Справа № 140/2960/22
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року ЛуцькСправа № 140/2960/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання протиправною бездіяльності, що полягає в ненаданні пільг з оплати послуг за користування житлом, комунальних послуг, за користування паливом та скрапленим газом відповідно до підпунктів 4, 5 частини першої статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; зобов`язання надати пільги з оплати послуг за користування житлом, комунальних послуг, за користування паливом та скрапленим газом відповідно до підпунктів 4, 5 частини першої статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем надання пільг позивачу з оплати послуг за користування житлом, комунальних послуг, паливом та скрапленим газом як ветерану війни учаснику війни, було припинено.

Листом Департаменту соціальної політики Луцької міської ради від 09.02.2022 №11.2-8.6/2191/2022 повідомлено ОСОБА_1 , що відповідно до пункту 12 Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 №389 у позивача відсутнє право на отримання пільг з оплати послуг за користування житлом, комунальних послуг, паливом та скрапленим газом, так як середньомісячний сукупний дохід сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців перевищує величину доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу.

Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, оскільки у відповідача були відсутні правові підстави для припинення надання пільги. Просив адміністративний позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 31.03.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнав. В обґрунтування своєї позиції вказав, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі пільговиків Луцької міської територіальної громади (далі - ЄДАРІІ) та зареєстрований в ньому як учасник війни.

Частиною шостою статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», встановлено, що пільги для учасників війни, передбачені пунктами 1, 2, 4, 5, 6 та 18 частини першої цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Представник відповідача зазначив, що оскільки розмір середньомісячного доходу сім`ї позивача на одну особу перевищував величину доходу, що дає право на податкову соціальну пільгу, враховуючи положення п. 12 Порядку, він не мав права на отримання пільг та міг звернутися за житловою субсидією, про що відповідач зазначив у своєму листі від 09.02.2022 №11.2-8.6/2191/2022, адресованому позивачу.

Крім того, вказав, що призначення пільг здійснюється автоматично через програмне забезпечення ЄДАРП, за можливості якого відповідає Міністерство соціальної політики України.

Департаментом здійснено ряд звернень до Департаменту соціального захисту населення Волинської ОДА, Мінсоцполітики з метою організації виконання норм Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та недопущення порушення прав ветеранів війни та членів їх сімей.

В системі ЄДАРП від 03.12.2019 доопрацьовано програмне забезпечення для категорії «Учасник війни»: додано підкатегорію «За рішенням суду» та, починаючи з 01.10.2019, для пільговиків, за індивідуальним рішенням суду, пільги можуть надаватись без врахування доходів.

Вважає, що відповідач діяв в межах своїх повноважень відповідно до положень нормативно-правових актів, зокрема Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї. Представник відповідача просив відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Дослідивши письмові пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, а також письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус учасника війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданого 04.03.2005 (а.с.5).

Відповідач листом від 09.02.2022 №11.2-8.6/2191/2022 повідомив позивача, що відповідно до пункту 12 Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 №389 у нього відсутнє право на отримання пільг з оплати послуг за користування житлом, комунальних послуг, паливом та скрапленим газом з 01.02.2022, так як середньомісячний сукупний дохід сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців перевищує величину доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками війни визнаються військовослужбовці, які в період війни проходили військову службу у Збройних Силах колишнього СРСР, трудівники тилу, а також інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно пунктів 4, 5 частини першої статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що учасникам війни (статті 8, 9) надається зокрема пільга на 50-процентну знижку плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю). 50-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю. Для сімей, що складаються лише з непрацездатних осіб, надається 50-процентна знижка за користування газом для опалювання житла на подвійний розмір нормативної опалювальної площі (42 кв. метри на кожну особу, яка має право на знижку плати, та 21 кв. метр на сім`ю).

Відповідно до частини 2, 3 статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пунктами 4-6 цієї статті, надаються учасникам війни та членам їх сімей, що проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього. Площа житла, на яку нараховується 50-процентна знижка плати, передбачена пунктами 4 і 5 частини першої цієї статті, визначається в максимально можливому розмірі в межах загальної площі житлового приміщення (будинку) згідно з нормами користування (споживання), встановленими цими пунктами, незалежно від наявності в складі сім`ї осіб, які не мають права на знижку плати.

Установити, що пільги, передбачені пунктами 1, 2, 4, 5, 6 та 18 частини першої цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. (частина шоста статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції пункту 9 розділу I Закону України від 28.12.2014 №76-VIII Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України).

Як встановлено судом, розмір середньомісячного сукупного доходу за попередні шість місяців перевищував встановлену податкову соціальну пільгу, відповідачем відмовлено у наданні пільг передбачених зокрема пунктом 4, 5 частини першої статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Однак, рішенням Конституційного Суду України від 18.12.2018 №12-р/2018 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними): - абзац другий підпункту 1, абзац другий підпункту 2, абзаци другий, третій, четвертий підпункту 3 пункту 9 розділу I Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII; - частину шосту статті 14, частину другу статті 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII, зі змінами.

У вказаному рішенні (пункт 6) зазначено, що у частині шостій статті 14, частині другій статті 16 Закону №3551 умову для отримання окремих пільг, держава переклала обов`язок щодо соціального захисту учасників війни, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, на членів їхніх сімей, що не відповідає суті конституційних гарантій щодо забезпечення соціального захисту цих осіб. Такий підхід нівелює позитивний обов`язок держави щодо соціального захисту вказаних осіб та членів їхніх сімей у розумінні частини п`ятої статті 17 Конституції України. Конституційний Суд України вважає, що забезпечення державою соціального захисту осіб, які відповідно до обов`язку, покладеного на них частиною першою статті 65 Конституції України, захищали Вітчизну, суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України, та членів їхніх сімей згідно з частиною п`ятою статті 17 Конституції України в поєднанні з частиною першою цієї статті означає, що надання пільг, інших гарантій соціального захисту ветеранам війни, особам, на яких поширюється чинність Закону № 3551, не має залежати від матеріального становища їхніх сімей та не повинне обумовлюватися відсутністю фінансових можливостей держави. Обмеження або скасування положеннями Закону №76, які є предметом конституційного контролю, пільг, установлених Законом №3551, фактично є відмовою держави від її зобов`язань, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, щодо соціального захисту осіб, які захищали Вітчизну, та членів їхніх сімей. Таким чином, підпунктами 1, 3, абзацом другим підпункту 2 пункту 9 розділу I Закону №76 знижено досягнутий рівень соціального захисту учасників війни, осіб, на яких поширюється чинність Закону №3551, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною. У зв`язку з цим абзац другий підпункту 1, абзац другий підпункту 2, абзаци другий, третій, четвертий підпункту 3 пункту 9 розділу I Закону №76, якими виключено положення Закону №3551 щодо пільг на проїзд для учасників війни, осіб, на яких поширюється чинність Закону №3551, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, та частина шоста статті 14, частина друга статті 16 Закону №3551, якими встановлено умову для отримання окремих пільг, суперечать частинам першій, п`ятій статті 17 Основного Закону України.

Згідно з частиною першою статті 91 Закону України від 13.07.2017 №2136-VIII «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Згідно ч. 2 рішення Конституційного Суду України від 18.12.2018 №12-р/2018, абзац другий підпункту 1, абзац другий підпункту 2, абзаци другий, третій, четвертий підпункту 3 пункту 9 розділу I Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII, частина шоста статті 14, частина друга статті 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII, зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, положення частини шостої статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» якою встановлювалось надання пільги, передбаченої зокрема пунктом 4, 5 частини першої статті 14 Закону за умови відповідності розміру середньомісячного сукупного доходу сім`ї, втратили чинність з 19.03.2019.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не містить норм, які б передбачали обмеження пільг по оплаті житлово-комунальних послуг за доходом учасника війни, а тому позивач мав право на пільги встановлені безпосередньо законом з 19.03.2019.

Суд дійшов висновку про наявність у позивача права на 50-відсоткову знижку плати за користування житлом та комунальними послугами.

Таким чином, відповідач, відмовляючи у наданні пільги позивачу, як учаснику війни, у вигляді 50 % знижки на оплату житлово-комунальних послуг, діяв не на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством.

16.02.1994 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №94, якою затверджено Порядок надання пільг, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до пункту 7 вказаного Порядку, передбачено, що громадянам, які набули статусу ветерана війни або особи, яка має особливі заслуги перед Батьківщиною, та особи, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», після прийняття цього Закону, пільги надаються з дня звернення.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України, суд у даній справі дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є прийняття судом рішення про визнання протиправною бездіяльності Департаменту соціальної політики Луцької міської ради, що полягає в ненаданні ОСОБА_1 пільг з оплати послуг за користування житлом, комунальних послуг, за користування паливом та скрапленим газом відповідно до підпункту 4, 5 частини першої статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; зобов`язати Департамент соціальної політики Луцької міської ради надати ОСОБА_1 пільги з оплати послуг за користування житлом, комунальних послуг, за користування паливом та скрапленим газом відповідно до підпункту 4, 5 частини першої статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з дати протиправного припинення отримання пільг 01.02.2022.

За правилами, визначеними статтею 139 КАС України, підстав для розподілу судових витрат у цій справі немає.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту соціальної політики Луцької міської ради, що полягає в ненаданні ОСОБА_1 пільг з оплати послуг за користування житлом, комунальних послуг, за користування паливом та скрапленим газом відповідно до підпункту 4, 5 частини першої статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Зобов`язати Департамент соціальної політики Луцької міської ради надати ОСОБА_1 пільги з оплати послуг за користування житлом, комунальних послуг, за користування паливом та скрапленим газом відповідно до підпункту 4, 5 частини першої статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з дати протиправного припинення надання пільг 01 лютого 2022 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Департамент соціальної політики Луцької міської ради (43025, Волинська область, місто Луцьк, проспект Волі, 4а, ).

Суддя В.В. Дмитрук