Справа № 359/9025/21
Суддя: Муранова-Лесів І. В.
Дата ухвалення: 2022-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 359/9025/21
Провадження № 2-а/359/23/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Шляхетко Ю.В.,

за участі позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Моісеєнка Юрія Сергійовича, Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

20.09.2021 ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду з даним адміністративним позовом, у якому просив суд :

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4754986 від 10.09.2021 року;

- справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення;

- стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі, сплаченому за подання цієї позовної заяви (а.с.1-6).

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 10 вересня 2021 року приблизно о 22 год. 00 хв. він, керуючи транспортним засобом «Volksvagen Golf», н.з. НОМЕР_1 , рухався у м.Черкаси по вул.Сумгаїтській. Близько 22 год. 01 хв. він був зупинений поліцейським 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Черкаській області лейтенантом поліції Моісеєнком Юрієм Сергійовичем з підстав начебто порушення п. 8.4. Правил дорожнього руху. Вказує, що за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО №4754986 від 10.09.2021 р., якою позивача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп. Вказану постанову позивач вважає незаконною та необґрунтованою, посилаючись на те, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, якими підтверджується вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, до оскаржуваної постанови не долучено

14.12.2021 від Управління патрульної поліції в Черкаській області надійшли пояснення третьої особи (а.с.31,33-36), за змістом яких представник, який діє на підставі довіреності, виданої на представництво інтересів Департаменту патрульної поліції, його територіальних підрозділів та посадових осіб, просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що в період часу з 20:00 год. 10.09.2021 по 08:00 год. 11.09.2021 відповідач ніс службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку та виконував обов`язки, відповідно до повноважень, передбачених Законом України «Про Національну поліцію», шляхом патрулювання на службовому автомобілі на території м. Черкаси, та близько 21:46 год. став очевидцем як по вул. Сумгаїтська, 1 в м. Черкаси, водій, керуючи транспортним засобом «Volksvagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», чим порушив п. 8.4.в) Правил дорожнього руху України, а тому, на підставі п.1 та п.2 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» вказаний транспортний засіб був зупинений. Також вказує, що відповідно вимог ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» відповідач, звертаючись до позивача, який був за кермом автомобіля, представився (назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання) та, згідно ч.3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» проінформував про вищезазначене порушення ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а також згідно п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.4 ПДР оголосив законні вимоги щодо пред`явлення посвідчення водія та свідоцтва пре реєстрацію транспортного засобу. Зазначає, що після перевірки документів відповідач, у відповідності до вимог ст. 279 КУпАП, з урахуванням положень ст. 280 КУпАП, здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому роз`яснив позивачеві його права, передбачені ст. 63 Конституцією України, а також права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП. Та, розглянувши справу, відповідач, у відповідності до положень ст. 258 КУпАП з дотриманням вимог ст. 283 КУпАП та врахуванням ч. 2 ст. 33 КУпАП, ст. 251 КУпАП. ст.252 КУпАП виніс постанову серії ЕАО № 4754986 за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно позивача та наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн. В подальшому відповідач, згідно ст. 285 КУпАП ознайомив позивача із змістом постанови та вручив її копію.

Не погоджуючись з позовом представник третьої особи Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції також зазначив, що до пояснення долучаються відеозаписи з автомобільного відеореєстратора, на яких зафіксовано наявність дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» на вказаній ділянці по напрямку руху транспортного засобу під керування позивача, а також доказ порушення ним вимог дорожнього знаку. Цей відеозапис, у відповідності до ст. 252 КУпАП, під час розгляду справи був прийнятий та оцінений відповідачем як належний, допустимий та достатній доказ. Звертає увагу, що на відеозаписах зафіксовано, що позивачем не заперечувався факт проїзду через ділянку автодороги, на якій розповсюджується дія знак 3.21 «Проїзд заборонено», але зазначалось що докази встановлення даного знаку мають бути пред`явлені йому на місці. Поряд з цим позивач неодноразово відмовлявся прослідувати до місця його встановлення для особистого переконання у його наявності.

Ухвалою судді від 22.09.2021 було відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду (а.с.24-25).

Ухвалою суду від 16.11.2021, занесеною до протоколу судового засідання (а.с.27), за клопотанням позивача в якості співвідповідача до участі у справі було залучено Департамент патрульної поліції.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив його задовольнити, також підтримав подані ним заперечення на пояснення третьої особи щодо позову від 23.05.2022, відповідно до яких звертає увагу, що надані відеозаписи не долучалися в якості доказів до оскаржуваної постанови, та йому не направлялися.

Відповідач, представники співвідповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, додаткових заяв та клопотань до суду не направили.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали адміністративної справи, переглянувши надані представником відповідача відеозаписи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з вимогами ч.3 вказаної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що інспектором роти № 3 батальйону УПП в Черкаській області Моісеєнком Юрієм Сергійовичем 10 вересня 2021 року щодо позивача ОСОБА_1 була винесена оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕАО №4754986 за ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с.7).

Зі змісту постанови вбачається, що інспектор роти № 3 батальйону УПП в Черкаській області Моісеєнко Ю.С., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, встановив, що ОСОБА_1 10.09.2021 о 22 год. 01 хв. у м.Черкаси по вул.Сумгаїтській, керуючи транспортним засобом «Volksvagen Golf», н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» та проїхав прямо, чим порушив п.8.4 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.(а.с.7). Копія постанови вручена під підпис та отримана ОСОБА_1 .

Так, знак 3.21 розділу 33 Правил дорожнього руху України означає «В`їзд заборонено», яким забороняється в`їзд усіх транспортних засобів з метою: запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом; запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком 5.8; організації відокремленого в`їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій тощо; запобігання в`їзду на окрему смугу руху, при цьому знак 3.21 повинен застосовуватися разом з табличкою 7.9; запобігання в`їзду на дороги, що безпосередньо простягаються у межах прикордонної смуги до державного кордону і не забезпечують пересування до встановлених пунктів пропуску через державний кордон (крім сільськогосподарської техніки, інших транспортних засобів і механізмів, задіяних у провадженні відповідно до законодавства і за наявності відповідних на те законних підстав сільськогосподарської діяльності або інших робіт, ліквідації надзвичайних ситуацій та їх наслідків, а також транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Держприкордонслужби, ДМС, ДФС, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції і органів прокуратури під час виконання оперативних та службових завдань).

.

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У судовому засіданні був досліджений відеозапис з нагрудної камери інспектор роти № 3 батальйону УПП в Черкаській області Моісеєнка Ю.С.. на місці зупинки транспортного засобу, де відбувався розгляд справи про адміністративне правопорушення, наданий Департаментом патрульної поліції, а також відеозапис з відеореєстратора патрульного автомобіля, знімки екрану з відеозаписів з автомобільного відеореєстратора (а.с.32,37), схематичне зображення місця розташування дорожнього знаку та напрямку руху транспортного засобу «Volksvagen Golf», н.з. НОМЕР_1 (а.с.38), які були долучені до матеріалів адміністративного позову.

Так, на дослідженому відеозаписі із нагрудної камери інспектора поліції зафіксовано, що правопорушення скоєно 10 вересня 2021 року, та момент отримання пояснень водія та розгляду справи про адміністративне правопорушення. При цьому суд звертає увагу, що у своїх поясненнях водій ОСОБА_1 не заперечував факт проїзду на заборонний сигнал світлофору 3.21 «В`їзд заборонено», та не бажав переглянути відеозапис з відеореєстратора в патрульному автомобілі.

Також, на відеозаписі з відеореєстратора патрульного автомобіля зафіксовано момент проїзду автомобіля «Volksvagen Golf», н.з. НОМЕР_1 заборонний дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено», встановленого для організації відокремленого в`їзду і виїзду на автозаправній станції, а також переслідування та зупинку автомобіля «Volksvagen Golf», н.з. НОМЕР_1 патрульним автомобілем працівників поліції. При цьому на відеозаписі відеореєстратора патрульного автомобіля чітко видно, що ділянка дороги, по якій в порушення вимог дорожнього знаку 3.21 проїхав позивач має також додатково відповідну розмітку, яка забороняє виїзд на ділянку дороги із зустрічним рухом, якою прослідував позивач.

В силу вимог п.1 ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Отже, проведення відеозапису, здійсненого нагрудними відеокамерами та відеореєстратором у службовому автомобілі з метою фіксації правопорушення, відповідає вищенаведеним вимогам чинного законодавства, а отримані відеозаписи слід вважати належними і допустимими доказами, які підтверджують не тільки факт вчинення адміністративного правопорушення, але і відмову позивача ознайомитися з наявними доказами. Відсутність в протоколі посилання на відеозапис з відео реєстратора, не позбавляє суд можливості дослідивши такий доказ, переконатися у тому, що він має безпосереднє відношення до вчиненого адміністративного правопорушення, а також , що позивачу було повідомлено про існування такого доказу та запропоновано з ним ознайомитися, і позивач не бажав ознайомлюватися з таким доказом, не виключно через те, що не заперечував факту проїзду з порушенням вимог дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено».

Враховуючи висловлену позивачем під час складання оскаржуваної постанови незгоду щодо недотримання чинного законодавства при встановленні дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», суд враховує, що в силу вимог п.8.2-1 ПДР України дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги). Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Також враховує, що згідно з п.10.05.20 ДСТУ 4100:2014 «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування». знак 3.21 «В`їзд заборонено» потрібно застосовувати, щоб заборонити в`їзд усіх транспортних засобів, коли треба: запобігти зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з односторонній, рухом, при цьому на дорогах із кількома проїзними частинами, відокремленими одна від одної бульваром або підійнятою розділювальною смугою, знак 3.21 допускають установлювати для кожної проїзної частини з одностороннім рухом; запобігти виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком 5.8.; організувати відокремлений в`їзд і виїзд на майданчиках, що використовують для стоянки транспортних засобів, майданчиках, АЗС тощо; заборонити в`їзд на окрему смугу руху, при цьому знак 3.21 потрібно застосовував разом із табличкою 7.9.

Отже, той факт, що дорожній знак було розміщено над проїзною частиною, фактично для організації відокремленого в`їзду і виїзду з автозаправної станції, не суперечить вищенаведеним вимогам ПДР та ДСТУ. Крім того, з дослідженого відеозапису та схематичного зображення місця розташування дорожнього знаку (а.с.38) будь-яких обмежень оглядовості проїзної частини, в тому числі місця розташування дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», не вбачається.

Будь-яких належних і допустимих доказів, які б спростовували вищенаведені висновки суду, позивачем надано не було.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що відповідач, інспектор патрульної поліції Моісеєнко Ю.С., під час розгляду адміністративної справи щодо порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а оскаржувана постанова є обґрунтованою та законною.

Так, відповідно до вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП), органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частина 1 статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Встановлено, що відповідач - є працівником Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та на момент складання оскаржуваної позивачем постанови мав спеціальне звання середнього складу: лейтенант поліції, яке згідно вищенаведених вимог ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ст.81 (Присвоєння первинних спеціальних звань) Закону України «Про Національну поліцію», мав право розглядати справи про адміністративні правопорушення, а саме про порушення правил дорожнього руху за ч.1 ст.122 КУпАП та накладати адміністративні стягнення, отже діяв у межах своїх повноважень.

Крім того, суд приймає до уваги, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідачем дотримано вимог чинного законодавства, у тому числі частин 2 та 4 статті 258 КУпАП, за змістом якої протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

У тому числі відповідачем дотримано вимог ч.6 вказаної статті, відповідно до якої постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд прийшов також до переконання, що відповідачем у повній мірі дотримано вимог ст.245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, оскільки перед складанням постанови про адміністративне правопорушення щодо позивача були заслухані пояснення водія, роз`яснено позивачу права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, після чого винесено оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №4754986, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень, в межах санкції, передбаченої вказаною статтею (в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Крім того, судом враховано що оскаржувана постанова за змістом відповідає вимогам ст.283КУпАП, у тому числі викладено суть вчиненого порушення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №4754986 від 10.09.2021, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, відсутні, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Визначений ст.289 КУпАП строк звернення до суду позивачем не порушений.

У силу ст.139 КАС України підстави для відшкодування понесених позивачем судових витрат відсутні, інші судові витрати по справі не значаться.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 74-77, 122, 123, 139, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Моісеєнка Юрія Сергійовича, Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4754986 від 10.09.2021 року та закриття справи про адміністративне правопорушення відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду, або через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, та у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 30.05.2022.

Суддя І.В. Муранова-Лесів