Справа № 160/3120/22
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2022-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2022 року Справа № 160/3120/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рищенка А.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

10.02.2022 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області щодо відмови в зарахуванні періодів роботи з 20.06.1977 року по 27.06.1977 року, з 01.07.1981 року по 09.11.1981 року та з 01.12.1983 року по 31.12.1997 в колгоспі імені Тельмана Нікопольського району Дніпропетровської області; з 28.06.1977 по 27.06.1981 року навчання в Нікопольському технікумі механізації та меліорації сільського господарства; з 10.11.1981 року по 28.10.1983 року службу в Радянській Армії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області:
- зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 : - періоди роботи у колгоспі імені Тельмана Нікопольського району Дніпропетровської області з 20.06.1977 року по 27.06.1977 року, з 01.07.1981 року по 09.11.1981 року та з 01.12.1983 року по 31.12.1997; - період навчання в Нікопольському технікумі механізації та меліорації сільського господарства з 28.06.1977 по 27.06.1981 року; період служби в Радянській Армії з 10.11.1981 року по 28.10.1983 року;
- здійснити ОСОБА_1 з 30.10.2021 року (дата призначення пенсії) перерахунок та виплату пенсії із зарахуванням до страхового стажу : - періоди роботи у колгоспі імені Тельмана Нікопольського району Дніпропетровської області з 20.06.1977 року по 27.06.1977 року, з 01.07.1981 року по 09.11.1981 року та з 01.12.1983 року по 31.12.1997; - період навчання в Нікопольському технікумі механізації та меліорації сільського господарства з 28.06.1977 по 27.06.1981 року; період служби в Радянській Армії з 10.11.1981 року по 28.10.1983 року з урахуванням проведених платежів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 відкрито провадження у справі № 160/3120/22 та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
16.03.2022 на адресу суду від представника відповідача надійшов письмовий відзив, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що до страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 20.06.1977 по 31.12.1997, оскільки дата заповнення трудової книжки (29.06.1981) та дата прийняття на роботу дуже різняться (20.06.1977). Поряд з цим, довідка від 03.12.2021 №388, яка видана Покровською сільською радою Нікопольського району про перебування членом колгоспу ім. Тельмана та вказано кількість відпрацьованих трудоднів в 1977, 1980-1982, з 1984 по 2000 рік не можливо прийняти до уваги, так як вона видана на ОСОБА_1 , що не співпадає з його паспортними даними, а саме позивач по батькові « ОСОБА_2 ».
Згідно положень ст. 262 КАС України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 30.10.2021 перебуває на обліку в Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком.
Після призначення пенсії позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про зарахування до його страхового стажу періодів роботи у колгоспі імені Тельмана Нікопольського району Дніпропетровської області з 20.06.1977 року по 27.06.1977 року, з 01.07.1981 року по 09.11.1981 року та з 01.12.1983 року по 31.12.1997; періоду навчання в Нікопольському технікумі механізації та меліорації сільського господарства з 28.06.1977 по 27.06.1981 року; періоду служби в Радянській Армії з 10.11.1981 року по 28.10.1983 року.
Позивач не погоджується з такими діями пенсійного органу, вважає таку відмову протиправною, що й стало підставою для звернення до суду.
Законом, який відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій є Закон України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника та інших випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому, пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію (ч. 1 та 2 ст. 7 Закону № 1788-XII).
Відповідно до ст. 9 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно із ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 4 вказаної статті Закону № 1058 передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачу відмовлено у зарахуванні до страхового стажу періоду його роботи з 20.06.1977 по 31.12.1997 в колгоспі імені Тельмана Нікопольського району Дніпропетровської області, оскільки дата заповнення трудової книжки (29.06.1981) та дата прийняття на роботу дуже різняться (20.06.1977). Поряд з цим, довідка від 03.12.2021 №388, яка видана Покровською сільською радою Нікопольського району про перебування членом колгоспу ім. Тельмана та вказано кількість відпрацьованих трудоднів в 1977, 1980-1982, з 1984 по 2000 рік не можливо прийняти до уваги, так як вона видана на ОСОБА_1 , що не співпадає з його паспортними даними, а саме позивач по батькові « ОСОБА_2 ».
Так, пунктами 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п. 3 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Виходячи з приписів пункту 3 Порядку № 637, підтвердження трудового стажу необхідне в разі відсутності трудової книжки, необхідних записів в трудовій книжці, а також якщо містяться неправильні й неточні записи про періоди роботи.
Згідно з п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58), заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем «кваліфікований робітник», «молодший спеціаліст», «бакалавр», «спеціаліст» та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.
Пунктом 2.4 Інструкції № 58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Відповідно до абзацу 2 пункту 6.1 Інструкції № 58, у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.
Отже, з вище наведених норм слідує, що позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу позивача за спірний період.
Період роботи зазначається в графі 2, куди відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, заносяться відомості про дату прийняття працівника на роботу та дату звільнення з роботи.
Також, слід наголосити на тому, що у трудовій книжці позивача в розділі «Трудовое участие в общественном хозяйстве» вказані дані щодо прийнятого колгоспом річного мінімуму трудової участі, виконаного річного мінімуму трудової участі, року такого прийняття та виконання, та на підставі чого внесений такий запис до трудової книжки.
Враховуючи те, що трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 містить всі необхідні відомості про трудову діяльність ОСОБА_1 , суд доходить до висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправно не враховано до страхового стажу періоди роботи позивача з 20.06.1977 року по 27.06.1977 року, з 01.07.1981 року по 09.11.1981 року та з 01.12.1983 року по 31.12.1997.
Згідно п. «д» ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
В свою чергу, згідно п. 2.15 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162, студентам, особам, які навчаються, аспірантам та клінічним ординаторам, які мають трудові книжки, учбовий заклад (науковий заклад) вносить записи про час навчання на денних відділеннях (в тому числі підготовчих) вищих та середніх спеціальних учбових закладів, в партійних школах та школах профруху. Підставою для таких записів є накази учбового закладу (наукового закладу) про зарахування на навчання та про відрахування з числа студентів, осіб як навчаються та аспірантів клінічних ординаторів.
На час навчання позивача порядок визначення трудового стажу, який давав право на пенсію за віком регулювався Постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року № 590 «Про затвердження положення про порядок призначення та виплати державних пенсій» (далі - Порядок № 590).
Підпунктом «і» пункту 109 Порядку № 590 визначено, що крім роботи в якості робітника або службовця в загальний стаж роботи зараховується також «навчання у вищих навчальних закладах, середніх спеціальних закладах (технікумах, педагогічних та медичних училищах і т.д.), партійних школах, совпартшколах, школах профрухів, на робфаках, перебування в аспірантурі, докторантурі та клінічній ординатурі. При призначенні пенсій по старості періоди вказані у підпункті «і» зараховуються в стаж при умові, що цим періодам передувала робота в якості робітника чи службовця, або служба в складі Військових сил СРСР.
Таким чином, враховуючи викладені приписи законодавства, слід дійти висновку, що період навчання позивача у Нікопольському технікумі механізації та меліорації сільського господарства з 28.06.1977 по 27.06.1981 року підлягає зарахуванню до його страхового стажу.
Згідно пункту «в» частини 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки та органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Абзацом 2 частини 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII передбачено: час проходження строкової військової служби зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 на момент призову до лав Радянської армії (10.11.1981 року) працював трактористом у колгоспі ім. Тельмана, таким чином період служби в Радянській армії з 10.11.1981 по 28.10.1983 підлягає включенню до страхового стажу позивача.
Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 03.10.2018 у справі № 235/2873/17 та від 07.03.2018 року у справі № 233/2084/17.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи у колгоспі імені Тельмана Нікопольського району Дніпропетровської області з 20.06.1977 року по 27.06.1977 року, з 01.07.1981 року по 09.11.1981 року та з 01.12.1983 року по 31.12.1997; період навчання в Нікопольському технікумі механізації та меліорації сільського господарства з 28.06.1977 по 27.06.1981 року; період служби в Радянській Армії з 10.11.1981 року по 28.10.1983 року та здійснити ОСОБА_1 з 30.10.2021 перерахунок та виплату пенсії із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи у колгоспі імені Тельмана Нікопольського району Дніпропетровської області з 20.06.1977 року по 27.06.1977 року, з 01.07.1981 року по 09.11.1981 року та з 01.12.1983 року по 31.12.1997; періоду навчання в Нікопольському технікумі механізації та меліорації сільського господарства з 28.06.1977 по 27.06.1981 року; періоду служби в Радянській Армії з 10.11.1981 року по 28.10.1983 року, з урахуванням проведених платежів.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій та рішення. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Виходячи із меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд робить висновок, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Щодо питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 992,40 грн.
Отже, відповідно до положень ст. 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду в сумі 992,40 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області щодо відмови в зарахуванні періодів роботи з 20.06.1977 року по 27.06.1977 року, з 01.07.1981 року по 09.11.1981 року та з 01.12.1983 року по 31.12.1997 в колгоспі імені Тельмана Нікопольського району Дніпропетровської області; з 28.06.1977 по 27.06.1981 року навчання в Нікопольському технікумі механізації та меліорації сільського господарства; з 10.11.1981 року по 28.10.1983 року службу в Радянській Армії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи у колгоспі імені Тельмана Нікопольського району Дніпропетровської області з 20.06.1977 року по 27.06.1977 року, з 01.07.1981 року по 09.11.1981 року та з 01.12.1983 року по 31.12.1997; період навчання в Нікопольському технікумі механізації та меліорації сільського господарства з 28.06.1977 по 27.06.1981 року; період служби в Радянській Армії з 10.11.1981 року по 28.10.1983 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 з 30.10.2021 року (дата призначення пенсії) перерахунок та виплату пенсії із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи у колгоспі імені Тельмана Нікопольського району Дніпропетровської області з 20.06.1977 року по 27.06.1977 року, з 01.07.1981 року по 09.11.1981 року та з 01.12.1983 року по 31.12.1997; періоду навчання в Нікопольському технікумі механізації та меліорації сільського господарства з 28.06.1977 по 27.06.1981 року; періоду служби в Радянській Армії з 10.11.1981 року по 28.10.1983 року, з урахуванням проведених платежів.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст. 295 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А. Ю. Рищенко