Справа № 140/9307/20
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2022-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви

27 травня 2022 року ЛуцькСправа № 140/9307/20
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Костюкевича С.Ф.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень та встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі - ГУ НП у Волинській області, відповідач), в якому просив визнати дії протиправними щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги в розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, при встановленні інвалідності ІІІ групи, що становить 506750,00 грн., зобов`язати здійснити виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, при встановленні інвалідності ІІІ групи, що становить 506750,00 грн., рішення суду звернути до негайного виконання.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25.09.2020 в адміністративній справі №140/9307/20 адміністративний позов задоволено: визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції у Волинській області щодо відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію»; зобов`язати Головне управління Національної поліції у Волинській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, у розмірі передбаченому підпунктом «в» пункту 3 частини 1 статті 99 Закону України «Про Національну поліцію».

27.01.2021 Волинським окружним адміністративним судом видано ОСОБА_1 виконавчий лист № 1893/2021, зобов`язальна частина якого відповідає резолютивній частині рішення Волинського окружного адміністративного суду, а саме: зобов`язати Головне управління Національної поліції у Волинській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, у розмірі передбаченому підпунктом «в» пункту 3 частини 1 статті 99 Закону України «Про Національну поліцію».

При цьому, начальник Головного Управління Національної поліції у Волинській області прийняв рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в сумі 480 250,00 грн. та відповідно до діючого порядку направив заявку за № 80/01/29-2021 від 18.01.2021 до ДФЗБО НПУ для виділення цільового фінансування. Також 18.01.2021 затверджено висновок про призначення вищевказаної грошової допомоги, яку ОСОБА_1 перераховано на картковий рахунок 19.03.2021.

Будучи не згідним з розміром виплаченої одноразової грошової допомоги, що була виплачена ГУНП у Волинській області, позивач звернувся до управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) з метою проведення ГУНП у Волинській області доплати у розмірі 45 500,00 грн. Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) було відкрито виконавче провадження ВП № 65031432 від 05.04.2021 на підставі Виконавчого листа № 1893 від 27.01.2021.

Окрім того, ОСОБА_1 звернувся до ГУ НП у Волинській області із заявою про доплату йому 45 500,00 грн. грошової допомоги в межах виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.09.2020 в адміністративній справі №140/9307/20.

Листом від 05.01.2022 ОСОБА_1 відмовлено у доплаті одноразової грошової допомоги. Повідомлено, що на виконання вищевказаного рішення суду ГУНП у Волинській області 18.01.2021 затверджено висновок про призначення одноразової грошової допомоги, де датою набуття права на отримання грошової допомоги відповідно до вказаного висновку зазначено дату установлення позивачу III групи інвалідності, тобто 08.11.2019, тому сума одноразової грошової допомоги розрахована у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, установленого на 1 січня 2019 року, тобто на 1 січня календарного року, у якому була установлена інвалідність та у якому набуто право на отримання цієї допомоги відповідно до рішення суду. Розмір прожиткового мінімуму на 1 січня 2019 року становив 1921 грн., таким чином сума одноразової грошової допомоги, що належала до виплати 480 250,00 грн. (250x1921 = 480 250,00 грн.), яка виплачена 18.03.2021.

Позивач ОСОБА_1 23.05.2022 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень та судовий контроль за виконанням судового рішенням у даній справі.

Вказана заява обґрунтована тим, що одноразова грошова допомога має бути розрахована на підставі прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року, оскільки із заявою про призначення та виплату грошової допомоги у зв`язку із встановлення інвалідності III групи в ГУНП у Волинській області позивач звертався у 2020 році. Сума одноразової грошової допомоги повинна становити 525 500,00 грн. Тому, недоплата становить 45 500,00 грн., яку ОСОБА_1 просить зобов`язати йому виплатити.

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне зазначити.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви (частина п`ята статті 383 КАС України).

У зв`язку із відсутністю необхідності витребування додаткових доказів, суд дійшов висновку про розгляд заяви у письмовому провадженні.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

На переконання суду, зазначені у частині першій статті 383 КАС України правові норми мають на меті забезпечити належне виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із невиконанням судового рішення в цій справі.

Вказана правова позиція визначена в постанові Верховного Суду по справі №520/11829/17 від 27 листопада 2018 року.

Згідно із частиною шостою статті 383 КАС України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відтак, передбачений правовий інститут контролю за виконанням рішення суду підлягає застосуванню виключно у разі вчинення суб`єктом владних повноважень під час виконання судового рішення протиправних дій чи бездіяльності або прийняття протиправних рішень, які у свою чергу порушують законні права та інтереси позивача. Визнання судом протиправними рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень відповідача - можливе лише у разі встановлення факту протиправного невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру на користь особи-позивача.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно із статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частин першої, третьої статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Як установлено судом, відповідач здійснив нарахування та виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції, згідно із поданою заявою.

Окрім того, факт виплати одноразової грошової допомоги ствердив і позивач.

Таким чином, судове рішення в адміністративній справі №140/9307/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відповідачем виконане.

Щодо посилання заявника на виконання судового рішення не в повному обсязі, суд зазначає наступне.

В даному рішенні суду задоволено позовні вимоги повністю: визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції у Волинській області щодо відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію»; зобов`язано Головне управління Національної поліції у Волинській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, у розмірі передбаченому підпунктом «в» пункту 3 частини 1 статті 99 Закону України «Про Національну поліцію».

Відтак, спір розглянуто по суті без виходу за межі позовних вимог.

Резолютивна частина постанови не містить в собі зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу одноразової грошової допомоги у визначеній сумі, а зазначено «зобов`язати Головне управління Національної поліції у Волинській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, у розмірі передбаченому підпунктом «в» пункту 3 частини 1 статті 99 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до пп. «в» п. 3 ч. 1 ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію» розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, зокрема при визначенні поліцейському інвалідності III групи - 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Затверджуючи 18.01.2021 висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 на суму 480 250,00 грн (в розмірі 250 прожиткових мінімумів станом на 01 січня 2019 року), начальник ГУ НП у Волинській області не враховано приписи підпункту «в» пункту 3 частини першої статті 99 Закону №580-VIII.

Беручи до уваги зміст вказаної норми та дату прийняття відповідачем рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги 18.01.2021, розмір допомоги має визначатись, виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня 2021 року.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року в розмірі 2189 гривень.

Таким чином, відповідач повинен був здійснити обрахунок та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у розмірі 250 прожиткових мінімумів, встановленого законом для працездатних осіб на дату прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги (18.01.2021).

Отже, призначення та виплата ГУ НП у Волинській області одноразової грошової допомоги позивачу в сумі 480 250,00 грн. не узгоджується з вимогами підпункту «в» пункту 3 частини 1 статті 99 Закону №580-VIII та не відповідає значенню прожиткового мінімуму, встановленому статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік».

З метою належного захисту прав особи щодо виконання судових рішень в адміністративному судочинстві законодавцем впроваджено правовий інститут судового контролю, в тому числі, в порядку, передбаченому ст. 383 КАС України, що позбавляє особу-позивача необхідності повторно звертатися до суду з позовом для зобов`язання суб`єкта владних повноважень-відповідача належним чином виконувати рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Зазначена норма має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Водночас, суд зазначає, що перевіряючи наявність підстав для звернення позивача до суду в порядку статті 383 КАС України для встановлення судового контролю шляхом визнання протиправними дій відповідача на виконання рішення суду, суд має обов`язок перевірити, чи не виникли між сторонами нові спірні правовідносини, яким може бути надано правову оцінку лише в окремому позовному провадженні.

Для вирішення вказаного питання суду необхідно з`ясувати предмет і підставу позову.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності судового рішення, що набрало законної сили, у тотожній справі ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суд ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Відповідно до наведеного тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

При цьому, суд звертає увагу, що предмет позову - це частина позову, яка становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення. Ця вимога повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під адміністративну юрисдикцію.

Підстава позову - це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав для звільнення від доказування. Під підставою позову розуміються обставини, з яких витікає право вимоги позивача, на яких позивач їх засновує.

Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Аналогічна позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постанові від 11 квітня 2018 року у провадженні №11-257заі18.

Виходячи із наведеного та із змісту спірних правовідносин, позивач, станом на час подання заяви в порядку статті 383 КАС України не позбавлений права звернутись до суду з позовом про оскарження дій ГУ НП у Волинській області щодо нарахування одноразової грошової допомоги, оскільки питання про розмір одноразової грошової допомоги та порядок її нарахування із конкретизованими розрахунковими величинами не було предметом розгляду у справі №140/9307/20, а фактично судом встановлено право позивача на отримання такої грошової допомоги.

Зважаючи на виникнення між ОСОБА_1 і ГУ НП у Волинській області спору щодо права (спору про право у контексті розрахунку одноразової грошової допомоги), який не може бути вирішений у межах розгляду заяви в порядку статті 383 КАС України, тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні відповідної заяви.

Аналогічна правова позиція щодо необхідності звернення з новим позовом для вирішення питання розміру недоплати одноразової грошової допомоги викладене в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.03.2021 у справі № 140/14139/20.

Враховуючи викладене, суд уважає, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту своїх прав та інтересів, що унеможливлює їх відновлення в порядку статті 383 КАС України, разом з тим належним способом захисту є звернення до суду із відповідним позовом.

Керуючись статтями 243, 248, 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень та встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя С.Ф. Костюкевич