Справа № 380/10025/21
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2022-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Лубоцької Н.І., представника позивача Вошика В. Б. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, Державної інспекції архітектури та містобудування України про зобов`язання до вчинення дій -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області (далі відповідач-1), у якому просить зобов`язати Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області розглянути на комісії щодо розгляду звернень у сфері містобудівної діяльності заяву позивача щодо ведення будівельних робіт на об`єкті «Реконструкція із розширенням багатоквартирного житлового будинку із вбудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_1 » відповідно до вимог в сфері містобудівної діяльності.

В обґрунтування позову зазначив, що 17.05.2021 звернувся до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області із зверненням щодо ведення будівельних робіт на об`єкті «Реконструкція із розширенням багатоквартирного житлового будинку із вбудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_1 », у якій, зокрема, послався на п. 7-1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011, та просив діяти в межах законодавства. Також вказав, що адвокатом Вошиком В. Б. на адресу відповідача скеровано адвокатський запит від 02.06.2021, в якому адвокат просив надати інформацію щодо розгляду звернення від 17.05.2021 ОСОБА_1 , відповіді на який станом на день подання позову не отримував. Оскільки вказане звернення станом на дату подання позову залишено відповідачем без реагування, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 20.10.2021 залучено до участі у справі як співвідповідача Державну інспекцію архітектури та містобудування України (далі відповідач-2).

Ухвалою суду від 17.01.2022 вирішено перейти із спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду адміністративної справи № 380/10025/21 за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, Державної інспекції архітектури та містобудування України про зобов`язання до вчинення дій за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін і призначено судове засідання у справі.

На адресу суду від відповідача-1 надійшов відзив (за вх. № 51785 від 19.07.2021), в якому проти позову заперечив (а.с. 47-49). Зазначив, що постановою № 218 Урядом прийнято рішення про ліквідацію Державної архітектурно-будівельної інспекції. Відповідно до Положення про Державну інспекцію містобудування України, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2020 № 219 «Про оптимізацію органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду» (далі Положення № 219), Державна інспекція містобудування України (ДІМ) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку громад та територій (далі - Міністр) і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (крім надання (отримання, реєстрації), відмов у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів). Звернув увагу суду на пункт 3 Положення № 219, відповідно до якого, Держархбудінспекція та її територіальні органи не здійснюють заходи державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. Вказав, що Департаментом ДАБІ у Львівській області було надано відповідь на звернення від 17.05.2021 листом від 21.05.2021 № 1013-6/797-21. Крім того, листом від 18.06.2021 № 1013-6/983-21 було надано відповідь адвокату Вошику В. Б. на його адвокатський запит від 02.06.2021. Просив у задоволенні позову відмовити.

На адресу суду надійшла відповідь на відзив (за вх. № 51630 від 19.07.2021), у якій позивач надав заперечення на відзив, аналогічні позовній заяві та додатково зазначив, що пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2021 № 303 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо удосконалення діяльності органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду», установлено, що Державна архітектурно-будівельна інспекція продовжує здійснювати повноваження та функції до завершення здійснення заходів з утворення Державної інспекції архітектури та містобудування. Просив позов задовольнити.

На адресу суду від Державної інспекції архітектури та містобудування України надійшов відзив (вх. № 94051 від 13.12.2021), у якому проти позову заперечив. Зазначив, що Державна інспекція архітектури та містобудування України не є правонаступником відповідача-1, а утворена як новий орган влади. Стверджує, що підстави для проведення позапланової перевірки встановлені Порядком № 533. Так, вказав, що позивачу необхідно звернутися до інспекції із зверненням щодо ведення будівельних робіт на об`єкті «Реконструкція із розширенням багатоквартирного житлового будинку із вбудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_1 ». Також вказав, що адміністративний суд не може перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. Стверджує, що суд не може приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем. Просив у задоволенні позову відмовити.

Від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив відповідача-2 (вх. № 96240 від 20.12.2021). Зазначив, що предметом позову не є встановлення правонаступництва, а встановлення органу, на який законодавець поклав обов`язок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. На думку представника позивача, такий обов`язок покладено саме на відповідача-2. Також звернув увагу на те, що Верховним Судом сформульовано правову позицію, згідно з якою ліквідація юридичної особи публічного права має місце у випадку, якщо в розпорядчому акті органу державної влади або органу місцевого самоврядування наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та інший орган, мова йде фактично про реорганізацію.

Від відповідача-2 також на адресу суду надійшло заперечення на відповідь на відзив (вх. № 10583 від 04.02.2022) у якому навів доводи, аналогічні тим, які викладені у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю; просив позов задовольнити.

Відповідачі явки повноважних представників у судове засідання не забезпечили; про часу та дату судового засідання повідомлені належним чином засобами електронного зв`язку, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленнями про доставку електронних листів.

Таким чином, суд, керуючись ч. 1 ст. 205 КАС України, продовжив розгляд справи за відсутності представників відповідачів.

Суд дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі обставини справи.

Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області зареєстровано повідомлення про початок виконання робіт № ЛВ 19 за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до паспорта об`єкта (а.с. 9), замовником робіт є фізична особа ОСОБА_2 , проектувальник Товариство з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-інвестиційна компанія «Креатив». Особами, відповідальними за здійснення авторського та технічного нагляду є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно.

Відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку від 26.04.2005 серії ЯА № 338640, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0123 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . На вказаній території розміщено магазин промислових територій, власником якого є позивач, що підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 20.08.2007, виданим Бродівської районною державною адміністрацією (а.с. 7, 8).

ОСОБА_1 17.05.2021 звернувся до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області із зверненням щодо ведення будівельних робіт на об`єкті «Реконструкція із розширенням багатоквартирного житлового будинку із вбудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_1 », у якій, зокрема, послався на п. 7-1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011, та просив діяти в межах законодавства (а.с. 12-14).

Станом на день подання позовної заяви відповіді на звернення не отримав.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про звернення громадян" № 393/96-ВР від 02 жовтня 1996 року (далі - Закон № 393/96-ВР) регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Так, частиною першою статті 1 Закону № 393/96-ВР передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 393/96-ВР під зверненням громадян необхідно розуміти викладені в письмовій формі або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

В силу положень статті 5 Закону № 393/96-ВР звернення може бути усним чи письмовим.

Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні "гарячі лінії" та записується (реєструється) посадовою особою.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

За приписами статті 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Як слідує з матеріалів справи, Департаментом ДАБІ у Львівській області відповіді на звернення ОСОБА_1 станом на 22.06.2021 не надано.

Водночас, судом встановлено, що листом від 21.05.2021 № 1013-6/797-21, який додано до відповіді від 18.06.2021 № 1013-6/983-21 на адвокатський запит ОСОБА_5 від 02.06.2021 відповідач повідомив позивача про те, відповідно до Реєстру будівельної діяльності першої черги Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва наявна інформація щодо реєстрації документів щодо будівництва об`єктів за вказаною у зверненні адресою, а саме: «Реконструкція із розширенням багатоквартирного житлового будинку із вбудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_1 », зареєстроване за № ЛВ 9 від 12.02.2021. Зазначив, що у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2020 року № 219 «Про оптимізацію органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (з наступними змінами та доповненнями) з 18.03.2020 Держархбудінспекція та її територіальні органи не здійснюють заходи державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. Відповідач також зазначив, що згідно із приписами ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

У матеріалах справи відсутні докази повідомлення позивача про розгляд його звернення у строк, передбачений Законом № 393/96-ВР. Отже, суд приходить до висновку про порушення відповідачем-1 строку розгляду звернення позивача.

Щодо доводів відповідача-1 щодо відсутності у нього повноважень із здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду суд зазначає таке.

Відповідно до преамбули Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі Закон № 3038-VI), цей Закон встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону № 3038-VI, управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

В силу приписів ч. 3 ст 6 Закону № 3038-VI, до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать: 1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій; 2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Частиною 1 ст. 41 Закону № 3038-VI, визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Державний архітектурно-будівельний контроль замовників будівництва, які є фізичними особами, здійснюється відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" з урахуванням особливостей правового статусу таких осіб. Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю визначається Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: 1) подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; 2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; 3) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; 4) перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; 5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом; 6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; 7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками, сертифікованими відповідальними виконавцями робіт, підприємствами, що надають технічні умови щодо інженерного забезпечення об`єкта будівництва, та експертними організаціями (далі - суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 533 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» (далі Порядок № 533).

Відповідно до п. 2 зазначеного Порядку, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: 1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; 2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; 3) інших вимог, установлених законодавством.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2020 № 219 «Про оптимізацію органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду», яка набрала чинності 18.03.2020, зупинено дію постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. № 553 Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (Офіційний вісник України, 2011 р., № 40, ст. 1647) до початку виконання функцій і повноважень Державної інспекції містобудування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1339 «Про відновлення дії постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553», яка набрала чинності 30.12.2020, відновлено дію постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (Офіційний вісник України, 2011 р., № 40, ст. 1647).

Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України, дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 9 лютого 1999 року № 1-рп/1999).

Отже, з 30.12.2020 Порядок № 553 є чинним, а тому обов`язковим для осіб, на яких поширюються його приписи.

Суд приймає доводи позивача щодо необхідності проведення колегіального розгляду його звернення виходячи з наступних мотивів.

Згідно із п. 7-1 Порядку № 533, з метою розгляду отриманих звернень фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності (далі - звернення) при органі державного архітектурно-будівельного контролю утворюється комісія щодо розгляду звернень у сфері містобудівної діяльності (далі - комісія).

Комісія здійснює колегіальний розгляд звернень фізичних чи юридичних осіб.

Керівник органу державного архітектурно-будівельного контролю затверджує склад комісії та визначає її чисельність.

До складу комісії входять посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Комісія розглядає звернення протягом десяти робочих днів з дати їх надходження.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю не пізніше ніж за чотири дні до дня розгляду заяви повідомляє заявнику та замовнику про час і місце засідання Комісії шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті зазначеного органу та додатково телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у зверненні) або з використанням електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у зверненні, доданих до нього документах).

Розгляд звернень здійснюється за участю заявника та замовника або їх представників.

Заявник, замовник та/або їх представники мають право надавати пояснення та подавати додаткові матеріали з питань, зазначених у зверненні, з обов`язковим відображенням відповідної інформації у протоколі.

У разі неявки замовника або його представника після належного їх повідомлення у спосіб, визначений абзацом шостим цього пункту, заява розглядається без його участі.

У разі неявки заявника розгляд заяви переноситься на іншу дату, про що замовник і заявник повідомляються у спосіб, визначений абзацом шостим цього пункту. У разі повторної неявки заява залишається без розгляду.

За результатами розгляду звернення комісія шляхом голосування приймає рішення, що оформлюється відповідним висновком.

З урахуванням рекомендацій, наведених у висновку комісії, видається наказ за підписом керівника або уповноваженого заступника керівника органу державного архітектурно-будівельного контролю про проведення позапланової перевірки.

Як встановлено судом, Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області не вжито всіх передбачених Порядком заходів щодо розгляду звернення ОСОБА_1 , а саме: не створено комісії з розгляду звернень фізичних чи юридичних осіб, не повідомлено позивача про час і місце засідання такої комісії, не прийнято висновку за результатами розгляду звернення позивача.

Враховуючи вищенаведені приписи нормативно-правових актів, суд дійшов висновку, що відповідачем-1 при розгляді заяви позивача порушено вимоги законодавства України, а тому вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що ліквідація юридичної особи публічного права має місце у випадку, якщо в розпорядчому акті органу державної влади або органу місцевого самоврядування наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та інший орган, мова йде фактично про реорганізацію.

За змістом частини четвертої статті 13 Закону № 3166-VI територіальні органи міністерства набувають статусу юридичної особи з дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про їх державну реєстрацію як юридичної особи та припиняються як юридичні особи з дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про державну реєстрацію їх припинення.

Верховний Суд уже вирішував питання публічного правонаступництва для цілей визначення обставин припинення юридичної особи, які фактично відбулися у межах спірних правовідносин: ліквідація чи реорганізація (наприклад, постанови від 30 листопада 2021 року у справі № 460/483/20, від 22 квітня 2021 року у справі № 440/395/20, від 17 червня 2021 року у справі № 240/455/20).

Відповідаючи на це питання, Верховний Суд виходив з того, що особливістю ліквідації державного органу як юридичної особи публічного права є те, що одночасно з його ліквідацією припиняється й реалізація державою функцій, покладених на цей орган.

Ліквідація юридичної особи публічного права здійснюється розпорядчим актом органу державної влади, органу місцевого самоврядування або уповноваженою на це особою. У цьому акті має бути наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої особи або їхньої передачі іншим органам виконавчої влади. Якщо таке обґрунтування наведене, то у такому випадку має місце ліквідація юридичної особи публічного права, а якщо ні, то саме посилання на те, що особа ліквідується, є недостатнім.

Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку, що для вирішення питання про те, що саме мало місце - ліквідація юридичної особи публічного права чи її реорганізація, необхідно надати оцінку правовому акту, який став підставою ліквідації, зокрема на предмет того, чи припинено виконання функцій ліквідованого органу, чи покладено виконання цих функцій на інший державний орган виконавчої влади.

Підґрунтям такого підходу є правова позиція Верховного Суду України, сформована у постановах від 17 жовтня 2011 року у справі № 21-237а11, від 04 березня 2014 року у справі № 21-8а14, від 27 травня 2014 року у справі № 21-108а14, від 28 жовтня 2014 року у справа №21-484а14, від 19 січня 2016 року у справі №810/1783/13-а, згідно з якою ліквідація юридичної особи публічного права має місце у випадку, якщо в розпорядчому акті органу державної влади або органу місцевого самоврядування наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої особи. У разі ж покладення виконання завдань і функцій ліквідованого органу на інший орган мова йде фактично про його реорганізацію.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну інспекцію архітектури та містобудування України, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2020 № 1340, Державна інспекція архітектури та містобудування України (ДІАМ) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку громад та територій (далі - Міністр) і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Одним з основних завдань ДІАМ є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, а саме: здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил територіальними органами ДІАМ, уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських держадміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності, під час провадження ними містобудівної діяльності.

Фактично ж, вказаним положенням визначено, що функції щодо контролю та нагляду за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, які були покладені на відповідача, покладено саме на відповідача-2.

Відтак суд доходить висновку про задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача-2 розглянути на комісії щодо розгляду звернень у сфері містобудівної діяльності заяву позивача від 17.05.2021 щодо ведення будівельних робіт на об`єкті «Реконструкція із розширенням багатоквартирного житлового будинку із вбудованими приміщеннями громадського призначення по вул. Кривоноса, 1 у місті Броди Львівської області» відповідно до вимог у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідачами належними та допустимими доказами не доведено правомірності своїх дій щодо належного розгляду звернення, відтак суд доходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

В силу приписів ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача слід стягнути 908,00 грн сплаченого судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області (01133 м. Київ бульвар Лесі Українки 26; ), Державної інспекції архітектури та містобудування України (01133 м. Київ бульвар Лесі Українки 26; ) про зобов`язання до вчинення дій задовольнити частково.

2. Зобов`язати Державну інспекцію архітектури та містобудування України розглянути на комісії щодо розгляду звернень у сфері містобудівної діяльності заяву ОСОБА_1 від 17.05.2021 щодо ведення будівельних робіт на об`єкті «Реконструкція із розширенням багатоквартирного житлового будинку із вбудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_1 » відповідно до вимог у сфері містобудівної діяльності.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної інспекції архітектури та містобудування України на користь ОСОБА_1 908 грн (дев`ятсот вісім гривень) 00 коп сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено та підписано 31.05.2022.

Суддя Р.П. Качур