Справа № 240/28564/21
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року м. Житомир справа № 240/28564/21

категорія 102000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини: ОСОБА_2 до Черняхівського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини: ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Черняхівського райоонного сектору Управління державної міграційної служби України в Житомирській області, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Черняхівського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Житомирській області у видачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із досягненням ним 16-річного віку, паспорта громадянина України, зразка 1994 року, у формі книжечки;

- зобов`язати Черняхівський районний сектор Управління державної міграційної служби України в Житомирській області оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із досягненням ним 16-річного віку, паспорта громадянина України, зразка 1994 року, у формі паспортної книжечки

В обґрунтування позовних вимог вказує, що по досягненню ОСОБА_2 16-річного віку останній, особисто звернувся з письмовою заявою від 04.08.2021 до Черняхівського районного сектору Державної міграційної служби в Житомирській області з вимогою оформити та видати йому паспорт громадянина України, у формі паспортної книжечки, зразка 1994 року з одночасною відмовою отримувати паспорт громадянина України у формі пластикової картки типу ID-1. До заяви були долучені передбачені чинним законодавством України додатки, на 9 арк., а саме: дві фотокартки розміром 3.5 х 4.5 см., для оформлення бланку паспорту гр. України - для територіального підрозділу ДМС; копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 ; копія паспорту громадянина України ОСОБА_3 (матір заявника); копія паспорту громадянина України ОСОБА_1 (батько заявника); довідка про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 .. Крім цього, на момент звернення з вказаною письмовою заявою до Черняхівського районного сектору Державної міграційної служби у Житомирській області уповноваженим особам цієї організації були наручно пред`явлені оригінали таких вищезазначених документів, як: свідоцтво про народження ОСОБА_2 ; паспорт громадянина України ОСОБА_3 (матір заявника); паспорт громадянина України ОСОБА_1 (батько заявника). Вимоги своєї заяви ОСОБА_2 аргументував особистими релігійними переконаннями. За результатами розгляду вищевказаної заяви ОСОБА_2 , відповідачем надано письмову відповідь з відмовою у задоволенні вимог його заяви, вих. № Д-2/6/1833-21/1833/160-21 від 17.08.2021. Звертаючись до суду з позовом, позивач вважає відмову відповідача протиправною, а права та інтереси неповнолітнього сина - порушеними. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 22.12.2021 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Відзив на позовну заяву надійшов до суду 01.02.2022. Заперечуючи позовні вимоги відповідач вказує, що процедура отримання паспорта громадянина України передбачає подання відповідної заяви-анкети та переліку необхідних документів. Звертає увагу суду на те, що Позивач по справі до Черняхівського районного сектору УДМС у Житомирській області з заявою щодо оформлення паспорта громадянина України за встановленою процедурою з наданням усіх необхідних документів (в т.ч. з заповненням заяви-анкети) не звертався та відмови не отримував. Зазначає, що ОСОБА_2 звертався до Черняхівського сектору УДМС у Житомирській області з заявою, текст та оформлення якої у контексті норм Закону України «Про звернення громадян» від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР фактично є зверненням громадянина, викладеним у довільній формі, а тому у відповідності з нормами чинного законодавства заяву було розглянуто саме як звернення (копія звернення додано до позовної заяви). Враховуючи вищезазначене, лист-відповідь від 17.08.2021 № Д 2/6/1833- 21/1833/160-21 на звернення ОСОБА_2 не можна розцінювати як відмову у видачі паспорта. громадянина України, оскільки лист-відповідь за своїм змістом має інформаційний характер. Розгляд поданої Позивачем заяви відповідно до Закону України "Про звернення громадян" з роз`ясненням законодавчо визначеного алгоритму дій, необхідного для отримання паспорта громадянина України, не є порушенням прав останнього з боку Відповідача. Сама по собі незгода зі змістом відповіді не спростовує тієї обставини, що звернення розглянуто в установленому законом порядку та не може бути підставою для задоволення позовних вимог про зобов`язання Відповідача видати Позивачу паспорт громадянина України у формі книжечки, навіть у разі наявності в нього такого права, оскільки Позивачами не було дотримано процедури звернення за паспортом. Просить відмовити у задоволенні позову.

У період із 21.02.2022 по 25.02.2022 головуюча суддя перебувала у відпустці.

Указом Президента України №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У період із 07.03.2022 по 08.04.2022 головуюча суддя перебувала у відпустці.

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до Черняхівського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Житомирській області із заявою від 04.08.2021, в якій просив оформити та видати паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки, зразка 1994 року. До заяви додано: дві фотокартки 3,5*4,5 см., копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 , копія паспорту громадянина України ОСОБА_1 , копія паспорту громадянина України ОСОБА_3 ; довідка про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 ..

Відповідач, розглянувши заяву позивача від 04.08.2021 листом від 17.08.2021 №Д-2/6/1833-21/1833/160-21 повідомив заявника, що згідно із абзацом п`ятим п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт, громадянина України зразка 1994 року громадянам України, у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, тобто відповідно до Тимчасового порядку оформлення та видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС №456 від 06.06.2019. Отже територіальним підрозділом також здійснюється оформлення і видача паспорта громадянина України зразка 1994 року відповідно до Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС від 06.06.2019 № 456. Оформлення і видачу паспорта здійснюють територіальні підрозділи Державної міграційної служби України; 1) особі, яка досягла 16-річного віку,- на підставі заяви про видачу паспорта громадянина України (далі - заява) за зразком, наведеним у додатку 1 до цього Тимчасового порядку, поданої нею особисто; 2) особі, яка досягла 16-річного віку та яка визнана судом обмежено дієздатною або недієздатною. - на підставі заяви одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників. Заявник для оформлення паспорта має подати такі документи: заяву; рішення суду, що набрало законної сили, засвідчене в установленому законодавством порядку (відмітка про відповідність оригіналу, скріплена печаткою та про набрання рішенням суду законної сили); свідоцтво про народження; оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків (або одного з них)

Таким чином, зміст листа Черняхівського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Житомирській області 17.08.2021 №Д-2/6/1833-21/1833/160-21 свідчить, що підставою для відмови у видачі неповнолітньому ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки було ненадання ним документів, визначених пунктом 1 Розділу ІІІ Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 06.06.2019 №456, в тому числі й відповідного рішення суду.

Вважаючи, що листом від 17.08.2021 №Д-2/6/1833-21/1833/160-21 відповідач протиправно відмовив його неповнолітній дитині ОСОБА_2 , у видачі паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 5 Закону України від 18.01.2001 № 2235-III "Про громадянство України" визначено, що документом, що підтверджує громадянство України, є, зокрема, паспорт громадянина України.

Законом України від 20.11.2012 №5492-VI "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" (далі - Закон №5492-VI) визначені правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування.

Приписами ч. 1 ст. 13 Закону №5492-VI визначено, що документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення зокрема, поділяються на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, до яких відноситься паспорт громадянина України.

Відповідно до статті 14 Закону 5492-VI, форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклету.

Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів. Відцифрований образ обличчя особи в документах у формі книжечки розміщується на сторінці даних і виконується за технологією лазерного гравіювання та дублюється в центрі сторінки даних за технологією лазерної перфорації.

Згідно з ч. 3 ст. 13 Закону №5492-VI паспорт громадянина України містить безконтактний електронний носій (далі - Закон № 5492-VI).

Водночас, частиною 4 статті 13 Закону №5492-VI особам гарантується право на відмову від внесення відцифрованих відбитків пальців рук до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті громадянина України. Таке право реалізується шляхом подання заяви відповідному уповноваженому суб`єкту про внесення або відмову від внесення відцифрованих відбитків пальців рук особи до безконтактного електронного носія.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону №5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Частинами 2 - 4 ст. 21 Закону №5492-VI закріплено, що кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Паспорт громадянина України оформляється особам, які не досягли вісімнадцятирічного віку, на чотири роки, а особам, які досягли вісімнадцятирічного віку, - на кожні 10 років. Паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Таким чином, у разі відсутності у особи паспорта, така особа не має підтвердження громадянства України, що в свою чергу є порушенням її громадянських прав у зв`язку з неможливістю їх реалізації.

При цьому, згідно з абзацом 2 частини 2 статті 21 Закону №5492-VI оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оформлення паспорта громадянина України здійснюється розпорядником Реєстру. Прийняття заяв-анкет для внесення інформації до Реєстру, видача паспорта громадянина України здійснюються розпорядником Реєстру або уповноваженими суб`єктами, передбаченими пунктом 4 частини першої статті 2 цього Закону (ч. 5 ст. 21 Закону №5492-VI).

На виконання положень абзацу другого частини другої статті Закону №5492-VI Кабінет Міністрів України прийняв від 25.03.2015 №302 якою затвердив Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України (далі - Порядок №302).

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №302 від 25.03.2015 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" було передбачено запровадження із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру:

- з 1 січня 2016 року - оформлення і видачі паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-XII;

- з 1 листопада 2016 року - оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

Згідно з пунктами 2-3 Порядку № 302 паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт.

Крім того, пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України №302 від 25.03.2015 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" було установлено, що прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 1 листопада 2016 року припиняється.

Натомість паспорт громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, оформлений та виданий на підставі документів, поданих до 1 листопада 2016 року, є чинним протягом строку, на який його було видано.

Водночас, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 №398 "Про внесення зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302" пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302 було доповнено абзацом п`ятим такого змісту: "Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року".

Згідно з п. 1 Положення про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ (далі - Положення №2503-ХІІ) паспорт громадянина України є документом, посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Відповідно до п. 3 Положення №2503-XII, бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88х125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта (п. 5 Положення №2503-XII).

Відповідно до цього Положення №2503-ХІІ постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.1994 року №353 було затверджено зразок бланка громадянина України (у вигляді паспортної книжечки) згідно з додатком.

Пунктом 2 Положення №2503-ХІІ визначено, що паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства після досягнення 16-річного віку.

На підставі Положення про паспорт (у редакції Постанови Верховної Ради України від 2 вересня 1993 року № 3423-ХІІ) Кабінет Міністрів України постановою від 4 червня 1994 року №353(далі - Постанова № 353) затвердив зразок бланка паспорта громадянина України. Цю постанову з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року № 185 «Деякі питання виконання Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» визнано такою, що втратила чинність.

Однак, постановою від 12 червня 2013 року №415 уряд зупинив дію постанови від 13 березня 2013 року № 185, відновивши дію Постанови №353, якою було затверджено зразок бланка паспорта громадянина України (зразка 1994 року).

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до відповідача із заявою ОСОБА_2 просив видати йому паспорт громадянина України саме у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.

При розгляді даної справи суд враховує правову позицію щодо права особи на отримання паспорта в формі паспортної книжечки, яку було висловлено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2018 року в зразковій справі №806/3265/17.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.09.2018 року у зразковій справі №806/3265/17 (ПЗ/9901/2/18) констатувала, що норми Закону № 5492-VI, на відміну від норм Положення про паспорт, не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорта у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, імені та по батькові, та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій.

На переконання Великої Палати Верховного Суду, це є безумовним порушенням вимог статті 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Також такий підхід не відповідає вимогам якості закону (тобто, таке втручання не було "встановлене законом"), не є "необхідним у демократичному суспільстві". Зазначене допускає свавільне втручання в право на приватне життя в контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.09.2018 року у зразковій справі №806/3265/17 вказала, що позбавлення особи можливості отримання паспорта у традиційній формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді ID-картки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря.

Таким чином, у цій зразковій справі Велика Палата Верховного Суду констатувала незаконність відмови органів ДМС у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України №2503-ХІІ від 26.06.1992.

Разом з тим, незважаючи на бажання особи оформити паспорт громадянина України у вигляді книжечки чи у вигляді картки, порядок оформлення паспорта та подачі документів являється єдиним: 1) особа звертається до територіального органу ДМС; 2) подає особисто заяву за встановленою формою; 3) надає необхідний повний пакет документів.

Відповідно до п. 13 Положенням №2503-ХІІ для одержання паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35 х 45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.

Таким чином, передумовою оформлення та видачі паспорта громадянина України є звернення особи до уповноваженого органу з відповідною заявою встановленого зразка, з долученням визначеного переліку документів.

Порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ, був затверджений Наказом МВС України від 13.04.2012 №320, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02 липня 2012 р. за № 1089/21401.

Форма заяви про видачу паспорта також була затверджена Наказом МВС України від 13.04.2012 №320.

Однак, на час звернення позивача до відповідача із відповідною заявою про видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року, Порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затверджений Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, втратив чинність на підставі Наказу МВС України від 01.03.2018 №161, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 березня 2018 року за №352/31804.

Проте, суд звертає увагу, що відсутність форми заяви не може нівелювати право особи на отримання паспорту у формі книжечки, а тому подання заяви у довільній формі чи за формою, визначеною Порядком, затвердженим наказом МВС України від 13.04.2012 №320, що втратив чинність не може слугувати підставою для невидачі такого паспорту.

З матеріалів справи вбачається, що 04 серпня 2021 року ОСОБА_2 звертався до відповідача із заявою довільної форми, в якій просив видати йому паспорт громадянина України у формі книжечки.

При цьому, суд відмічає, що у вказаній заяві наявна інформація про те, що до неї додавались: дві фотокартки 3,5*4,5 см., копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 , копія паспорту громадянина України ОСОБА_1 , копія паспорту громадянина України ОСОБА_3 ; довідка про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 ..

Під час розгляду справи судом встановлено, що за наслідками розгляду вказаної заяви, відповідач надіслав позивачу лист від 17.08.2021 №Д-2/6/1833-21/1833/160-21, в якому зазначив, що відповідно до пункту 1 Розділу ІІІ Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 06.06.2019 №456, для оформлення паспорта особа, яка досягла 16-річного віку, або її законний представник подає: заяву; рішення суду; свідоцтво про народження або документ, що підтверджує факт народження, виданий компетентними органами іноземної держави; оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків (або одного з них), що на момент народження особи перебували(в) у громадянстві України (для підтвердження факту належності особи до громадянства України); дві фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см; довідку про реєстрацію / зняття з реєстрації місця проживання особи.

З огляду на вищенаведене, у разі обрання одного із вказаних варіантів оформлення і надання документів за переліком до підрозділу, останнім буде здійснено оформлення та видача відповідного документа ОСОБА_2 .

Таким чином, зі змісту листа від 17.08.2021 №Д-2/6/1833-21/1833/160-21вбачається, що відповідач фактично відмовив у видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України зразка 1994 року, мотивуючи свою відмову недотриманням нею законодавчо визначеного порядку звернення та ненаданням документів визначених пунктом 1 Розділу ІІІ Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 06.06.2019 №456.

Відтак, приймаючи оскаржувану у дані справі відмову, оформлену листом від 17.08.2021 №Д-2/6/1833-21/1833/160-21, відповідач керувався нормами Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 06.06.2019 №456.

Однак, суд зазначає, що відповідно до пункту 1 Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 №456, цей Тимчасовий порядок, розроблений відповідно до абзацу п`ятого пункту 3постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України», постанови Кабінету Міністрів України від 03 квітня 2019 року №398 «Про внесення зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. №302», Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-XII(в редакції Постанови Верховної Ради України від 23 лютого 2007 року №719-V), визначає порядок подання документів, їх розгляду і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року (далі - паспорт) особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року (далі - рішення суду), засвідчене в установленому законодавством порядку.

Зі змісту вищезазначеної норми вбачається, що положення Тимчасового порядку №456 застосовуються до правовідносин з приводу подання документів та прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року лише тим особам, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

Разом з тим, щодо ОСОБА_2 на момент звернення до відповідача із заявою про видачу йому паспорта жодного рішення суду про зобов`язання ДМС оформити та видати їй паспорт громадянина України зразка 1994 року прийнято не було, а тому положення Тимчасового порядку №456 на нього не поширюються та не підлягають застосуванню до даних спірних правовідносин.

Порядок звернення за видачею паспорта громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року врегульований правовими нормами пункту 13 Положенням №2503-ХІІ, якими й мав керуватися відповідач при розгляді заяви про видачу ОСОБА_2 паспорту

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржувану відмову, оформлену листом від 17.08.2021 №Д-2/6/1833-21/1833/160-21, відповідач керувався нормативно-правовим актом, який не регулював спірні правовідносини, а відтак діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені законами України.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд вважає, що відповідач протиправно, посилаючись на норми Тимчасового порядку №456, відмовив у видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України зразка 1994 року

Водночас зазначені у відзиві на позовну заяву доводи відповідача про те, що листом від 17.08.2021 №Д-2/6/1833-21/1833/160-21 неповнолітньому не було відмовлено у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки, а лише роз`яснено законодавчо визначений алгоритм дій, необхідний для отримання такого паспорту, а тому вказаний лист не є рішенням-відмовою суб`єкта владних повноважень в розумінні КАС України, суд відхиляє, з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 звертався до відповідача із заявою про видачу йому паспорту, а не із заявою про надання роз`яснення щодо порядку звернення за отриманням паспорту громадянина України зразка 1994 року. Відтак, у позивача були всі підстави вважати, що його заява буде розглянута по суті і за наслідками її розгляду відповідачем буде прийнято рішення щодо видачі/відмови у видачі паспорта громадянина України

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що лист відповідача від 17.08.2021 №Д-2/6/1833-21/1833/160-21 обґрунтовано був розцінений позивачем як відмова у видачі йому паспорта громадянина України зразка 1994 року.

Суд також не приймає до уваги викладені у відзиві на позовну заяву доводи відповідача про відсутність передумови для розгляду відповідачем питання про оформлення та видачу ОСОБА_2 паспорта громадянина України через недотримання ним порядку оформлення та видачі паспорта громадянина України в частині звернення із заявою-анкетою за формою, визначеною Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302, з огляду на наступне.

Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302, передбачає виготовлення бланку паспорта громадянина України у формі пластикової картки типу ID-1, а тому подача заяви-анкети, яка передбачена також даною постановою, стосується саме такої форми паспорта громадянина України.

Натомість, ОСОБА_2 звертаючись до відповідача із заявою, просив оформити та видати йому паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ, а тому положення Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302, на вказані правовідносини щодо видачі паспорта громадянина України у формі книжечки не поширюються.

Враховуючи вищевикладене та керуючись повноваженнями, наданими ч. 2 ст. 9, ч.2 ст. 245 КАС України, суд вважає за необхідне визнати протиправною відмову відповідача, оформлену листом від 17.08.2021 №Д-2/6/1833-21/1833/160-21, у видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.

Водночас, вирішуючи питання щодо ефективного захисту прав ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб`єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту.

Верховний Суд України у своїй постанові від 16.09.2015 по справі №21-1465а15 зазначив, що у випадку задоволення позову, рішення суду має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За таких встановлених судом обставин, для належного захисту прав позивача суд, керуючись повноваженнями, наданими ч. 2ст. 245 КАС України, вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 04.08.2021 про видачі паспорта громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року, та прийняти рішення відповідно до норм Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ.

Натомість, позовна вимога про зобов`язання відповідача видати неповнолітньому ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року є передчасною, а тому задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

У зв`язку з відсутністю документально підтверджених судових витрат по даній справі, питання про їх розподіл судом не розглядається.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Черняхівського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Житомирській області (вул. Шевченка, 10, смт.Черняхів, Житомирська область,12300) про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Черняхівського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Житомирській області, оформлену листом від 17.08.2021 №Д-2/6/1833-21/1833/160-21, у видачі неповнолітньому ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.

Зобов`язати Черняхівський районний сектор Управління державної міграційної служби України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 04.08.2021 про видачу паспорта громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року, та прийняти рішення відповідно до норм Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук