Справа № 340/6985/21
Суддя: С.В. Дегтярьова
Дата ухвалення: 2022-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/6985/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дегтярьової С.В., розглянув у порядку спрощеного провадження (письмового провадження) адміністративну справу

за позовом: Фермерського господарства Джерело-2 (28001, м. Олександрія, вул. Кременчуцька, 217-а, )

до відповідача: Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Кіровоградської області (25004, м. Кропивницький, вул. Генерала Родимцева, 102, )

про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову в.о. заступника начальника Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки начальника відділу державного контролю за безпекою на транспорті у Кіровоградській області В. Опря про застосування адміністративно-господарського штрафу №281417 від 15.09.2021 р. про стягнення 8500,00 грн.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.11.2021 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.31).

Позов мотивовано тим, що спірною постановою до ФГ «Джерело-2» застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 8500,00 грн. на підставі абзацу 14 частини 1 статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. Позивач зазначає, що правила перевезення неподільного та подільного вантажів у випадку перевищення вагових або габаритних параметрів є різними: перевезення неподільного вантажу допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі, а перевезення подільного вантажу не допускається взагалі. Заборона руху транспортних засобів з перевищенням вагових параметрів при перевезенні подільного вантажу унеможливлює отримання перевізником дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. З цих підстав просить суд визнати спірну постанову протиправною та скасувати її.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву відповідно до якого позовні вимоги не визнаються (а.с.39-49). Представник відповідача зазначає, що під час рейдової перевірки 04.08.2021 року встановлено порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт, а саме - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% але не більше 10% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу (навантаження на строєну вісь становило 23500 кг, що на 6,8% перевищило допустимі норми), що стало приводом для застосування до автомобільного перевізника ФГ «Джерело-2» адміністративно-господарського штрафу в сумі 8500 грн. на підставі абз.14 ч.1 ст.60 Закону України Про автомобільний транспорт. Доводячи правомірність спірної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №281417 від 15.09.2021 року, просив суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши справу в порядку спрощеного (письмового) провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

Фермерське господарство «Джерело-2» є юридичною особою, яка на підставі договору найму (оренди) автомобіля від 13.11.2020 р., укладеного з ОСОБА_1 , використовує у своїй господарській діяльності автомобіль марки DAF, модель XF 460 FТ, спеціалізований сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.6-9).

Посадовими особами Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 04.08.2021 року проведено рейдову перевірку транспортних засобів, автомобільних перевізників, водіїв, що здійснюють перевезення пасажирів, вантажів на автомобільній дорозі Н 14 «Олександрівка-Кіровоград-Миколаїв» 75+812 м щодо дотримання ними вимог чинного автотранспортного законодавства України.

У ході рейдової перевірки 04.08.2021 року здійснено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи на підставі ТТН №12 від 04.08.2021 року перевезення вантажу (ячмінь 2021) (а.с.10, 13).

За наслідками зважування транспортного засобу складено довідку №0055022 від 04.08.2021 року про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт №0064522 від 04.08.2021 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, згідно з якими встановлено перевищення вагових обмежень осьових навантажень на строєну вісь транспортного составу: замість нормативно допустимих 22 тон фактичне навантаження становило 23,5 тони (а.с.11-12).

На підставі цих документів сформовано розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0064522 від 04.08.2021 року, яким позивачу нараховано до сплати 103,6 євро (а.с.13).

За результатами перевірки також складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №287339 від 04.08.2021 року, в якому вказано про порушення, передбачене абз.14 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% але не більше 10% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу (а.с.55). Від підписання цього акту водій відмовився (а.с.55).

Розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт призначено на 15.09.2021 року, про що позивача повідомлено листом (а.с.52-54).

В.о. заступника начальника Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, розглянувши 15.09.2021 року справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт, виніс постанову №281417 від 15.09.2021 року, якою на підставі абз.14 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» до ФГ «Джерело-2» застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 8500,00 грн. (а.с.50).

Не погоджуючись з цією постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України "Про автомобільний транспорт".

Відповідно до частин 12, 14, 17 статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" - (далі за текстом - Закон № 2344-III) (тут і надалі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин 1, 5, 8 статті 60 Закону Закон № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

Порядок стягнення у вигляді штрафу за порушення, викладені у цій статті, та порядок оскарження постанови по справі про правопорушення визначає Кабінет Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (надалі - Порядок №1567).

Згідно з пунктами 2, 3 Порядку №1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Пунктом 16 Порядку №1567 передбачено, що рейдова перевірка може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки.

Габаритно-ваговий контроль проводиться двома посадовими особами Укртрансбезпеки або однією посадовою особою Укртрансбезпеки із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю.

Відповідно до пунктів 21, 22 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис.

Згідно з пунктами 25, 26, 27 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Приписами частини третьої статті 48 Закону № 2344-III встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до частини першої статті 29 Закону України "Про дорожній рух" № 3353 (далі - Закон №3353) до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Згідно з нормами частини другої статті 29 Закону № 3353 визначено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 22.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи 04.08.2021 року позивачем при здійсненні перевезення вищевказаним транспортним засобом допущено перевищення вагових параметрів на строєну вісь в 23,5 т при загальній вазі 39,88 т, тобто виявлено перевищення вагових норм на строєну вісь, яке становить понад 5%, при нормативно допустимій 22 т.

Відповідно до статті ст.33 Закону України Про автомобільні дороги від 08.09.2005 №2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Водночас, згідно з п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

З аналізу наведених норм вбачається, що правила перевезення неподільного та подільного вантажів у випадку перевищення вагових або габаритних параметрів є різними, зокрема, перевезення неподільного вантажу допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі, в той час, як перевезення подільного вантажу не допускається взагалі.

За змістом товарно-транспортної накладної від 04.08.2021 року №12 (а.с.10) позивач перевозив вантаж (ячмінь), який за своїм характером є подільним, тобто може при завантаженні бути поділений на окремі частки без втрати або пошкодженні його властивостей, а тому перевезення такого вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху заборонено.

Головна мета такої заборони збереження автомобільних доріг та попередження їх передчасного руйнування. Внаслідок цього й встановлено заборону з перевезення подільних вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм без будь-яких винятків.

Отже, чинним законодавством встановлена імперативна заборона на перевезення подільних вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, що виключає можливість отримання перевізником відповідного дозволу.

В той же час, суд враховує, що законодавець з метою збереження автомобільних доріг чітко встановив порядок перевезення таких вантажів, оскільки можливо безперешкодно розділити такий вантаж по різних автомобілях, не перевищуючи їх технічні характеристики та не пошкоджуючи автомобільні дороги. Натомість, для неподільних вантажів така можливість відсутня, а тому законодавством допускається перевезення таких вантажів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, але за умови отримання відповідного дозволу.

З огляду на викладене, суд зазначає, що заборона руху транспортних засобів з перевищенням вагових параметрів при перевезенні подільного вантажу унеможливлює отримання перевізником дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Згідно з абзацом 14 частини 1 статті 60 Закону № 2344-IIІ (в редакції станом на час вчинення правопорушення), за яким на позивача накладений штраф за порушення законодавства про автомобільний транспорт, до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки видача дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, які перевозять подільні вантажі з перевищенням габаритно-вагових параметрів, не передбачена, то на особу не може бути накладений штраф відповідно до абзацу 14 частини 1 статті 60 Закону № 2344-IIІ за відсутність такого дозволу.

Отже, враховуючи викладене, суд зазначає, що посадові особи відповідача, приймаючи оскаржувану постанову, діяли всупереч чинного законодавства, оскільки особа не може бути притягнута до відповідальності за відсутність у неї документа, видача якого у спірних правовідносинах законом не передбачена.

Суд звертає увагу, що Законом України від 03.06.2021 № 1534-ІХ (набув чинності 01.10.2021) внесено зміни до абзаців 14-16 частини 1 статті 60 Закону № 2344-IIІ, відповідно до яких, зокрема ці абзаци доповнені словами або подільного вантажу, тобто зазначеними змінами законодавець у цьому питанні по суті визнав прогалину в законодавстві і ввів з 01.10.2021 року в дію норму про відповідальність осіб за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні подільного вантажу. Однак дана норма в новій редакції застосована до правовідносин, які мали місце до набрання чинності даним законом, бути не може.

Таким чином, суд, враховуючи вищевикладене, доходить висновку, що в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого абзацом 14 частини 1 статті 60 Закону № 2344-IIІ.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що Центральне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки - не є розпорядником бюджетних коштів, оскільки не є самостійною бюджетною установою, а є структурним підрозділом апарату Державної служби України з безпеки на транспорті та її територіальним органом.

Отже, судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору у розмірі 2270,00 грн. (а.с.3), слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Керуючись ст.ст.9, 132, 134, 139, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову від 15 вересня 2021 року №281417 Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування до Фермерського господарства «Джерело-2» адміністративно-господарського штрафу в розмірі 8500 грн.

Стягнути на користь Фермерського господарства «Джерело-2» () за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) () сплачений судовий збір у сумі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду С.В. Дегтярьова