Справа № 140/2800/22
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року ЛуцькСправа № 140/2800/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Костюкевича С.Ф.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.09.2021 № та податкової вимоги від 10.11.2021 №0-0318.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ГУ ДПС у Волинській області була проведена фактична перевірка господарської одиниці бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 20.08.2021 № 6788/03-20-07-05/ НОМЕР_1 та винесено податкове повідомлення-рішення від 08.09.2021 № на суму 29 336,97 грн.

Позивач зазначає, що дане податкове повідомлення-рішення ґрунтується на викладених у акті перевірки фактах, які у свою чергу є упередженими, а також такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Окрім того, вважає протиправним накладення штрафу в розмірі подвійної вартості товару, оскільки чинна редакція ст. 20 Закону України №265/95-ВР передбачає накладення штрафу лише у розмірі вартості необлікованих товарів, так як Законом України №1914-ІХ від 30.11.2021, який набрав чинності з 01.01.2022, із статті 20 виключено слово «подвійної». Зазначає, що згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

З огляду на викладене стверджує, що відповідач протиправно застосував фінансові санкції у сумі 29 336,97 грн. згідно зі спірним податковим повідомленням-рішенням від 08.09.2021 № .

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду 16.03.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнав та зазначив, що фактичною перевіркою господарської одиниці позивача встановлено порушення вимог пунктів 1, 2, 11, 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операції у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95. За результатами розгляду акту перевірки відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 08.09.2021 № , яким до позивача застосовано штрафні санкції на суму 29 336,97 грн. на підставі статті 17 Закону № 265/95.

Вважає, що факт порушення вимог Закону в ході перевірки позивача було належним чином зафіксовано, а тому податкове повідомлення рішення прийнято у відповідності до норм чинного законодавства.

У відповіді на відзив позивач підтвердив свої доводи, зазначені у позовній заяві та просив у задовольнити його позовні вимоги.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що на підставі наказу №2323 від 10.08.2021 та направлень на перевірку від 10.08.2021 №2360/03-20-07-05, № 23661/03-20-07-05 ГУ ДПС у Волинській області проведено фактичну перевірку господарської одиниці бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 .

За результатами перевірки складено акт від 20.08.2021 № 6788/03-20-07-05/ НОМЕР_1 , яким встановлено порушення, зокрема, вимог пунктів 1, 2, 11, 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування і послуг», а саме:

-розрахункові операції на загальну суму 12 921,70 грн. не були проведені через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи РРО та не видано чеки (в т.ч. встановлено нестачу товару на суму 4 616,00 грн.), чим порушено п. 1, 2 ст. 3 Закону № 265.

- платником не надано оригіналів документів, або належним чином завірених копій документів, підтверджуючих облік, походження, придбання товарів підакцизної групи, іцо зберігалися за місцем фактичного провадження діяльності, для подальшої реалізації кінцевому споживачу на загальну суму 11 472,40 грн., чим порушено п. 12 ст. 3 Закону № 265.

- платник здійснював реалізацію підакцизних товарів через реєстратор розрахункових операцій (далі - РРО) без використання режиму попереднього програмувати коду УКТ ЗЕД для підакцизної підкатегорії товарів, що підтверджується даними обов`язкової звітності про використання РРО, а саме: 21.06.2021 проведено розрахункову операцію з продажу настоянки « 5 крапель» 0,5 літра, згідно фіскального чеку РРО № 00015354, у якому не зазначено код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

На підставі вказаного акту перевірки ГУ ДПС у Волинській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 08.09.2021 № , яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 29 336,97 грн.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Як передбачено підпунктом 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.3. пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підстави призначення, обставини та порядок проведення перевірки визначено положеннями статті 80 ПК України. Так, пунктами 80.1, 80.2 статті 80 ПК України визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Згідно п. 80.4 ст. 80 ПК України, перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Положеннями п. 80.5 ст. 80 ПК України передбачено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

У відповідності до п. 80.7 ст. 80 ПК України, фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Відповідно до п.81.1 ст.81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, відповідних документів, а саме направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Приписами п. 86.1 ст. 86 ПК України визначено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Акт перевірки не може розглядатися як заява або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення щодо ухилення від сплати податків.

Довідка перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати і є носієм доказової інформації про не встановлення фактів порушень вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із запереченнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

У відповідності до п.86.5 ст.86 ПК України, акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених ст.80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

Відповідно до п. 86.6 ст. 86 ПК України, відмова платника податків або його законних представників чи особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання.

Як слідує з матеріалів справи, в результаті проведення фактичної перевірки господарської одиниці бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 , складено акт від 20.08.2021 № 6788/03-20-07-05/ НОМЕР_1 , яким встановлено порушення, зокрема, вимог пунктів 1, 2, 11, 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

За правилами п. 1, 2, 11, 12 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зокрема зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти);

11) проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості;

12) вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Приписами п. 1 ст. 17 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено, зокрема, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у розмірі 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) у разі не проведення розрахункових операцій через РРО з фіскальним режимом роботи, вчинене вперше протягом календарного року.

При цьому, суд звертає увагу на те, що тимчасово, до 1 січня 2022 р., санкції, визначені п.1 ст.17 цього Закону, - застосовуються в розмірі 10 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) у разі не проведення розрахункових операцій через РРО з фіскальним режимом роботи, вчинене вперше протягом календарного року (п.11 Прикінцевих положень ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»).

Положеннями п.7 ст.17 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» зокрема встановлено, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у розмірі у трьохста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

У відповідності до ст. 20 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Як встановлено судом, на момент проведення фактичної перевірки позивач перебував на загальній системі оподаткування, обліку та звітності, а тому на нього поширюються вимоги п. 12 ст. 3 та ст. 20 вищевказаного Закону.

Як слідує з акту перевірки від 20.08.2021 № 6788/03-20-07-05/, контролюючий орган в ході її проведення встановив порушення позивачем вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР.

Відповідно до статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок (пункт 1 статі 3 Закону);

- надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти) (пункт 2 статі 3 Закону).

Актом перевірки від 20.08.2021 № 6788/03-20-07-05/ встановлено, що розрахункові операції на загальну суму 12 921,70 грн. не були проведені через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи РРО та не видано чеки, що також підтверджено поясненнями ОСОБА_2 (бармена бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), які надані у протоколі № 000937/07-05/301 про адміністративне правопорушення.

Вказане порушення позивачем не спростовано.

Також, суд зауважує, що проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД також підтверджується актом фактичної перевірки та копіями квитанцій долученими відповідачем до відзиву від 14.04.2022. Доказів на спростування цього порушення позивач суду також не надав.

Що стосується порушення обліку товарних запасів за місцем реалізації, а саме: ненадання оригіналів документів, або належним чином завірених копій документів, підтверджуючих облік, походження, придбання товарів підакцизної групи, що зберігалися за місцем фактичного провадження діяльності, для подальшої реалізації кінцевому споживачу на загальну суму 11 472,40 грн., чим порушено п. 12 ст. 3 Закону № 265, то суд зазначає, як вбачається з додатку 1 до Акта перевірки від 20.08.2021, не облікованим ФОП ОСОБА_1 в барі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , товаром є низка алкогольних напоїв на загальну вартість - 11 472,40 грн.

При цьому, про наявність відповідних документів та про обставини придбання позивачем необлікованого товару, що перебував на реалізації під час перевірки, позивач не зазначав та не надавав до матеріалів справи, що викликає у суду обґрунтовані сумніви щодо існування таких документів на момент проведення фактичної перевірки.

Крім того, суд вважає, що платник податків повинен таким чином організовувати свою діяльність, що б це давало змогу належним чином дотримуватись правил та процедур, встановлених податковим законодавством, у тому числі щодо забезпечення зберігання та своєчасного подання до перевірки первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Так у постановах від 21.07.2020 у справі № 815/986/16, від 11.02.2021 у справі № 820/10136/15 Верховним Судом сформовано висновки відповідно до яких обов`язок платника податків зберігати документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з компетенцією контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі документів.

Аналогічні висновки викладені у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2021 у справі № 420/355/21.

Отже, оскільки позивачем порушено вимоги пунктів 1, 2, 11, 12 статті 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», відповідач правомірно застосував до позивача штрафні санкції у сумі 29 336,97 грн., в т.ч. у сумі 1 292,17 грн. (12 921,70 грн. х 10%) за не проведення розрахункової операції через РРО, 5 100,00 грн. за проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму попереднього програмування із зазначенням найменування підакцизного товару та у сумі 22 944,80 грн. (11 472,40 грн. х 2) за реалізацію товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання.

У зв`язку із несплатою відповідачем грошового зобов`язання 10.11.2021 ГУ ДПС у Волинській області сформовано та надіслано відповідачу податкову вимогу №0-0318.

Твердження позивача щодо невірного розрахунку штрафних санкцій суд не приймає до уваги, адже на момент проведення перевірки, а також на момент винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення ст. 20 Закону № 265 передбачалося, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за ціпами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Редакція Закону № 265, а саме статті 20, із якої виключено слово «подвійної», набрала чинності з 01.01.2022, підтверджує той факт, що податковий орган керувався чинним законодавством, яке діяло на момент виявлення правопорушення.

Окрім того, що стосується посилання позивача на ст. 58 КУ, то Конституційний суд України у постанові №1- рп/1999 від 09.02.1999 дійшов висновку, що положення статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб (людини і громадянина) і не поширюється на суб`єктів господарювання.

Проаналізувавши вищевикладене, суд прийшов до висновку, що податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Волинській області від 08.09.2021 № та податкова вимога від 10.11.2021 №0-0318, прийняті відповідачем з дотриманням вимог чинного законодавства України та в межах наданих йому повноважень, а тому в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

Керуючись статтями 241, 242, 243 ч.3, 245, 246, 295, 297 КАС України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, встановленого статтею 295 КАС України, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Головуючий-суддя С.Ф. Костюкевич