Справа № 204/4523/21(2-а/204/61/21)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2022-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 травня 2022 року м. Дніпросправа № 204/4523/21(2-а/204/61/21)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

секретар судового засідання Солодкова К.А.

за участі представника позивача Смагіна В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04.10.2021 р. (суддя Приваліхіна А.І.) в справі № 204/4523/21 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, Галицької митниці Держмитслужби про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Львівської митниці ДФС, Галицької митниці Держмитслужби про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0405/20900/19 від 12.03.2019 р. про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 93 695,04 грн.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04.10.2021 р. позов задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову у справі про порушення митних правил Львівської митниці ДФС № 0405/20900/19 від 12 березня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 93 695,04 грн.; провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрите.

В апеляційній скарзі Львівська митниця просить скасувати рішення з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що постанова винесена митницею з порушенням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, адже це правопорушення є триваючим та вважається закінченим з моменту виявлення і фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення, приписі чи акті перевірки. Відповідно, в силу статті 467 Митного кодексу України строк накладення адміністративного стягнення обчислюється саме з дня складення протоколу про порушення митних правил, тобто з 24.01.2019 р.

Також не погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно того, що стаття 485 Митного кодексу України передбачає наявність виключно прямого умислу, спрямованого на ухилення від сплати митних платежів, позаяк Митним кодексом визначено, що порушення митних правил є правопорушенням, яке вчинено як умисно, так й з необережності.

Крім того, однією із складових порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, є мета заявлення неправдивих відомостей, а саме - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а позивач як керівник підприємства мав такі мотиви.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Апелянт, представники відповідачів до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку з чим суд визнав за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності представників зазначених осіб.

В судовому засіданні представник позивача просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 березня 2019 року виконуючим обов`язки заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Мухою О.С. за результатами розгляду матеріалів справи про порушення митних правил винесено постанову № 0405/20900/19, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів у сумі 93 695,04 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з сукупності обставин: порушення митним органом строку накладення адміністративного стягнення та недоведеності наявності у позивача умислу на порушення митних правил.

Суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 17.07.2017 р. агентом з митного оформлення ТОВ «Євросеконд» ОСОБА_1 до ВМО «Малехів» митного поста «Північний» Львівської митниці ДФС подано вантажну митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA209140/2018/130141 на товар - взуття, що використовувалось, (не сортоване), наявні значні ознаки зносу (плями, потертість), ступень зносу- не більш як 20%; одяг і додаткові речі до одягу та їх частини, що використовувалися, (несортований), наявні значні ознаки зносу (плями, потертість), ступень зносу - не більше як 20%; інші готові текстильні вироби домашнього вжитку, що використовувалися, (не сортовані): ковдри, дорожні пледи, білизна (наволочки, простирадла) та інші, наявні значні ознаки зносу (плями, потертість), ступень зносу - не більше як 20%.

Після проведення митного оформлення товару, сплати відповідних митних платежів товар випущено у вільний обіг.

На адресу Львівської митниці ДФС 29.10.2018 р. надійшов лист ДФС про отримання відповіді митної адміністрації Республіки Польща, за наслідками опрацювання якого митним органом встановлено, що митне оформлення товарів за МД №UA209140/2018/130141 здійснено на підставі документів, які є відмінними від документів, отриманих від митної адміністрації Республіки Польща.

Зокрема, відомості експортної декларації відрізняються від відомостей МД №UA209140/2018/130141 в частині фактурної вартості товару, номеру інвойсу.

Сума несплачених митних платежів станом на дату здійснення митного оформлення становить 31 231,68 грн., про що зазначено у службовій записці УАМП Львівської митниці ДФС від 07.11.2018 р. № 4283/13-70-19/46.

Державним інспектором митниці 24.01.2019 р. складено протокол про порушення митних правил № 405/209000/2019 за статтею 485 Митного кодексу України стосовно позивача (а.с. 75-76).

Постановою в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Мухи О.С. від 12.03.2019 р. № 0405/20900/19 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів в сумі 93695,04 грн. (а.с. 5-6). При цьому об`єктивна сторона порушення митних правил у постанові зазначена наступним чином: «Таким чином, з отриманих документів від митної адміністрації Республіки Польща, вбачається дії спрямованні на ухилення сплати митних платежів в повному обсязі при митному оформленні товарів за ЕМД №UA209140/2017/130141 від 12.07.2017 р.».

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

За змістом пункту 23 частини першої статті 4 Митного кодексу України, який застосовується судом в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Як встановлено частиною першою статті 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (частина перша статті 248 Митного кодексу України).

Згідно із частиною восьмою статті 257 Митного кодексу України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості (за переліком).

При цьому частиною п`ятою статті 255 Митного кодексу України передбачено, що митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Водночас частиною восьмою статті 264 Митного кодексу України встановлено, що з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації (зараз - митним органом) вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відтак, цією нормою права чітко визначено момент, з якого особа несе відповідальність за зазначення неправдивих відомостей при декларуванні товару, - з моменту прийняття митним органом декларації.

Стаття 458 Митного кодексу України визначає порушення митних правил як адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 485 Митного кодексу України встановлена відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Так, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Тобто, в контексті спірних правовідносин для притягнення до відповідальності за статтею 485 Митного кодексу України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, як в цьому випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

При цьому за змістом частини першої статті 467 Митного кодексу України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Диспозиція статті 485 вказаного Кодексу передбачає декілька варіантів об`єктивної сторони правопорушення, і порушення, про яке йдеться в оскаржуваній постанові митного органу щодо позивача (заявлення з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру в митній декларації, що подавалась у липні 2017 року, неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості товару, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості), не носить триваючого характеру, адже час можливого вчинення останнього як такого безпосередньо пов`язаний з поданням відповідних декларацій.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 28 грудня 2018 року у справі №640/3257/17, від 09 липня 2020 року у справі №640/20172/16-а, від 24 грудня 2020 року в справі № 461/3117/17.

Оскаржена у цій справі постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у справі № 0405/20900/19 про порушення митних правил прийнята митницею 12.03.2019 р., тоді як митна декларація прийнята митницею 17.07.2017 р.

Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що митним органом накладено на позивача адміністративне стягнення поза межами строку, встановленого статтею 467 Митного кодексу України, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення.

Посилання апелянта на те, що правопорушення, вчинене позивачем, є триваючим, а тому адміністративне стягнення має бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення, суд визнає необґрунтованими, зважаючи на те, що таке правопорушення не носить триваючого характеру, адже час можливого вчинення останнього як такого безпосередньо пов`язаний з поданням відповідних декларацій, про що судом зазначено вище.

Стосовно доводів апелянта про неправильність висновку суду першої інстанції, що стаття 485 Митного кодексу України передбачає наявність виключно прямого умислу, спрямованого на ухилення від сплати митних платежів, позаяк Митним кодексом визначено, що порушення митних правил є правопорушенням, яке вчинено як умисно, так й з необережності, суд зазначає таке.

Верховним Судом неодноразово висловлювалась правова позиція (зокрема, у постановах від 24 грудня 2020 року у справі № 461/3117/17, від 06 червня 2018 року у справах № 607/1866/17 та № 607/2391/17), яка полягає у тому, що для притягнення до відповідальності за статтею 485 МК України, необхідно доведення факту заявлення в митній декларації неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Відтак, враховуючи приписи частини п`ятої статті 242 КАС України, є правильним висновок суду першої інстанції, що для притягнення до відповідальності за статтею 485 Митного кодексу України, якщо дії особи кваліфіковані як заявлення з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру в митній декларації, що подавалась у липні 2017 року, неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості товару, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, необхідно довести умисел особи на заявлення в митній декларації неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, саме з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, тобто є обов`язковим доведення прямого умислу.

Відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження умислу позивача у заявленні з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру в митній декларації, що подавалась у липні 2017 року, неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості товару, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, тому є правильним зазначення судом першої інстанції про відсутність суб`єктивної сторони правопорушення та, відповідно, про відсутність складу порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України.

Підсумовуючи викладене, суд визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про протиправність постанови № 0404/20900/19 від 12.03.2019 р. та закриття провадження у справі про порушення митних правил про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 485 Митного кодексу України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 268-272, 286, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04.10.2021 р. в справі № 204/4523/21 залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04.10.2021 р. в справі № 204/4523/21 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, Галицької митниці Держмитслужби про скасування постанови в справі про порушення митних правил залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 30.05.2022 р. та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено в нарадчій кімнаті та проголошено в судовому засіданні 30.05.2022 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко