Справа № 460/6711/22
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2022-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 травня 2022 року м. Рівне №460/6711/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Національної поліції в Рівненській області
про визнання дій протиправними,зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Рівненській області щодо невиплати ОСОБА_1 сум добових витрат та витрат на оренду житла за час перебування у службових відрядженнях відповідно до наказів ГУНП в Рівненській області № 762 від 02.08.2021; № 859 від 31.08.2021; № 983 від 04.10.2021; № 1086 від 03.11.2021; № 1174 від 29.11.2021 та № 1270 від 24.12.2021;

стягнути з Головного управління Національної поліції в Рівненській області на користь ОСОБА_1 невиплачені грошові кошти за добовими витратами та витратами на оренду житла під час перебування у службових відрядженнях у розмірі 110 100грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 12.01.2021 його призначено на посаду слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області. В період з 02.08.2021 по 26.01.2022 перебував у службових відрядженнях в м. Києві. Водночас, відповідач безпідставно не здійснив виплату компенсації сум добових витрат та витрат на оренду житла за час перебування у службових відрядженнях, відповідно до наказів ГУНП в Рівненській області № 762 від 02.08.2021; № 859 від 31.08.2021; № 983 від 04.10.2021; № 1086 від 03.11.2021; № 1174 від 29.11.2021 та № 1270 від 24.12.2021. А тому просить суд відновити його порушене право та стягнути з відповідача на його користь невиплачені грошові кошти за добовими витратами та витратами на оренду житла під час перебування у службових відрядженнях у розмірі 110 100грн. З підстав наведених у позові, позивач просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 23.03.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Позиція відповідача щодо позовних вимог висловлена ним у відзиві на позовну заяву, відповідно до змісту якого він заперечував проти їхнього задоволення. Зазначав на обґрунтування такої позиції, що відповідно до листа Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку від 20.04.2022 № 308/29/01-2022 за даними бухгалтерського обліку, відображеними у комп`ютерній програмі «МIА: Облік І Звітність» на базі ІПЗ «МІА» Бухгалтерія відшкодування витрат, які є предметом спору у даній справі за період 02.08.2021 по 27.12.2021 не проводилося. При цьому відшкодування витрат за період із 28.12.2021 по 26.01.2022, тобто за останній місяць відрядження позивача, було здійснено в межах бюджетних асигнувань в частині добових витрат. Додатково повідомлено, що Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Рівненській області не може надати копії документів, які підтверджують чи спростовують будь - які операції щодо компенсації витрат ОСОБА_1 , пов`язаних із службовими відрядженнями останнього, а саме добових витрат та витрат на оренду житла, із 02.08.2021 по 26.01.2022, оскільки первинні документи за вказаний період, які зберігалися у приміщенні Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Рівненській області, були евакуйовані за межі Головного управління Національної поліції в Рівненській області, у зв`язку із оголошенням воєнного стану на території України із 24.02.2022. З наведених підстав, просило суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Ознайомившись із відзивом на позов, позивач подав відповідь на відзив, у якому вказав, що неможливість відповідачем надати копії документів, що підтверджують чи спростовують будь-які операції щодо компенсації витрат, які є предметом спору, не є перешкодою у прийнятті судом відповідного рішення, оскільки всі необхідні документи для оплати добових витрат та витрат на оренду житла долучені до позовної заяви. Відтак, вказує на безпідставність та необґрунтованість поданого відзиву на позов.

Оскільки, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Наказом начальника ГУНП в Рівненській області з 12.01.2021 ОСОБА_1 призначено на посаду слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

Згідно Наказу ГУНП в Рівненській області від 02.08.2021 № 762, ОСОБА_1 відряджено з 02.08.2021 до Головного слідчого управління Національної поліції України, терміном на 30 діб з метою розслідування кримінального провадження. Про перебування у відрядженні свідчить Талон-відрядження, Картка автоматизованої інформаційної системи Відрядження та Посвідчення про відрядження серія ВЕ № 94 на період з 02.08.2021 по 01.09.2021 року та звіт про відрядження. Послуги на проживання за вказаний період в м. Києві оплачені ОСОБА_1 згідно рахунку № 356 від 31.08.2021 ФОП ОСОБА_2 в сумі 17400 грн. Добові за вказаний період становлять 1800 грн.

Згідно Наказу ГУ НП в Рівненській області від 31.08.2021 № 859, ОСОБА_1 продовжено відрядження з 02.09.2021 до Головного слідчого управління Національної поліції України, терміном на 30 діб, з метою розслідування кримінального провадження. Про перебування у відрядженні свідчить Талон-відрядження, Картка автоматизованої інформаційної системи Відрядження та Посвідчення про відрядження серія ВЕ № 104 на період з 02.09.2021 по 01.10.2021 року та звіт про відрядження. Послуги на проживання за вказаний період в м. Києві оплачені ОСОБА_1 згідно рахунку № 396 від 01.10.2021 ФОП ОСОБА_2 в сумі 17400 грн. Добові за вказаний період становлять 1800грн.

Згідно Наказу ГУ НП в Рівненській області від 04.10.2021 № 983, ОСОБА_1 продовжено відрядження з 04.10.2021 до Головного слідчого управління Національної поліції України, терміном на 30 діб, з метою розслідування кримінального провадження. Про перебування у відрядженні свідчить Талон-відрядження, Картка автоматизованої інформаційної системи Відрядження та Посвідчення про відрядження серія ВЕ № 140 на період з 04.10.2021 по 03.11.2021 року та звіт про відрядження. Послуги на проживання за вказаний період в м. Києві оплачені ОСОБА_1 згідно рахунку № 445 від 03.11.2021 ФОП ОСОБА_2 в сумі 17400 грн. Добові за вказаний період становлять 1800 грн.

Згідно Наказу ГУ НП в Рівненській області від 03.11.2021 № 1086, ОСОБА_1 продовжено відрядження з 05.11.2021 до Головного слідчого управління Національної поліції України, терміном на 30 діб, з метою розслідування кримінального провадження. Про перебування у відрядженні свідчить Талон-відрядження, Картка автоматизованої інформаційної системи Відрядження та Посвідчення про відрядження серія ВЕ 151 на період з 05.11.2021 по 04.12.2021 року та звіт про відрядження. Послуги на проживання за вказаний період в м. Києві оплачені ОСОБА_1 згідно рахунку № 448а від 04.12.2021 ФОП ОСОБА_2 в сумі 17400 грн. Добові за вказаний період становлять 1800 грн.

Згідно Наказу ГУ НП в Рівненській області від 29.11.2021 №1174, ОСОБА_1 продовжено відрядження з 29.11.2021 до Головного слідчого управління Національної поліції України, терміном на 30 діб, з метою розслідування кримінального провадження. Про перебування у відрядженні свідчить Талон-відрядження, Картка автоматизованої інформаційної системи Відрядження та Посвідчення про відрядження серія ВЕ 179 на період з 29.11.2021 по 28.12.2021 та звіт про відрядження. Послуги на проживання за вказаний період в м. Києві оплачені ОСОБА_1 згідно рахунку № 524а від 28.12.2021 ФОП ОСОБА_2 в сумі 14400 грн. Добові за вказаний період становлять 1500 грн.

Згідно Наказу ГУ НП в Рівненській області від 24.12.2021 року № 1270, ОСОБА_1 продовжено відрядження з 28.12.2021 до Головного слідчого управління Національної поліції України, терміном на 30 діб, з метою розслідування кримінального провадження. Про перебування у відрядженні свідчить Талон-відрядження, Картка автоматизованої інформаційної системи Відрядження та Посвідчення про відрядження серія ВЕ 5 на період з 28.12.2021 по 27.01.2022 року та звіт про відрядження. Послуги на проживання за вказаний період в м. Києві оплачені ОСОБА_1 згідно рахунку № 23 від 27.01.2022 ФОП ОСОБА_2 в сумі 17400 грн.

Судом встановлено, що добові за вказаний вище період з 28.12.2021 по 26.01.2022 позивачу виплачені у сумі 8640,00грн, що підтверджується копією відомості розподілу витрат АТ КБ "Приватбанк" від 28.01.2022 № 220128РВ85 та не заперечується сторонами у заявах по суті.

Водночас, 28.01.2022 позивач звернувся до Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Рівненській області із заявою про виплату у повномі обсязі компенсації за добовими витратами та витратами на оренду житла під час перебування у службових відрядженнях.

Однак, компенсації сум добових витрат та витрат на оренду житла за час перебування у службових відрядженнях відповідачем так і не проведено, доказів протилежного для суду не представлено.

Не погоджуючись із такими діяннями відповідача, та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України закріплено право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на заробітну плату не нижчу ніж визначено законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Частиною першою статті 3 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 2, 3 розділу І Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.08.2017 №672, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.08.2017 №1042/30910 (далі - Інструкція № 672 ), службовим відрядженням вважається поїздка поліцейського за наказом, підписаним керівником органу поліції або особою, яка виконує його обов`язки, його першим заступником або заступниками відповідно до їх компетенції, на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового завдання поза місцем його постійної служби.

Пунктом 2 розділу II Інструкції № 672 встановлено, зокрема, що строк відрядження не може перевищувати 30 календарних днів з урахуванням часу перебування в дорозі, але з дозволу керівника органу поліції або особи, яка виконує його обов`язки строк відрядження може бути продовжено, при цьому загальний строк відрядження не може перевищувати 60 календарних днів.

Відповідно до пунктів 1, 3, 4, 8 розділу ІІІ Інструкції №672 поліцейському, який направляється у службове відрядження, видається посвідчення про відрядження з талоном посвідчення про відрядження та карткою автоматизованої інформаційної системи «Відрядження» (далі - картка АІС «Відрядження»), які оформлюються відрядженою особою.

Орган (підрозділ) поліції самостійно забезпечує виготовлення бланків посвідчень про відрядження.

На бланку посвідчення про відрядження проставляється відповідні серія та номер.

Виїзд поліцейського у службове відрядження без посвідчення про відрядження не дозволяється.

Посвідчення про відрядження підписується керівником органу поліції або його першим заступником, заступниками відповідно до їх компетенції та скріплюються гербовою печаткою.

Поліцейський, який виїжджає у службове відрядження, зобов`язаний у підрозділі документального забезпечення органу (підрозділу) поліції отримати посвідчення про відрядження, заповнити всі його реквізити, після чого у разі необхідності подати талон посвідчення про відрядження до бухгалтерської служби органу (підрозділу) поліції для отримання авансу.

Усі витрати на службове відрядження відшкодовуються лише за наявності оригіналів документів, що засвідчують вартість цих витрат.

Згідно з пунктом 9 Інструкції №672 витрати на службове відрядження відшкодовуються відповідно до постанови КМУ № 98 та Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 № 59, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 31.03.1998 за №218/2658 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 17.03.2011 №362) (із змінами).

Наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 № 59, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31.03.1998 за № 218/2658 затверджено Інструкцію про службові відрядження в межах України та за кордон (далі Інструкція № 59).

Відповідно до пункту 1 Розділу 1 Інструкції № 59 службовим відрядженням вважається поїздка працівника за розпорядженням керівника державного органу (поїздка державного службовця - за розпорядженням керівника державної служби), підприємства, установи та організації, що повністю або частково утримується (фінансується) за рахунок бюджетних коштів (далі - підприємство), на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового доручення поза місцем його постійної роботи (за наявності документів, що підтверджують зв`язок службового відрядження з основною діяльністю підприємства).

Пунктом 4 Інструкції № 59 визначено, що підприємство, що відряджає працівника, забезпечує його коштами для здійснення поточних витрат під час службового відрядження (авансом). Аванс перераховується на поточний рахунок працівника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжних карток, або рахунок підприємства, що направляє працівника у відрядження, операції за яким можуть здійснюватися з використанням корпоративних платіжних карток.

Відповідно до пункту 14 Інструкції № 59 підтвердними документами, що засвідчують вартість понесених у зв`язку з відрядженням витрат, є розрахункові документи відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Податкового кодексу України, а також документи, визначені цією Інструкцією. У разі відрядження за кордон підтвердні документи, що засвідчують вартість понесених за кордоном у зв`язку з таким відрядженням витрат, оформлюються згідно із законодавством відповідної держави.

Окремим видом витрат, що не потребують спеціального документального підтвердження, є добові витрати (витрати на харчування та фінансування інших власних потреб фізичної особи, понесені у зв`язку з таким відрядженням). Суми добових витрат для працівників підприємств затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 № 98 (пункт 15 Інструкції № 59).

Порядок відрядження в межах України визначений Розділом ІІ Інструкції № 59.

Відповідно до пункту 1 Розділу ІІ Інструкції № 59 направлення працівника підприємства у відрядження здійснює керівник цього підприємства або його заступник (направлення у відрядження державного службовця здійснює керівник державної служби) і оформлює наказом (розпорядженням), у якому зазначаються мета виїзду, завдання (за потреби), пункт призначення (місто або міста призначення, інші населені пункти, найменування підприємства, установи або організації, куди відряджається працівник), строк (дата вибуття у відрядження та дата прибуття з відрядження), джерело фінансового забезпечення витрат на відрядження, а також за потреби інші ключові моменти (вид транспорту, інформація про додаткові обмеження щодо сум та цілей використання коштів, наданих на відрядження, у разі їх встановлення керівником), після затвердження кошторису витрат. У разі направлення працівника підприємства у службове відрядження за запрошенням подається його копія та за наявності програма заходів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 № 98 «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів» (із змінами) затверджено суми витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів, згідно з додатком 1.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 № 98 установлено, що в разі коли працівники, відряджені за кордон, за умовами запрошення безоплатно забезпечуються харчуванням стороною, яка приймає, або коли працівники, відряджені в межах України для участі у переговорах, конференціях, симпозіумах з питань, що стосуються основної діяльності підприємства, установи та організації, які відряджають працівників, за умовами запрошення безоплатно забезпечуються харчуванням організаторами таких заходів, добові витрати відшкодовуються у розмірах, що визначаються у відсотках сум добових витрат для відповідної держави згідно з додатком 1 до цієї постанови, зокрема 80 відсотків при одноразовому, 55 відсотків - дворазовому, 35 відсотків - триразовому харчуванні.

Витрати на найм житлового приміщення під час відрядження відшкодовуються за наявності оригіналів підтвердних документів (далі - підтвердні документи).

Витрати на харчування, вартість якого включена до рахунків на оплату вартості проживання у готелях (мотелях), інших житлових приміщеннях або до проїзних документів, оплачуються відрядженим працівникам за рахунок добових витрат.

Підприємства, установи та організації, що направляють працівників у відрядження, забезпечують їх коштами як аванс для здійснення поточних витрат (у межах України - у національній валюті, за кордон - у валюті держави, до якої відряджається працівник, або у доларах США/євро, або у гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національного банку, встановленим на день подання уповноваженому банку розрахунку витрат на відрядження). Аванс перераховується на поточний рахунок працівника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжних карток, або рахунок підприємства, установи, організації, що направляють працівника у відрядження, операції за яким можуть здійснюватися з використанням корпоративних платіжних карток (пункт 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 № 98).

Отже, відповідно до наведених норм Постанови КМУ № 98 та Інструкції для підприємств, що повністю або частково фінансуються за рахунок бюджетних коштів, визначений обов`язок відшкодувати працівнику, який перебував у відрядженні, витрати на найм житлового приміщення під час відрядження за наявності оригіналів підтвердних документів. Також, виплата добових витрат є передбаченою гарантією для працівників, що скеровуються в службові відрядження.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При розгляді справи «Кечко проти України» (заява № 63134/00) Європейський Суд з прав людини зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (аналогічна позиція викладена в рішенні у справі № 59498/00 «Бурдов проти Росії»).

Таким чином, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Таким чином, суд дійшов висновку, що за наявності документально підтверджених витрат на відрядження, відповідач порушив право ОСОБА_1 на відшкодування коштів, витрачених ним у відрядженні.

Отже, відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо невідшкодування позивачу у повному обсязі витрат на оренду житла та добові під час перебування у службових відрядженнях.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, вихід за межі позовних вимог можливий, але повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, на захист яких поданий позов.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача та визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Рівненській області щодо виплати ОСОБА_1 сум добових витрат та витрат на оренду житла за час перебування у службових відрядженнях відповідно до наказів ГУНП в Рівненській області № 762 від 02.08.2021; № 859 від 31.08.2021; № 983 від 04.10.2021; № 1086 від 03.11.2021; № 1174 від 29.11.2021 та № 1270 від 24.12.2021 та як наслідок зобов`язання здійснити нарахування та виплату компенсації добових витрат та витрат на оренду житла із 02.08.2021 по 26.01.2022.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачем. Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Оскільки судом встановлений факт наявності порушеного права позивача з боку відповідача, то поданий позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Враховуючи вищенаведене, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, судові витрати на суму 1101,00грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Рівненській області щодо виплати ОСОБА_1 сум добових витрат та витрат на оренду житла за час перебування у службових відрядженнях відповідно до наказів ГУНП в Рівненській області № 762 від 02.08.2021; № 859 від 31.08.2021; № 983 від 04.10.2021; № 1086 від 03.11.2021; № 1174 від 29.11.2021 та № 1270 від 24.12.2021.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Рівненській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсацію сум добових витрат та витрат на оренду житла за час перебування у службових відрядженнях за період з 02.08.2021 по 26.01.2022.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Рівненській області судові витрати на суму 1101,00грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 27 травня 2022 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Рівненській області (вул.Хвильового,2,м.Рівне,33028,

Суддя Д.П. Зозуля