Справа № 620/18045/21
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2022 року Чернігів Справа № 620/18045/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Житняк Л.О.,

за участі секретаря Стасюк Т.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання дій протиправними та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернулося до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн від 17.11.2021 у виконавчому провадженні №65314823.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що дії головного державного виконавця щодо винесення постанови про накладення штрафу є незаконними, а постанова про накладення штрафу підлягає скасуванню, оскільки відсутнє відповідне фінансування, що не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Суд ухвалою від 23.05.2022 відкрив провадження у справі та призначев її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та встановив відповідачу 2денний термін, з дня отримання копії ухвали для подання відзиву на позов.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Розгляд справи просив провести без його участі. Через канцелярію суду подав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на наявність підстав для застосування до боржника санкцій за невиконання рішення суду, у вигляді прийняття постанови про накладення штрафу.

У відповідності до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень перебуває виконавче провадження №65314823 з виконання виконавчого листа №620/5524/20 виданого 04.02.2021 Чернігівським окружним адміністративним судом про: «зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівський області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 з 05.03.2019».

Дане виконавче провадження відкрито постановою державного виконавця від 05.05.2021. Відповідно до вимог ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено про необхідність боржнику виконати рішення протягом 10 робочих днів.

Копії постанов про відкриття виконавчого провадження направлені сторонам виконавчого провадження, як це передбачено ст.28 Закону України «Про виконавче провадження».

18.05.2021 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) надійшов лист Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 12.05.2021, згідно якого повідомлялося, що на виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області проведено перерахунок пенсії з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 з 05.03.2019. Розмір пенсії за рішенням суду з 05.03.2019 склав 8 464,50 грн. Доплата пенсії за період з 05.03.2019 по 31.12.2019 складає 13 165,21 грн. Рішення суду від 23.12.2020 у справі №620/5524/20 занесено до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

21.05.2021 державним виконавцем здійснено перевірку виконання рішення суду, за результатами якої складено акт про те, що на виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснено перерахунок пенсії стягувача з 05.03.2019. Розмір пенсії за рішенням суду з 05.03.2019 складає 8464,50 грн. Різниця пенсії, нарахована за період з 05.03.2019 по 31.12.2019, в сумі 13 165,21 грн. стягувачу не виплачена. Про конкретні заходи вжиті на виконання рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області не повідомило та поважних причин невиконання не зазначило. Посилання на відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактичну відсутність коштів, як поважну причину невиконання рішення суду, не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з відсутністю жодного належного доказу, яким можливо встановити обсяги відповідних фінансувань, плани їх надходження та графік погашення заборгованості з пенсійних виплат. Така правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 20.01.2020 у справі №420/3705/19. Доводи боржника про відсутність коштів також спростовуються постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2021 №126 «Про затвердження бюджету Пенсійного фонду України на 2021 рік», якою передбачено, зокрема, виділення 360 млн. грн. на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. Здійснення нарахування пенсії є лише передумовою її виплати та не свідчить про виконання рішення суду у повному обсязі. Законні підстави для невиплати стягувану нарахованої суми пенсії на даний час відсутні, а отже рішення суду боржником не виконано без поважних причин.

17.06.2021 здійснено повторну перевірку виконання рішення, за результатами якої складено акт державного виконавця про те, що на виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснено перерахунок пенсії стягувача з 05.03.2019. Розмір пенсії за рішенням суду з 05.03.2019 складає 8464,50 грн. Різниця пенсії, нарахована за період з 05.03.2019 по 31.12.2019, в сумі 13 165,21 грн стягувачу не виплачена. Про конкретні заходи вжиті на виконання рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області не повідомило та поважних причин невиконання не зазначило. Посилання на відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактичну відсутність коштів, як поважну причину невиконання рішення суду, не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з відсутністю жодного належного доказу, яким можливо встановити обсяги відповідних фінансувань, плани їх надходження та графік погашення заборгованості з пенсійних виплат. Така правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 20.01.2020 у справі №420/3705/19. Доводи боржника про відсутність коштів також спростовуються постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2021 №126 «Про затвердження бюджету Пенсійного фонду України на 2021 рік», якою передбачено, зокрема, виділення 360 млн. грн. на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. Здійснення нарахування пенсії є лише передумовою її виплати та не свідчить про виконання рішення суду у повному обсязі. Законні підстави для невиплати стягувачу нарахованої суми пенсії на даний час відсутні, а отже рішення суду боржником не виконано без поважних причин. У зв`язку з невиконанням рішення суду без поважних причин у встановлений строк, постановою від 17.06.2021 на Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області накладено штраф у розмірі 5 100,00 грн, яка не оскаржувалась.

17.11.2021 втретє здійснено перевірку виконання рішення суду, за результатами якої складено акт про те, що станом на 17.11.2021 різниця пенсії, нарахована за період з 05.03.2019 по 31.12.2019, в сумі 13 165,21 грн стягувачу не виплачена. Про конкретні заходи вжиті на виконання рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області не повідомило та поважних причин невиконання не зазначило. Посилання на відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактичну відсутність коштів, як поважну причину невиконання рішення суду, не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з відсутністю жодного належного доказу, яким можливо встановити обсяги відповідних фінансувань, плани їх надходження та графік погашення заборгованості з пенсійних виплат. Доводи боржника про відсутність коштів також спростовуються постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2021 №126 «Про затвердження бюджету Пенсійного фонду України на 2021 рік», якою передбачено, зокрема, виділення 360 млн. грн. на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. Здійснення нарахування пенсії є лише передумовою її виплати та не свідчить про виконання рішення суду у повному обсязі. Законні підстави для невиплати стягувачу нарахованої суми пенсії на даний час відсутні. Таким чином, незважаючи на попередження про кримінальну відповідальність зазначене у постанові про накладення штрафу від 17.06.2021, рішення суду без поважних причин, у встановлений державним виконавцем строк, боржником повторно не виконано. Відповідно до ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду є обов`язковим до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У зв`язку з повторним невиконанням рішення суду без поважних причин у встановлений строк, постановою від 17.11.2021 на Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області накладено штраф в подвійному розмірі, тобто 10 200,00 грн.

Позивач (ГУ ПФУ), отримавши зазначену вище постанову та вважаючи її протиправною, звернувся до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Згідно п.1, 16 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Наведені положення законодавства в контексті цієї справи свідчать про те, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Також обов`язкове виконання рішення суду, в тому числі, суб`єктами наділеними владними повноваженнями, покладається Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції» від 17.07.1997. Отже, її положення є обов`язковими для виконання Україною.

Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України, до яких відноситься і Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили, повинно бути виконане, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права і до уваги судом не беруться. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права, визнаного Україною як на рівні Конституції, так і шляхом ратифікації Європейської Конвенції з прав людини.

Як встановлено судом, з метою виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області проведено перерахунок пенсії з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 з 05.03.2019. Розмір пенсії за рішенням суду з 05.03.2019 склав 8 464,50 грн. Доплата пенсії за період з 05.03.2019 по 31.12.2019 складає 13 165,21 грн, яка стягувачу не виплачена і буде виплачуватися в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат, про що повідомлено і відповідача.

Відповідно до чіткої й усталеної практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) право на суд, захищене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін (див. рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», п.40). Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (див. рішення у справі «Immobiliare Saffi» проти Італії», заява №22774/93, п.66, ECHR 1999-V).

Проблема невиконання остаточних рішень розглядалась у пілотному рішенні ЄСПЛ проти України у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», а також у ряді інших справ проти України, які також розглядались на основі усталеної практики Суду з цього питання.

У п. 53 цього рішення ЄСПЛ зауважив, що держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному і вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (див. рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005, і у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 02.2009).

Основною функцією судового рішення є відновлення порушених прав позивача (стягувача). Заради цього відновлення Держава визначає пріоритет інтересів постраждалої сторони - стягувача, порушені права якої було визнано та поновлено судом і видано відповідний виконавчий документ.

Виходячи з викладеного, ураховуючи процес поновлення порушених прав позивача (стягувача) шляхом видачі відповідного виконавчого документу, законодавством у сфері примусового виконання рішень встановлений найвищий пріоритет прав стягувача у виконавчому провадженні у порівнянні з колом прав боржника.

Принцип «res judicata» (принцип обов`язковості судового рішення) покладає на боржника обов`язок виконання судового рішення, яке набрало законної сили, не очікуючи відповідних дій державного виконавця.

В силу зазначеного правового принципу саме боржник повинен проявити достатню розумність і обачність для того, щоб уникнути негативних наслідків, пов`язаних із невиконанням судового рішення.

В той же час, своїм листом від 12.05.2021 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило відповідача, що різниця пенсії нарахована стягувачу буде виплачена при надходженні коштів з Державного бюджету. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до головного розпорядника коштів з проханням збільшити асигнування з державного бюджету і виділити додаткові кошти для погашення заборгованості за рішеннями судів у 2021 році (лист від 21.08.2021 №2500-0401-9/31325).

Таким чином, позивач повідомив про не виконаня в повному обсязі рішення суду у зв`язку з відсутністю відповідного фінансування з Державного бюджету України, оскільки згідно з приписами ст.8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплата пенсій особам звільненим з військової служби здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Так, на спростування позиції відповідача з посиланням на ухвалу Верховного Суду від 20.01.2020 у справі №420/3705/19 суд зазначає: в цьому рішенні суд вказував саме на відсутність жодного належного доказу, яким можливо встановити обсяги відповідних фінансувань, плани їх надходження та графік погашення заборгованості з пенсійних виплат. При цьому, в справі, що розглядається позивачем вживались належні дії щодо обсягів відповідних фінансувань, плани їх надходження та графік погашення заборгованості з пенсійних виплат. Тобто позивач проявив достатню розумність і обачність для того, щоб уникнути негативних наслідків, пов`язаних із невиконанням судового рішення.

Також суд враховує правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а та від 13.06.2018 у справі №757/29541/14-а, де зазначено, що невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Враховуючи те, що бюджетних асигнувань на бюджетний 2021 рік не вистачає на виплату сум за рішенням суду, а додаткові кошти з Державного бюджету на виконання рішень судів не виділялись, суд вважає, що у позивача були поважні причини невиконання судового рішення, а тому постанова про накладення штрафу від 17.11.2021 у виконавчому провадженні №65314823, прийнята відповідачем передчасно, отже наявні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги наведені вище висновки, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що відповідачем протиправно винесено оскаржувану постанову, а тому позов Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області в особі Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання протиправною та скасування постанови слід задовольнити повністю.

Оскільки спір вирішено на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, яке в даних правовідносинах не виступає суб`єктом владних повноважень, враховуючи положення ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, сплачену суму судового збору належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 139, 227, 229, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання дій протиправними та скасування постанови задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу в розмірі 10 200,00 грн від 17.11.2021 у виконавчому провадженні №65314823.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області судові витрати у розмірі 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення суду складено 31.05.2021.

Позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів, );

Відповідач Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (проспект Миру, 43, м. Чернігів, 14000, ).

Суддя Л.О. Житняк