Справа № 160/1055/22
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2022 року Справа № 160/1055/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними дій, відмови та зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
-визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Київській області по відображенню у інтегрованій картці позивача суми податкового боргу по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у сумі 3262,05 грн;
-зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області виключити з інтегрованої картки позивача відомості про наявність станом на 06.08.2021 (дату подання заяви про застосування спрощеної системи оподаткування) податкового боргу по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у сумі 3262,05 грн;
-визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Київській області по відображенню у інтегрованій картці позивача суми податкового боргу по земельному податку з фізичних осіб у сумі 948,67 грн;
-зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області виключити з інтегрованої картки позивача відомості про наявність станом на 06.08.2021 (дату подання заяви про застосування спрощеної системи оподаткування) податкового боргу по земельному податку з фізичних осіб у сумі 948,67 грн;
-визнати протиправною відмову Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, викладену у листі від 09.08.2021, щодо відмови у реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 платником єдиного податку з 06.08.2021;
-стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області судовий збір у розмірі 2481,00 грн;
-стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Державної податкової служби у Київській області судовий збір у розмірі 4962,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що протиправні дії контролюючого органу порушують право позивача на реєстрацію її в якості фізичної особи-підприємця платником єдиного податку з 06.08.2021.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.01.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за правилами ст. 257 КАС України.
Роз`яснено відповідачу про необхідність подати до суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази - у п`ятнадцяти денний строк з дня отримання зазначеної ухвали, дотримуючись, вимог ст. 162 КАС України.
Відповідачем Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що у спірних правовідносинах діяв в межах наданих повноважень, відтак підстави для задоволення позову відсутні.
Розгляд адміністративної справи розпочато спочатку.
Роз`яснено співвідповідачу про необхідність подати до суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази - у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, дотримуючись, вимог ст. 162 КАС України.
Головним управлінням ДПС у Київській області отримано копію ухвали від 06.04.2022 - 19.04.2022, відтак п`ятнадцятиденний строк для надання відзиву на позовну заяву сплив 05.05.2022.
Відповідач правом на надання відзиву, у термін, що встановлений судом, не скористався.
Суд зазначає, що строки пересилання поштових відправлень встановлені наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958 «Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень».
Так, відповідно до пункту 1 Розділу II наказу Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958 «Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень», нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку), зокрема, місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 2, 1 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення; у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2.
При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день (пункт 2 Розділу II наказу Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958 «Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень»).
Аналогічна правова позиція щодо врахування під час прийняття судових рішень строків пересилання поштових відправлень, встановлених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958 «Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень», висвітлена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 07.02.2018 в адміністративній справі №802/1503/17-а.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Згідно з ч. 1 ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Суд, з`ясувавши обставини, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Листом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 09.08.2021 №8545/АП/04-36-52-01-15 повідомлено позивача про невідповідність заяви позивача положенням пп. 291.5.8 п. 291.5 ст. 291 ПК України.
ФОП ОСОБА_1 надано третю заяву від 10.12.2021 №937515359.
Відповідно наданої заяви, ФОП ОСОБА_1 у підпункті 5.1 пункту 5 заяви зазначено обрання спрощеної системи оподаткування з 01.01.2022.
З огляду на те, що на момент розгляду заяви від 10.12.2021, в зведеній ІКП платника податків податковий борг відсутній, ФОП ОСОБА_1 зареєстрована платником єдиного податку 3 група, обрана ставка єдиного податку 5 відсотків до доходу з 01.01.2022.
Не погоджуючись з відмовою у реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 платником єдиного податку з 06.08.2021, остання звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Податковим кодексом України визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Главою 1 розділу XIV. Податкового кодексу України встановлюються правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку.
Відповідно до ст. 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених п. 297.1 ст. 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.
Відповідно до пункту 299.1 статті 299 ПК реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.
Згідно із пунктом 299.4 статті 299 ПКУ встановлено, що у випадках, передбачених підпунктом 298.1.2 пункту 298.1 та підпунктом 298.8.5 п. 298.8 статті 298 цього Кодексу, контролюючий орган, у разі відсутності визначених цим Кодексом підстав для відмови, здійснює реєстрацію суб`єкта господарювання як платника єдиного податку з дати, визначеної відповідно до зазначеного підпункту, протягом двох робочих днів з дати отримання контролюючим органом заяви щодо обрання спрощеної системи оподаткування або отримання цим органом від державного реєстратора електронної копії заяви, виготовленої шляхом сканування, одночасно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця, якщо така заява додана до реєстраційної картки.
У разі відмови у реєстрації платника єдиного податку контролюючий орган зобов`язаний надати протягом двох робочих днів з дня подання суб`єктом господарювання відповідної заяви письмову вмотивовану відмову, яка може бути оскаржена суб`єктом господарювання у встановленому порядку (пункт 299.5 статті 299 ПКУ).
Відповідно до п.299.6 ст. 299 ПКУ підставами для прийняття контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку є:
1) невідповідність такого суб`єкта вимогам, встановленим статтею 292 цього Кодексу;
2) наявність у суб`єкта господарювання, який утворюється у результаті реорганізації (крім перетворення) будь-якого платника податку, непогашених податкових зобов`язань чи податкового боргу, що виникли до такої реорганізації;
3) недотримання таким суб`єктом вимог, встановлених підпунктом 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 цього Кодексу.
Відповідно до п.п.291.5.8 п. 291.5 ст.291 ПК України, не можуть бути платниками єдиного податку, платники податків, які на день подання заяви про реєстрацію платником єдиного податку мають податковий борг, крім безнадійного податкового боргу, що виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).
Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.
Виконанням податкового обов`язку згідно пункт 38.1 статті 38 Податкового кодексу України є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПКУ грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Кодексу після закінчення встановлених Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.
Пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки (підпункт 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Кодексу).
Судом встановлено, що на час подання позивачем первинної заяви від 06.08.2021 ФОП ОСОБА_1 мала податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у сумі 3 262,05 грн, та по земельному податку з фізичних осіб у сумі 948,67 грн.
ФОП ОСОБА_1 07.12.2021 сплачено податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у сумі 3 262,05 грн (платіжне доручення від 07.12.2021) та податковий борг по земельному податку з фізичних осіб у сумі 948,67 грн (платіжне доручення від 07.12.2021).
ФОП ОСОБА_1 , 08.12.2021 сплачено залишок несплаченої пені по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у сумі 814,58 грн (платіжне доручення від 08.12.2021) та залишок несплаченої пені по земельному податку з фізичних осіб у сумі 54,58 грн (платіжне доручення від 08.12.2021).
За приписами пункту 58.2 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до пункту 42.1 статті 42 Податкового кодексу України податкові повідомлення - рішення, вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.
Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року) (підпункт 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України).
Суд звертає увагу, що згідно пункту 58.2 статті 58 Податкового кодексу України окремо за нарахування пені податкове повідомлення - рішення не надсилається.
Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Згідно із статтею 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.
Аналізуючи дану норму та податкове законодавство, платником податків є будь - яка фізична особа, яка має ідентифікаційний податковий номер та зобов`язана сплачувати встановлені податки та збори.
З врахуванням того, що на час подання заяв у позивача був наявний податковий борг та пеня, відповідач правомірно відмовив 09.08.2021 у реєстрації платником єдиного податку.
Таким чином, частина позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Київській області по відображенню у інтегрованій картці позивача суми податкового боргу у сумі 3262,05 грн та 948,67 грн та зобов`язання Головного управління ДПС у Київській області виключити з інтегрованої картки позивача відомості про наявність станом на 06.08.2021 (дату подання заяви про застосування спрощеної системи оподаткування) вказаний податковий борг задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не доведено відсутність у неї станом на 06.08.2021 року податкового боргу, наявність якого стала підставою для відмови, викладеної у листі відповідача від 09.08.2021.
Крім того, сплата позивачем податкового боргу (у сумі 3262,05 грн та 948,67 грн ) у грудні 2021 року свідчить про визнання позивачем факту наявності у неї податкового боргу.
У свою чергу, предметом даного позову не є оскарження рішень, яким позивачу визначено суму грошового зобов`язання чи дій контролюючого органу щодо нарахування пені.
Разом з тим, під час розгляду даної справи, судом враховано те, що відповідачем при розгляді заяви від 06.08.2021 не дотримано вимог щодо строку розгляду заяви, передбаченого пунктом 299.5 статті 299 Податкового кодексу України, проте, суд зауважує наступне.
Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, порушення контролюючим органом строку розгляду заяви позивача від 06.08.2021 на 1 (один) день, не скасовує факту наявності у позивача податкового боргу станом на подання заяви, не є фундаментальним порушенням процедури, а тому не має наслідком прийняття незаконного рішення, враховуючи також і те, що позивачем сплачений податковий боргу у грудні 2021 року.
Відносно посилання позивача на те, що ФОП ОСОБА_1 подала декларацію платника ЄП за 3 квартали 2021 року від 08.10.2021 та вона була прийнята відповідачем, про що свідчить квитанція №1 від 08.10.2021 та квитанція від 08.10.2021 №2, слід зазначити наступне.
Вказана декларація була подана не до ГУ ДПС у Дніпропетровській області, а до СДПІ по роботі з ВПП м. Дніпропетровська ДПС України, що є різними контролюючими органами.
Відтак, посилання позивача на те, що відповідач не направляв на адресу ФОП ОСОБА_1 будь-яких повідомлень щодо визнання неподаною/неприйнятою декларації платника ЄП за три квартали 2021 є безпідставним.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову.
Згідно з частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень статті 139 КАС України відсутні.
Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 263, 295 КАС України суд, -
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 31 травня 2022 року.

Суддя Н.Є. Калугіна