МF/АN158567 та зазначено, що експортер продукції, на яку поширюється дія вищезазначеного сертифікату, не подав на запит уповноважених органів Польщі документи, які підтверджували б походження даних товарів з Європейського Союзу. За результатами перевірки уповноваженим органом Польщі не підтверджено преференційне походження товару, вказаного у сертифікаті з перевезення товару EUR.1 від 18.06.2018 №PL/MF/AN158567 та зроблено відмітку про те, що виконана перевірка довела, що даний сертифікат не відповідає вимогам щодо достовірності й правильності в графі 14 «Результат перевірки» сертифікату з перевезення товару ЕиП.1. Враховуючи вищезазначене, товар «Сідельний тягач, призначений для перевезення напівпричипів...», який імпортований на митну територію України за МД від 09.07.2018 №UА101070/2018/023734 не може бути визнаний таким, що походить з Європейського Союзу та не підпадає під дію Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони. За результатами перевірки обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування з урахуванням встановлених обставин, отриманої інформації від уповноваженого органу Республіки Польща відповідно до частини 14 статті 354 МКУ під час перевірки країни походження, підстав для звільнення від оподаткування не підтверджено країну походження товарів з Європейського Союзу та встановлено неправомірність застосування преференційних ставок ввізного мита відповідно до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони до товару «Сідельний тягач, призначений для перевезення напівпричипів...» за МД від 09.07.2018 №UА101070/2018/023734. Вважає висновки акту перевірки правомірними, а оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення законними. Просить відмовити у задоволенні позову.

У період із 21.02.2022 по 25.02.2022 головуюча суддя перебувала у відпустці.

Указом Президента України №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У період із 07.03.2022 по 08.04.2022 головуюча суддя перебувала у відпустці.

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Встановлено, що Житомирською митницею Державної митної служби України у період із 27.05.2021 по 09.07.2021 проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ДКП «Фармацевтична фабрика» з питань дотримання вимог законодавства України з питань митної справи за період з 27.05.2018 по 26.05.2021.

За результатом перевірки складено Акт від 22.07.2021 №1/21/7.19-19-11/32744083 у висновках якого вказано: Перевіркою встановлено порушення ТОВ «ДКП «ФАРМАЦЕВТИЧНА ФАБРИКА»:

1. вимог частини першої статті 16 Протоколу І «Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністрування співробітництва до Угоди про асоціацію між Україною та ЄС, частини першої статті 15 Доповнення І «Щодо визначення поняття «походження товарів» і методів адміністрування співробітництва» до Регіональної конвенції, частини першої статті 257, частини другої статті 44 Митного кодексу України, частини 2 статті 44, частини 1 статті 257 МКУ, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита па загальну суму 47667,61грн.;

2. вимог пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на загальну суму 9533,52 грн.

У Акті від 22.07.2021 №1/21/7.19-19-11/32744083 вказано: При проведенні перевірки обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування під час митного оформлення товару : «Сідельний тягач, призначений для перевезення напівпричипів- 1 шт. був у використанні. Марка DAF, модедь XF 05.410, номер шасі - НОМЕР_1 , номер двигуна - НОМЕР_2 . номер кузова - НОМЕР_1 . Календарний рік виготовлення - 2012р. Загальна кількість місць, включаючи місце водія - 2. Тип двигуна- дизельний. Екологічний клас - Єв. Робочий об`єм двигуна - 12902 куб.см. Потужність - 300 кВт. Колір оранжевий, колісна формула 4*2. Виробник - DAF TRUCKS N.V., Країна виробництва - NL. Торгівельна марка - DAF» за МД від 09.07.2018 №UA101070/2018/023734. встановлено таке:

код пільги 410 - «Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄЄ», яка передбачена абзацом першим частини першої статті 29, додатком 1-А "Тарифний графік України" до глави 1 розділу IV "Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами- членами, з іншої сторони." За МД від 09.07.2018 №UA101070/2018/023734 в митному режимі імпорту, відповідно до опису, наведеного в гр.31 МД. ввезено товар: «Єідельний тягач, призначений для перевезення напівпричипів- 1 шт. був у використанні. Марка DAF. модель XF 05.410. номер шасі - НОМЕР_1 , номер двигуна - НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 . Календарний рік виготовлення - 2012р. Загальна кількість місць, включаючи місце водія - 2. Тип двигуна - дизельний. Екологічний клас - Єв. Робочий об`єм двигуна - 12902 куб.см. Потужність - 300 кВт. Колір оранжевий, колісна формула 4*2. Виробник - DAF TRUCKS N.V.. Країна виробництва - NL, Торгівельна марка - DAF» митною вартістю 635568,09 грн., код згідно з УКТ ЗЕД 8701 20 90 00, сертифікат з перевезення товару EUR.1 від 18.06.2018 №PL/MF/AN 158567, загальна сума коштів не сплачена до бюджету складає 57201,13 грн (в т.ч. мито - 47667.61 грн.; податок на додану вартість - 9533,52 грн.).

Житомирською митницею через ДФС України направлено до уповноваженого органу Республіки Польща запит з метою перевірки сертифікатів з перевезення товару EUR.1 №PL/MF/AN 0158567 від 18.06.2018.

У відповідь на запит уповноважений орган Республіки Польща листом повідомив, що сертифікат EUR.1 №PL/MF/AN 0158567 від 18.06.2018 був підтверджений митницею в Сандоьєж та є справжнім. Однак перевірка довела, що особа ( експортер ) не довела європейського походження товарів. Товари, зазначені у сертифікаті не відповідають вимогам щодо пільгової торгівлі між Європейським Союзом та Україною, відповідно до положень Проколу 1, що стосується визначення поняття "походження продукції" та методів адміністративного співробітництва згідно Угоди про асоціацію між Європейським Союзом та Європейським співтовариством з атомної енергії та їх державами-членами, з однієї частини, та Україною, з іншої сторони. Таким чином, сертифікат з перевезення товару EUR.1 є не чинним.

На підставі вищевказаних обставин відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 09.08.2021:

- №3/7.19-19 яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ в розмірі 10486,87 грн, з яких: за податковим зобов`язанням 9533,52 грн та за штрафними (фінансовими ) санкціями 953,35 грн;

- №4/7.19-19 яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності в розмірі 52434,37 грн, з яких: за податковими та/або іншими зобов`язанням 47667,61 грн та за штрафними (фінансовими ) санкціями 4766,76 грн.

Позивач, звертаючись до суду з позовом вважає податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що порушують його права та інтереси.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 271 Митного кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - МК України) мито - це загальнодержавний податок, встановлений Податковим кодексом України та цим Кодексом, який нараховується та сплачується відповідно до цього Кодексу, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Одним із видів мита є ввізне мито, яке встановлюється на товари, що ввозяться на митну територію України, платником якого є особа, яка ввозить товари на митну територію України чи вивозить товари з митної території України у порядку та на умовах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 280 МК України ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України. Ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України. До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом. До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Згідно з ч. 1 ст. 300 МК України умови надання звільнення (умовного звільнення) від оподаткування митними платежами визначаються цим Кодексом, Податковим кодексом України, іншими законами України та міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Згідно з пунктом 54.4. статті 54 Податкового кодексу України (далі - ПК України) у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Слід звернути увагу, що в межах правовідносин у даній справі суть спору між сторонами стосується виключно встановлення країни походження (виробника) товару, який ввозився позивачем на митну територію України, та як наслідок, наявності чи відсутності права позивача на застосування преференційного режиму вільної торгівлі до ввезеного товару.

Так, згідно зі ст. 36 МК України країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі. Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом. Під країною походження товару можуть розумітися група країн, митні союзи країн, регіон чи частина країни, якщо є необхідність їх виділення з метою визначення походження товару. Для цілей визначення країни походження товару не враховується походження енергії, машин та інструментів, що використовуються для його виробництва або переробки. Приладдя, запасні частини та інструменти, використовувані в машинах, пристроях, агрегатах або транспортних засобах, вважаються такими, що походять з тієї самої країни, що і ці машини, пристрої, агрегати або транспортні засоби, за умови їх ввезення та продажу разом із зазначеними машинами, пристроями, агрегатами або транспортними засобами і відповідності їх комплектації та кількості звичайно використовуваним приладдю, запасним частинам та інструментам. Положення цього Кодексу застосовуються для визначення походження товарів, на які при ввезенні їх на митну територію України поширюється режим найбільшого сприяння (непреференційне походження), з метою застосування до таких товарів передбачених законом заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч. 8 ст. 43 МК України у разі якщо в документах про походження товару є розбіжності у відомостях про країну походження товару або органом доходів і зборів встановлено інші відомості про країну походження товару, ніж ті, що зазначені у документах, декларант або уповноважена ним особа має право надати органу доходів і зборів для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару додаткові відомості.

Частиною 9 ст. 43 МК України передбачено, що додатковими відомостями про країну походження товару є відомості, що містяться в товарних накладних, пакувальних листах, відвантажувальних специфікаціях, сертифікатах (відповідності, якості, фітосанітарних, ветеринарних тощо), митній декларації країни експорту, паспортах, технічній документації, висновках-експертизах відповідних органів, інших матеріалах, що можуть бути використані для підтвердження країни походження товару.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 44 МК України для підтвердження країни походження товару орган доходів і зборів у передбачених законом випадках має право вимагати та отримувати документи про походження такого товару. У разі ввезення товару на митну територію України документ, що підтверджує країну походження товару, обов`язково подається у разі, якщо це необхідно для застосування митно-тарифних заходів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, кількісних обмежень (квот), інших заходів економічного або торговельного характеру, що здійснюються в односторонньому порядку або відповідно до двосторонніх чи багатосторонніх міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, або заходів, що здійснюються відповідно до закону для забезпечення здоров`я населення чи суспільного порядку, а також у разі, якщо в органу доходів і зборів є підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 44 МК України у разі ввезення товару на митну територію України, сертифікат про походження товару подається обов`язково на товари, до яких застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Частиною 3 ст. 48 МК України визначено, що у разі неможливості достовірно встановити країну походження товарів, щодо яких застосовуються особливі види мита (антидемпінгове, компенсаційне, спеціальне або додатковий імпортний збір), такі товари випускаються у вільний обіг на митній території України за умови сплати особливих видів мита.

Згідно із ч. 1 ст. 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (ч. 1 ст. 52 МК України).

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості (п. 4, п. 5 ч. 5 ст. 54 МК України).

Частиною 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Згідно з ч. 1 ст. 45 МК України у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

Так, умови торгівлі між Україною та Європейським Союзом регламентуються положеннями розділу IV «Торгівля і питання, пов`язані з торгівлею" Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони від 27 червня 2014 року (далі - Угода про асоціацію), яка ратифікована Законом України №1678-VII від 16.09.2014.

Статтею 26 ч. 1 глави 1 розділу IV Угоди про асоціацію визначено, що положення цієї Глави застосовуються до торгівлі товарами, що походять з територій Сторін. Для цілей цієї Глави "походження" означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі I "Щодо визначення концепції "походження товарів" і методів адміністративного співробітництва" (далі - Протокол І, до цієї Угоди).

Згідно з ч. 1 ст. 2 розділу 2 Протоколу І з метою впровадження цієї Угоди наступні товари мають вважатися як такі, що походять з Європейського Союзу: -товари, цілком вироблені в Європейському Союзі, як це визначається у ст. 5 цього Протоколу; - товари, отримані в Європейському Союзі з матеріалів, які не були вироблені цілком у Європейському Союзі, за умови, що такі матеріали пройшли достатню обробку в ЄС відповідно до ст. 6 цього Протоколу.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 розділу 5 Протоколу І товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів: - сертифікат з перевезення товару EUR.1; - у випадках, вказаних у ст. 22(1) цього Протоколу, - декларація, що надалі іменуватиметься "декларацією інвойс", надана експортером до інвойсу, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати.

Згідно зі ч. 1 ст. 17 розділу 5 Протоколу І Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митним органом країни експорту на письмову заяву експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником.

Статтею 28 Протоколу І визначено, що до складу документації, зазначеної в статтях 17(3) і 22(3) цього Протоколу, використовуваної для підтвердження того, що товари, вказані в сертифікаті з перевезення товару EUR.1 або декларації інвойс можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу або України й відповідають іншим вимогам цього Протоколу, можуть входити, "interalia" (переклад - також), в тому числі :

- (a) прямі свідчення процесів, виконаних експортером чи постачальником для отримання розглядуваного майна, що містяться, наприклад, у його обліковій документації чи у міжнародній системі обліку;

- (b) документи, що підтверджують статус походження використаних матеріалів, видані чи складені в Європейському Союзі або Україні, якщо застосування таких документів відповідає чинному законодавству відповідної країни;

- (c) документи, що підтверджують обробку матеріалів у Європейському Союзі або Україні, видані чи складені в ЄС або Україні, якщо застосування таких документів відповідає чинному законодавству відповідної країни;

- (d) сертифікати з перевезення товару EUR.1 або декларації інвойс, що підтверджують статус походження використаних матеріалів, видані чи складені в Європейському Союзі або Україні згідно з цим Протоколом;

- (e) належні свідчення про обробку, виконану з межами Європейського Союзу або України згідно з положеннями статті 12 даного Протоколу, які підтверджують, що вимоги цієї статті були виконані.

Тобто, у разі визнання товарів, такими, що походять з Європейського Союзу або України на них розповсюджується Угода про асоціацію та, відповідно, зменшується або скасовується ввізне мито, тобто застосовуються преференції.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи що Товариством з обмеженою відповідальністю «ДКП «Фармацевтична фабрика» у митному режимі імпорт за МД від 09.07.2018 №UA101070/2018/0023734 було задекларовано товар «Сідельний тягач, призначений для перевезення напівпричіпів - 1 шт., був у використанні. Марка DAF, модель XF 05.410, номер шасі - НОМЕР_1 , номер двигуна - НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 , рік випуску - 2012. Загальна кількість місць, включаючи водія - 2. Тип двигуна - дизельний. Екологічний клас - Єв. Робочий об`єм двигуна - 12902 куб.см. Потужність - 300 кВт. Колір оранжевий, колісна формула 4*2. Виробник DAF TRUCKS N.V., країна виробництва - NL, торгівельна марка - DAF за ставкою ввізного мита 2,5%, у графі 34 МД позивач задекларував код країни походження EU (Європейський Союз), у графі 44 МД позивач вказав « 410 - товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС».

Житомирською митницею ДФС через ДФС України направлено до уповноваженого органу Республіки Польща запит з метою перевірки преференційного походження товару, вказаного у сертифікаті EUR.1 №PL/MF/AN 0158567 перевезення товару, який надавався позивачем під час митного оформлення за МД від 09.07.2018 №UA101070/2018/0023734.

У відповідь на запит уповноважений орган Республіки Польща листом повідомив, що сертифікат EUR.1 №PL/MF/AN 0158567 від 18.06.2018 був підтверджений митницею в Сандоьєж та є справжнім. Однак перевірка довела, що особа ( експортер ) не довела європейського походження товарів. Товари, зазначені у сертифікаті не відповідають вимогам щодо пільгової торгівлі між Європейським Союзом та Україною, відповідно до положень Проколу 1, що стосується визначення поняття "походження продукції" та методів адміністративного співробітництва згідно Угоди про асоціацію між Європейським Союзом та Європейським співтовариством з атомної енергії та їх державами-членами, з однієї частини, та Україною, з іншої сторони. Таким чином, сертифікат з перевезення товару EUR.1 є не чинним.

Таким чином, інформація, яка надійшла від уповноваженого органу Республіки Польща у листі підтверджує, що товари, які зазначені у Сертифікаті EUR.1 №PL/MF/AN 0158567 з перевезення товару, слід вважати таким, що не мають походження у розумінні положення Проколу 1 Угоди, що є безумовною підставою для позбавлення позивача права на преференції, передбачені Угодою.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову, оскільки вважає, що висновки Акту документальної планової виїзної перевірки від 22.07.2021 №1/21/7.19-19-11/32744083 є правомірними, а тому і оскаржувані податкові повідомлення-рішення - законними.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ДКП "Фармацевтична фабрика" (вул. Лермонтовська, 5, м.Житомир,10014, ) до Житомирської митниці Державної митної служби України (вул. Перемоги, 25, м.Житомир,10003, код ЄДРПОУ ВП 44005610) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09.08.2021 №3/7.19-19 та №4/7.19-19.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук