Справа № 380/4832/22
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/4832/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

за участю:

секретар судового засідання Шийович Р.Я.,

позивач не з`явилася,

від відповідача Кульчицький М.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Західного регіону, про визнання протиправним та скасування наказу.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Військово-медичного клінічного центру Західного регіону (далі - відповідач, Центр), в якій просить:

- визнати незаконним та скасувати наказ начальника Військово-медичного клінічного центру Західного Регіону полковника медичної служби №28 від 21.02.2022 «Про результати службового розслідування за фактом збитків нанесених державі та притягнення до відповідальності винних осіб» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ;

- стягнути з Військово-медичного клінічного центру Західного регіону () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені нею в ході розгляду цієї справи судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивач працюючи на посаді головної медичної сестри медичної частини військово-медичного клінічного центру Західного регіону була притягнута до дисциплінарної відповідальності з накладенням дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Вказує, що зазначені в оспорюваному наказі підстави для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача не відповідають її посадовим обов`язкам та не випливають з інших положень чи розпоряджень відповідача. Позивач стверджує, що не є матеріально-відповідальною особою, в силу своїх посадових обов`язків та не зобов`язана здійснювати облік та списання медичного майна. Під час проведення аудиту діяльності Центру аудиторською групою Західного територіального управління внутрішнього аудиту, результати якого стали підставою для проведення службового розслідування, позивач перебувала на лікарняному та фізично не могла брати участь у його проведенні. Наголошує, що наявність в оспорюваному наказі покликань на ст.ст. 11, 16 Статуту не є підтвердженням вчинення позивачем будь-яких дій/бездіяльності щодо невиконання нею своїх посадових обов`язків. Організація у веденні обліку та списання медичного майна відповідальними особами у відділеннях та клініках Центру, а саме надлишків лікарських засобів, перевірка відповідності регістрів обліку лікарських засобів у відділеннях зразкам не включено до посадових обов`язків позивача.

Ухвалою від 03.03.2022 суд відкрив спрощене позовне провадження у справі.

Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві. Вказує, що начальник Військово-медичного клінічного Центру Західного регіону наклав дисциплінарне стягнення на позивача, відповідно до наданої йому дисциплінарної влади, відповідно до результатів службового розслідування, враховуючи ступень вини та ставлення позивача до неналежного виконання нею своїх службових обов`язків. Зазначив, що службові обов`язки за посадою визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, а не виключно посадовою інструкцією, як вважає позивач. Головна медична сестра зобов`язана організовувати введення обліку та списання медичного майна відповідальними особами у лікувальних відділеннях, а не здійснювати такий облік та списання особисто. Дисциплінарне стягнення власне і було накладено за погану організацію вище вказаної роботи у лікувальних відділеннях, а не за не виконання такої роботи особисто.

Стверджуючи про протиправність дій відповідача, позивач посилається на вимоги закріплені у ст.ст. 147-149 КЗпП України, проте приписи вказаних статей не розповсюджуються на військовослужбовців, оскільки ці питання врегульовані спеціальним законодавством.

У судовому засіданні по розгляду справи представник відповідача проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач у судове засідання не з`явилася, явку уповноваженого представника не забезпечила, належним чином повідомлена про дату, час та місце його проведення.

Суд заслухав доводи представника відповідача, дослідив матеріали справи, з`ясував фактичні обставини, та-

в с т а н о в и в :

Відповідно до витягу з послужного списку головний сержант ОСОБА_1 проходила військову службу на посаді головної медичної сестри медичної частини Військово-медичного клінічного центру Західного регіону Медичних сил Збройних Сил України з 15.07.2007.

У період з 18.10.2021 по 10.12.2021 аудиторською групою Західного територіального управління внутрішнього аудиту проводився аудит діяльності Військово-медичного клінічного центру Західного регіону (аудиторський звіт за темою «Аудит використання коштів і майна у сфері Командування Медичних сил Збройних Сил України» від 10.12.2021 №526/48). Аудитом охоплено діяльність за період з 01.06.2016 по 30.09.2021.

Згідно з довідкою від 26.11.2021 за результатами аудиторського дослідження (медична служба) під час проведення аудиту зокрема встановлено, що Книги обліку лікарських засобів, що ведуться матеріально-відповідальними особами відділень за змістом не відповідають зразку встановленому Методичними рекомендаціями введення обліку лікарських засобів №635 та не відображають необхідну інформацію; в порушення п. 2 та п. 3 розділу V Методичних рекомендацій введення обліку лікарських засобів №635, облік лікарських засобів на постах (у маніпуляційних кімнатах, кабінетах) не здійснюється, Журнал обліку фактично отриманих і використаних лікарських засобів та медичних виробів постами (маніпуляційними кімнатами, кабінетами) не заведений, звіт про надходження і використання лікарських засобів та медичних виробів постами (маніпуляційними кімнатами, кабінетами) не відпрацьовується та не подається до ФЕС Центру.

На підставі аудиторського звіту наказом начальника Військово-медичного клінічного центру Західного регіону від 17.12.2021 №482 призначено службове розслідування за фактом збитків нанесених державі та притягнення до відповідальності винних осіб.

Відповідно до акту вх.№315 від 21.01.2022 в ході службового розслідування встановлено, що матеріально відповідальні особи лікувальних відділень та клінік Центру отримують лікарські засоби в аптеці на підставі вимог та у кількісному вимірі за найменуваннями відповідних виробів та лікарських засобів обліковують їх у Книгах обліку. Однак, Книги обліку лікарських засобів, ведуться матеріально-відповідальними особами відділень за змістом не відповідають зразку, встановленому методичними рекомендаціями з ведення обліку лікарських засобів №635 та не відображають необхідну інформацію. Окрім того встановлено, що в порушення п.п. 2, 3 розділу V Методичних рекомендацій ведення обліку лікарських засобів №635 облік лікарських засобів на постах (у маніпуляцій них кімнатах, кабінетах) не здійснюється. Журнал обліку фактично отриманих і використаних лікарських засобів та медичних виробів постами (маніпуляцій ними кімнатами, кабінетами (додаток 7) не заведений, звіт про надходження і використання лікарських засобів та медичних виробів постами (маніпуляцій ними кімнатами, кабінетами (додаток 8 до ФЕС Центру) не подається. В ході розслідування стало відомо що під час проведення аудиту на підставі наказу начальника ВМКЦ ЗР від 25.10.2021 №400 призначено позапланове вибіркове зняття залишків лікарських засобів в аптеці та відділеннях центру. За результатами зняття залишків встановлено надлишки лікарських засобів загальною вартістю 569933,91 грн. у відділеннях та клініках центру. ОСОБА_1 .

Зазначено, що відповідно до наказу Генерального штабу від 26.12.2013 №317 «Про затвердження Керівництва з медичного забезпечення ЗСУ на мирний час» до прямих обов`язків головної медичної сестри відноситься: перевірка своєчасності виписки, правильного обліку, розподілу, витрат і збереження медикаментів та перев`язувального матеріалу у відділеннях (п.10.6.11).

Вказано також, що відповідно до Посадової інструкції головної медичної сестри Центру, їй підпорядковуються старші медичні сестри Центру (розділ І, п.1.6), головна медична сестра зобов`язана здійснювати управлінську діяльність (розділ II, п.2.2), знати чинне законодавство про охорону здоров`я, нормативні документи, що регламентують діяльність органів управління й закладів охорони здоров`я (розділ V, п.5.1) та порядок ведення облікової та звітної документації (розділ V, п.5.3).

ОСОБА_1 надала пояснення, що підтверджується бланком про отримання. Відповідно до наданих пояснень згідно розділу 2 посадової інструкції головної медичної сестри ВМКЦ Західного регіону в завдання і обов`язки входить контроль за веденням медичної документації по дотриманню проти епідеміологічного та санітарно-гігієнічного режиму у відділеннях Центру відповідно до наказів, розпоряджень та директив МО і МОЗ України. Згідно з питаннями, що стосуються обліку фактично отриманих і використаних лікарських засобів та медичних виробів, старші медичні сестри клінік і відділень центру співпрацюють та комунікують з фахівцями аптеки відділу медичного постачання і ФЕС. Відповідно до розділу II «Завдання і обов`язки» в посадову інструкцію головної медичної не включені пункти щодо контролю за обліком лікарських засобів на постах клінік і відділень Центру. Відповідно до розділу 2 «Завдання і обов`язки» в посадову інструкцію головної медичної сестри не включені пункти щодо контролю за обліком лікарських засобів на постах (у маніпуляційних кімнатах, кабінетах) клінік і відділень центру. Крім того, в зв`язку з величезним обсягом роботи у чергової медичної сестри, яка бере безпосередню участь в лікувальному процесі пацієнтів та догляду за ними, при потребі списання лікарських засобів в маніпуляційних кабінетах, потрібно збільшити кількість середнього медичного персоналу у відділеннях та клініках Центру.

В подальшому, відповідно до пункту 3 наказу начальника Військово-медичного клінічного Центру Західного регіону від 21.02.2022 №28 «Про результати службового розслідування за фактом збитків нанесених державі та притягнення до відповідальності винних осіб», за погану організацію у веденні обліку та списання медичного майна відповідальними особами у відділеннях та клініках Центру, а саме надлишків лікарських засобів та невідповідності регістрів обліку лікарських засобів у відділеннях зразкам, що встановлені керівними документам порушення вимог наказу Генерального штабу від 26.12.2013 №317 «Про затвердження Керівництва з медичного забезпечення ЗСУ на мирний час», вимог ст. 11, ст. 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, вимог ст. 1, ст. 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України головну медичну сестру медичної частини Центру головного сержанта Лесю Шеремету притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «догану».

Вважаючи вказаний наказ в частині притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності протиправним, позивач звернулася до суду. На думку позивача вказаний наказ є незаконним, оскільки нею не було вчинено дисциплінарних проступків та не було порушено військової дисципліни, відтак вістуні підстави для притягнення її до дисциплінарної відповідальності.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року №548-XIV затверджено Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, яким визначено загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах (далі - Статут Збройних Сил України).

Відповідно до ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожен військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Відповідно до ст. 87 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене після шести місяців з дня вчинення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці, а також час відсутності на службі без поважних причин.

Аналізуючи доводи позивача щодо необґрунтованості застосування до неї дисциплінарного стягнення, суд наголошує, що такі зводяться до того, що підстави для притягнення до відповідальності не відповідають посадовим обов`язкам, позивач не є матеріально-відповідальною особою. Крім того, під час проведення аудиту діяльності позивач перебувала на лікарняному.

Суд враховує вказані доводи однак вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.

Щодо перебування позивача на лікарняному, то відповідно до матеріалів справи аудит проводився у період з 18.10.2021 по 10.12.2022 і позивач перебувала на військовій службі з 19.11.2021 по 10.12.2021. У свою чергу службове розслідування проведено з 17.12.2021 та завершене наказом від 21.01.2022. Позивач надала пояснення по суті виявлених порушень, а отже, процедуру накладення стягнення відповідачем дотримано.

Щодо інших тверджень, суд зазначає таке.

Відповідно до вимог п. 10.6.11. Керівництва з медичного забезпечення Збройних Сил України, введеного в дію наказом Генерального штабу від 26.12.2013 №317 Головна медична сестра госпіталю (центру) підпорядковується начальнику госпіталю та заступнику начальника госпіталю (центру) з медичної частини - начальнику медичної частини.

Вона зобов`язана: проводити заходи щодо раціональної організації праці середнього і молодшого медичного персоналу; перевіряти своєчасність виписки, правильність обліку прийняття та виписки хворих; розробляти та проводити заходи щодо підвищення кваліфікації середнього і молодшого медичного персоналу (щомісячні сестринські конференції, заняття з актуальних питань практичної медицини тощо); організовувати вивчення та поширення позитивного досвіду роботи середнього і молодшого медичного персоналу госпіталю (центру); разом з начальниками відділень розглядати випадки порушення трудової дисципліни середнім і молодшим медичним персоналом та вживати заходів виховного характеру.

Суд наголошує, що позивач не спростовує наявність порушень, а покликається на невідповідність характеру порушень своїм посадовим обов`язкам, однак такі твердження спростовуються службовими обов`язками встановленими наказом Генерального штабу від 26.12.2013 №317 «Про затвердження Керівництва з медичного забезпечення ЗСУ на мирний час», які ОСОБА_1 не виконувала і доказів протилежного не надала. Ба більше, суд критично оцінює пояснення позивача в частині покликань на величезний обсяг роботи у чергової медичної сестри, яка бере безпосередню участь в лікувальному процесі пацієнтів та догляду за ними, та необхідність при потребі списання лікарських засобів в маніпуляційних кабінетах, збільшення кількість середнього медичного персоналу у відділеннях та клініках Центру, оскільки вказані обставини на думку суду не можуть бути підставою для неналежного виконання покладених обов`язків.

Відповідно до вимог ст. 11 Внутрішнього статуту Збройних Сил України Необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців обов`язок постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України тощо.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Відповідно до вимог ст. 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисииплінарного правопорушення.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої, поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Командир, який не забезпечив додержання військової дисиипліни та не вжив заходів для її відновлення, несе встановлену законом відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Згідно з вимогами ст. 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягненням) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді;е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Відповідно до вимог ст. 55 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, де визначено права командирів (начальників) накладати дисциплінарні стягнення на підлеглих Командир бригади (полку, корабля 1 рангу) має право застосовувати стягнення, передбачені пунктами "а"-"ґ", а також пунктами "д"-"ж" (до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно) статті 48 цього Статуту.

Згідно з вимогами ст. 8 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, командири, посади яких у цьому Статуті не визначені, користуються дисциплінарною владою стосовно підлеглих військовослужбовців згідно з військовим званням, передбаченим їх посадою: е) полковник, генерал-майор (капітан 1 рангу, контр-адмірал) - владою командира бригади (полку, корабля 1 рангу).

Відповідно до вимог ст. 83 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

З огляду на викладені норми суд погоджується з відповідачем у тому, що начальник Військово-медичного клінічного Центру Західного регіону наклав дисциплінарне стягнення на позивача, відповідно до наданої йому дисциплінарної влади, відповідно до результатів службового розслідування, враховуючи ступень вини та ставлення позивача до неналежного виконання нею своїх службових обов`язків.

Відповідно до вимог ст. 16 Внутрішнього статуту Збройних Сил України службові обов`язки за посадою визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, а не виключно посадовою інструкцією, як на це вказує позивач.

Керівництво з медичного забезпечення Збройних Сил України, введене в дію наказом Генерального штабу від 26.12.2013 №317 є основним нормативно-правовим актом з питань охорони здоров`я у Збройних Силах України, визначає особливості і порядок надання медичної допомоги, спрямованих на збереження та зміцнення здоров`я особового складу військ, відновлення боєздатності та працездатності поранених і хворих.

При цьому відповідно до посадової інструкції головної медичної сестри Центру, їй підпорядковуються старші медичні сестри Центру (розділ І, п. 1.6), головна медична сестра зобов`язана здійснювати управлінську діяльність (розділ II, п. 2.2), знати чинне законодавство про охорону здоров`я, нормативні документи, що регламентують діяльність органів управління й закладів охорони здоров`я (розділ V, п. 5.1).

Відповідно наказу Генерального штабу від 26.12.2013 №317 «Про затвердження Керівництва з медичного забезпечення ЗСУ на мирний час», головна медична сестра зобов`язана організовувати введення обліку та списання медичного майна відповідальними особами у лікувальних відділеннях, а не здійснювати такий облік та списання особисто. І саме за погану організацію вище вказаної роботи у лікувальних відділеннях накладено стягнення на ОСОБА_1 .

Стверджуючи про протиправність дій відповідача, позивач посилається на вимоги закріплені у ст.ст. 147-149 КЗпП України, однак вказані приписи не розповсюджуються на військовослужбовців, оскільки спірні питання врегульовані спеціальним законодавством.

Вище вказане підтверджується правовою позицією Верховного Суду, викладеною у п. 50 постанови від 17 листопада 2020 року у справі №640/13503/19 щодо не розповсюдження на військовослужбовців норм цивільного законодавства, оскільки ці питання врегульовані спеціальним законодавством.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене суд висновує, що спірний наказ начальника Військово-медичного клінічного центру Західного Регіону полковника медичної служби №28 від 21.02.2022 «Про результати службового розслідування за фактом збитків нанесених державі та притягнення до відповідальності винних осіб» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 є правомірним та обґрунтованим, а тому підстав для задоволення позову немає.

Відповідно до приписів КАС України не підлягають стягненню з відповідача судові витрати на користь позивача, якому відмовлено у задоволенні адміністративного позову повністю.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 263 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст складений 30.05.2022.

Суддя Кравців О.Р.