Справа № 460/3268/21
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2022-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 травня 2022 року м. Рівне №460/3268/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Пилипюк Ю.Ю. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: позивача: представник не прибув, відповідача: представник не прибув, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № (яким застосовано штрафні санкції в розмірі 69216,93 грн) та № (яким застосовано штрафні санкції в розмірі 7481,66 грн) від 30.11.2018 за порушення строку/терміну сплати сум грошових зобов`язань з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів; № від 09.08.2018 року (яким застосовано штрафні санкції в розмірі 14099,99 грн), № від 10.04.2018 року (яким застосовано штрафні санкції в розмірі 27290,01 грн), № від 27.02.2019 року (яким застосовано штрафні санкції в розмірі 81612,21 грн), № від 08.01.2019 року (яким застосовано штрафні санкції в розмірі 98084,08 грн) за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних.

Ухвалою суду від 14.04.2021 відкрито провадження у справі №460/3268/21, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 24.06.2021 провадження у справі №460/3268/21 закрито в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 09.08.2018, № від 10.04.2018, № від 27.02.2019, № від 08.01.2019. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2021 ухвала від 24.06.2021 про закриття провадження в частині позовних вимог залишена без змін.

Ухвалою суду від 24.06.2021 позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30.11.2018 № та № залишено без розгляду. Відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2021 ухвала від 24.06.2021 про залишення частини позовних вимог без розгляду у справі №460/3268/21 скасована та справу направлено на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 03.12.2021 фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 у справі №460/3268/21 поновлено строк звернення до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Рівненській області від 30.11.2018 № та №.

Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30.11.2018 № та № обґрунтовані тим, що визначальною умовою застосування штрафних (фінансових) санкцій є вчинення порушення вимог податкового законодавства. Таким чином, оцінка правомірності поведінки платника податків покладена на контролюючий орган з врахуванням такої обов`язкової умови як наявність вини у діях платник податку при вчиненні порушення. Відсутність вини унеможливлює можливість притягнення до відповідальності за податкові правопорушення. Позивач зазначає, що фіскальним органом не взято до уваги, що станом на 30.11.2018 було виправлено помилки у податкові звітності та зменшено податкові зобов`язання на суми 69216,93 грн та 7481,66 грн. Тому була відсутня заборгованість по податку на додану вартість на вказані суми, і як результат обов`язок сплати зобов`язань у строк, визначений законодавством. Тобто, порушення позивачем термінів сплати податкових зобов`язань з ПДВ не мало місце, тому податкові повідомлення-рішення від 30.11.2018 № та № є протиправними.

Відповідач заперечив проти позовних вимог щодо скасування податкових повідомлень-рішень від 30.11.2018 № та № з огляду на те, що платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки, визначені податковим законодавством. У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строку, визначеного податковим законодавством, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу (п.126.1 ст. 126 ПК України). Оскільки позивачем не були сплачені податкові зобов`язання у строк, тому відповідачем правомірно застосовані штрафи. Таким чином, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 07.12.2021 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 09.08.2018 року (яким застосовано штрафні санкції в розмірі 14099,99 грн), № від 10.04.2018 року (яким застосовано штрафні санкції в розмірі 27290,01 грн), № від 27.02.2019 року (яким застосовано штрафні санкції в розмірі 81612,21 грн), № від 08.01.2019 року (яким застосовано штрафні санкції в розмірі 98084,08 грн) за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних.

Ухвалою суду від 20.12.2021 у справі №460/16590/21 підприємцю поновлено строк звернення до суду за вказаними позовними вимогами, відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Позовні вимоги підприємця щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 09.08.2018 року, № від 10.04.2018 року, № від 27.02.2019 року, № від 08.01.2019 року обґрунтовані тим, що всупереч вимогам пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України вказані податкові повідомлення-рішення прийняті з порушенням строків, тобто пізніше п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки. А відтак, податкові повідомлення-рішення сформовані з порушенням статті 58 ПК України, тому є протиправними.

Відповідач відзиву на позов підприємця щодо визнання протиправними та скасування вказаних податкових повідомлень-рішень з підстав прийняття їх з порушенням строків, визначених п.86.8 ст. 86 ПК України, не подав.

Ухвалою суду від 20.12.2021 у справі №460/16590/21 об`єднано в одне провадження адміністративну справу №460/16590/21 зі справою №460/3268/21 та присвоєно номер адміністративної справи №460/3268/21.

Ухвалою суду від 06.01.2022 розгляд справи відкладено на 01.02.2022.

Ухвалою суду від 01.02.2022 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.02.2022.

Ухвалою суду від 24.02.2022 розгляд справи відкладено на 15.03.2022.

Ухвалою суду від 15.03.2022 в судовому засіданні оголошена перерва до 28.04.2022.

Ухвалою суду від 28.04.2022, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, оголошено перерву до 10.05.2022.

В судове засідання 10.05.2022 сторони вкотре не прибули. Суд з урахуванням вимог статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив про розгляд справи у їх відсутність.

В судовому засіданні 10.05.2022 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Головним управлінням ДФС у Рівненській області 02 листопада 2018 року проведено камеральну перевірку своєчасності сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість до бюджету фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , за результатами якої Головним управлінням ДФС у Рівненській області (правонаступник - Головне управління ДПС у Рівненській області) складено акт перевірки №835/17-00-13-01/ НОМЕР_1 .

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пунктів 57.1, 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, що полягало у несвоєчасній сплаті протягом граничного строку узгоджених сум податкового зобов`язання з податку на додану вартість.

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 30.11.2018 № про застосування штрафу за порушення граничного строку сплати ПДВ у розмірі 20% у сумі 69216,93 грн (на підставі статті 126 ПК України), та податкове повідомлення-рішення від 30.11.2018 № про застосування штрафу за порушення граничного строку сплати ПДВ у розмірі 10% у сумі 7481,66 грн (на підставі статті 126 ПК України).

Не погоджуючись з вказаними рішеннями з огляду на відсутність вчинення порушення сплати у строк податкового зобов`язання по ПДВ, підприємець звернувся до суду.

10 квітня 2018 року Головним управлінням ДФС у Рівненській області на підставі акту камеральної перевірки від 14.03.2018 №87/17-00-13-05/, винесено податкове повідомлення-рішення форми «Н» від 10.04.2018 за №, яким фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних: на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 13966,67 грн зобов`язано сплатити штраф у розмірі 1396,67 грн; на 61 і більше календарних днів на суму ПДВ 64733,34 грн зобов`язано сплатити штраф у розмірі 25893,34 грн. Загальна сума застосованого штрафу складає 27290,01 грн.

09 серпня 2018 року відповідачем на підставі Акта перевірки від 18.07.2018 №523/17-00-13-05/ НОМЕР_1 прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Н» від 09.08.2018 №, у відповідності до якого за звітний період квітень 2018 року встановлено порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначений статтею 201, та згідно зі статтею 120-1 Податкового кодексу України на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 140999, 99 грн, застосовано штраф в розмір 10% у сумі 14999,99 грн.

08 січня 2019 року Головним управлінням ДФС у Рівненській області прийнято податкове повідомлення-рішення № (на підставі акта перевірки №943/17-00-13-01/ НОМЕР_1 від 27.11.2018) про застосування штрафу в розмірі 40% в сумі 98804 грн 08 коп за затримку реєстрації податкових накладних.

27 лютого 2019 року контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № на підставі акту перевірки від 08.11.2017 №1235/17-00-13-09/ НОМЕР_1 з врахуванням судового оскарження, про застосування штрафу в розмірі 10% в сумі 53367 грн 72 коп, в розмірі 20% - в сумі 8184 грн 29 коп, в розмірі 40% - в сумі 20060 грн 20 коп. Загальний розмір штрафу становить 81612 грн 21 коп.

Позивач в межах розгляду даної справи оскаржує податкові повідомлення-рішення про застосування штрафів за порушення строків реєстрації податкових накладних з підстав прийняття їх поза межами строків, встановлених пунктом 86.8 статті 86 Податкового кодексу України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Щодо правомірності податкових повідомлень-рішень від 30.11.2018 № про застосування штрафу за порушення граничного строку сплати ПДВ у розмірі 20% у сумі 69216,93 грн та від 30.11.2018 № про застосування штрафу за порушення граничного строку сплати ПДВ у розмірі 10% у сумі 7481,66 грн, суд зазначає наступне.

Статтею 67 Конституції України, закріплено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 14.1.39. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) грошове зобов`язання платника податків це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 31.1 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податковою обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений к порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Відповідно до пункту 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пунктом 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених Кодексом.

За порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна. Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з цим Кодексом, застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів). Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, може застосовуватися у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені. (статті 111 ПК України).

З огляду на викладене, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання, такий платник податків притягується до фінансової відповідальності у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач дійсно не сплатив вчасно узгоджену суму грошового зобов`язання, що є підставою для застосування статті 126 Податкового кодексу України та тягне за собою накладення штрафу у розмірі 10 % та 20% погашеної суми податкового боргу.

Позивачем на надано доказів на підтвердження його посилань щодо виправлення помилок у податковій звітності та зменшення податкових зобов`язань на суми 69216,93 грн та 7481,66 грн. В свою чергу, ним також не спростовано факту порушення строків сплати узгодженого податкового зобов`язання по ПДВ, визначеного у податкових деклараціях та податкових повідомленнях-рішеннях.

В ході судового розгляду справи відповідачем доведено, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень контролюючий орган діяв на підставі, у межах та у спосіб, визначені чинним законодавством України в частині застосування штрафних санкцій за порушення термінів сплати узгодженого податкового зобов`язання по податку на додану вартість.

Тому, позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30.11.2018 № та № не підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень: № від 09.08.2018 року (яким застосовано штрафні санкції в розмірі 14099,99 грн), № від 10.04.2018 року (яким застосовано штрафні санкції в розмірі 27290,01 грн), № від 27.02.2019 року (яким застосовано штрафні санкції в розмірі 81612,21 грн), № від 08.01.2019 року (яким застосовано штрафні санкції в розмірі 98084,08 грн) за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, суд зазначає наступне.

Позивач в межах розгляду даної справи оскаржує вказані податкові повідомлення-рішення про застосування штрафів за порушення строків реєстрації податкових накладних з підстав прийняття їх поза межами строків, встановлених пунктом 86.8 статті 86 Податкового кодексу України.

Так, судом встановлено таке.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1. статті 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Так, згідно з підпунктом 75.1.1. пункту 75.1. статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до пункту 86.2 статті 86 ПК України, за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Пунктом 86.7. статті 86 ПК України передбачено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

У разі якщо платник податків виявив бажання брати участь у розгляді його заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів, зазначивши про це в запереченні та/або листі про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний повідомити такому платнику податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень та/або листа про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Повідомлення має бути надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Участь керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу у розгляді заперечень платника податків до акта перевірки є обов`язковою. Такі заперечення є невід`ємною частиною акта (довідки) перевірки.

Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Контролюючим та іншим державним органам забороняється використовувати акт перевірки як підставу для висновків стосовно взаємовідносин платника податків з його контрагентами, якщо за результатами складення акта перевірки податкове повідомлення-рішення не надіслано (не вручено) платнику податків або воно вважається відкликаним відповідно до статті 60 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 86.8 статті 86 ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

На думку позивача, оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки прийняті з порушенням встановленого пунктом 86.8 статті 86 ПК України строку, а саме, пізніше 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення позивачу Актів перевірки.

Наведена вище законодавча норма (п. 86.8 ст. 86 ПК України) встановлює строки, протягом яких податковий орган приймає податкове повідомлення-рішення за результатами перевірки та забезпечує право платника податків на подання заперечень на акт перевірки. Наслідки порушення цих строків положення цієї статті не передбачають.

Згідно з підпунктом 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Відповідно до пункту 54.5 статті 54 ПК України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків (п. 56.17 ст. 56 ПК України).

З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення (п. 56.18 ст. 56 ПК України).

У разі, якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків (стаття 58 ПК України).

При цьому, наведена норма передбачає, що податкове повідомлення-рішення повинно містити підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення результатів господарської діяльності або від`ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Системний аналіз наведених законодавчих норм ПК України дає підстави для висновку, що, якщо податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом у межах компетенції та строки, протягом яких податковий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків, з його форми можна чітко встановити його зміст, зокрема, порушення законодавства, згідно з яким визначено грошове зобов`язання платника податків, суму такого зобов`язання, та вручено платнику податків у порядку, передбаченому статтею 58 ПК України, прийняття такого рішення після спливу 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки не повинно розцінюватися як обставина, що виключає застосування до платника податків фінансової відповідальності.

Суд встановив, що єдиною підставою в межах розгляду даної справи для визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень позивач зазначає факт порушення податковим органом строку прийняття податкового повідомлення-рішення, встановленого пунктом 86.8 статті 86 ПК України, зокрема, що Акти перевірки вручено позивачу в день їх складання (доказів протилежного відповідач суду не надав): 14.03.2018, 18.07.2018, 27.11.2018, 08.11.2017 з врахуванням судового оскарження, тоді як оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято відповідно 10.04.2018, 09.08.2018, 08.01.2019, 27.02.2019.

При цьому позивач не спростовує доводи податкового органу по суті виявлених порушень податкового законодавства, що були встановлені у ході податкових перевірок та зафіксовані в Актах перевірки.

Крім того, судом встановлено, що позивачем були оскаржені спірні податкові повідомлення-рішення в судовому порядку, за результатом чого прийнято ряд судових рішень по розгляду правомірності прийняття таких податкових повідомлень-рішень з підстав перевірки суті виявлених порушень податкового законодавства.

Так, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 24.09.2018 у справі №1740/1883/18, що набрало законної сили 20.02.2019, в задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № від 10.04.2018 відмовлено повністю.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 25.03.2019 у справі №460/2789/18, що набрало законної сили 16.07.2019, в задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 09.08.2018 відмовлено повністю.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30.07.2019 у справі №460/1307/19, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2019, в задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 27 лютого 2019 року відмовлено повністю. Судове рішення набрало законної сили 04.12.2019.

Відповідно до рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21.05.2019 у справі №460/289/19 (набрало законної сили 01.10.2019) позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Рівненській області, в якому позивач просила суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 08.01.2019 №, залишено без задоволення.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, судовими рішеннями встановлено правомірність застосування штрафних санкцій до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних на підставі податкових повідомлень-рішень № від 09.08.2018 року, № від 10.04.2018 року, № від 27.02.2019 року, № від 08.01.2019 року.

Тому, допущені фіскальним органом процедурні порушення, у тому числі й ті, що пов`язані, зокрема, з недотриманням строку прийняття податкових повідомлень-рішень тощо, не можуть слугувати самостійною підставою для звільнення платника податків від відповідальності за вчинені ним податкові правопорушення, та можуть бути прийняті судом до уваги за умови підтвердження належними та допустимими доказами добросовісного виконання таким платником власного податкового обов`язку.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03.04.2018 р. у справі №810/5546/15 (провадження №К/9901/28783/18), від 20.10.2020 року по справі №816/4605/15.

Також, у постанові від 23.04.2020 у справі №813/1790/18 Верховний Суд наголосив, що «…у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття…».

При цьому, судом встановлено, що спірні податкові повідомлення-рішення містять, зокрема, підставу для визначення грошового зобов`язання, посилання на норму Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок суми штрафної санкції; суму, що повинен сплатити платник податку; граничні строки сплати грошового зобов`язання, попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання, граничні строки, передбачені Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

В даному випадку, лише саме по собі посилання на недотримання контролюючим органом строків прийняття податкового повідомлення-рішення, без спростування платником порушень податкового законодавства, виявлених під час перевірки, не може бути підставою для скасування такого рішення.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 09.08.2018, № від 10.04.2018, № від 27.02.2019, № від 08.01.2019 задоволенню не підлягають.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та відсутність підстав для їх задоволення.

Відповідно до вимог статті 139 КАС України судові витрати не підлягають розподілу.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 в позові до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 09.08.2018, № від 10.04.2018, № від 27.02.2019, № від 08.01.2019, № від 30.11.2018, № від 30.11.2018,- відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул.Відінська,12, м.Рівне, 33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Повний текст рішення складений 20 травня 2022 року

Суддя Н.В. Друзенко