Справа № 400/12959/21
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2022-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2022 р. № 400/12959/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю " ТІР СЕРВІС № 1 ", пр-т Центральний, 107/1, офіс 657,Миколаїв,54055,

до відповідача:Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, вул. Космонавтів, 61,Миколаїв,54056,

про:визнання протиправною та скасування постанови від 02.12.2021 року № 306855,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови № 306855 від 02.12.2021.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 1)відповідач при проведенні рейдової перевірки не сканували дані тахокарт і не вимагали надання особистої картки водія до цифрового тахографа, 2) позивач не був автомобільним перевізником, оскільки транспортний засіб було передано в оренду на підставі договору оренди, тому не може нести відповідальність, 3) відповідно до ст. ст. 39,48 ЗУ №2344 не передбачено у переліку наявність таких документів, як особиста картка водія до цифрового тахографа та роздруківку даних роботи водія з цифрового тахографа. Також Закон України № 2344 містить вимоги мати тахограф тільки міжнародним перевізникам, яким позивач згідно ТТН не являється,4) відповідач не повідомив позивача про розгляд справи про правопорушення, 5) в матеріалах справи про правопорушення законодавства відсутній графік та направлення на рейдову перевірку.

Відповідач надав суду відзив, в якому позов не визнає, оскільки при проведенні рейдової перевірки на підставі направлення на перевірку було встановлено порушення позивачем абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Позивача викликали на розгляд справ про правопорушення про що він був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, але він не з`явився, ніяких документів стосовно того, що він не є перевізником не надав.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст.262 КАС України без проведення судового засідання в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

05.10.2021 посадовими особами Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки(Одеська область) на підставі направлення на перевірку від 27.09.2021 № 026515 було проведено ваговий контроль транспортного засобу SCANIA, д/н НОМЕР_1 , що належить ТОВ «ОТП Лізинг». Під час проведення перевірки було встановлено перевезення вантажу без оформлення документів передбачених ст.48 Закону України « Про автомобільний транспорт», а саме відсутня на момент перевірки картка водія та/або роздруківка до цифрового тахографа.

У листопаді 2021 до відповідача надійшов лист ТОВ «ОТП Лізинг», який повідомив, що транспортний засіб SCANIA, д/н НОМЕР_1 переданий в тимчасове користування ТОВ «ТІР СЕРВІС №1», що підтверджується актом приймання-передачі від 28.08.2021 до договору фінансового лізингу № 10620 від 11.08.2021. ТОВ є фінансовою установою, основним видом діяльності якої є фінансовий лізинг та надання в оренду транспортних засобів, а не надання послуг з перевезення вантажу.

Постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу №306855 від 02.12.2021 до позивача застосований господарсько-адміністративний штраф в сумі 17000 грн. за порушення абз.3 ч.1 ст.60 Закону України « Про автомобільний транспорт» за перевезення вантажу за відсутністю на момент проведення перевірки документів , визначених статтею 48 цього закону, а саме особистої картки водія до цифрового тахографа, роздруківки даних роботи водія з цифрового тахографа транспортного засобу.

Положенням про Державну службі України з безпеки на транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 передбачено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади. Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному транспорті, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Статтею 3 Постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті N 1567 від 08.11.2006 передбачено, що органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 Закону України « Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством ( ст.48 Закону України № 2344).

Водій транспортного засобу зобов`язаний: мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень; дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку(ч.2 ст.49 Закону України « Про автомобільний транспорт»).

З метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані:

організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством(ст.18 ЗУ № 2344).

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку №340 від 07.06.2010 « Про затвердження положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів» передбачено, що це положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку.

Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (п.1.3).

Водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія або повинен мати копію графіка змінності водіїв (п.6.3).

Інструкцією з використання контрольних пристроїв тахографів на автомобільному транспорті №385 від 24.06.2010, затверджена Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України передбачено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом. Перевізники:

- забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий);

- зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії;

Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку:

- правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обов`язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР) ,

- наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку;

- дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа.

- дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом;

- наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа.

Системний аналіз вищезазначених норм права свідчить, що чинним законодавством передбачено, що водій повинен мати - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Інші документи передбачені законодавством це й є документи, які повинен мати при собі водій і наявність яких передбачена Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів №340 та Інструкцією з використання контрольних пристроїв тахографів на автомобільному транспорті №385 від 24.06.2010:

- у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом,

- інформація, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису

-наявності та чинності картки для цифрового тахографа.

Оскільки транспортний засіб, яким керував водій позивача обладнаний цифровим тахографом, то у водія повинна була бути в наявності особиста карта водія.

Посилання позивача на те, що відповідач при проведенні рейдової перевірки не сканували дані тахокарт і не вимагав надання особистої картки водія до цифрового тахографа не приймається судом до уваги, оскільки ці документи повинні були бути надані водієм при проведені перевірки відповідно до вимог ст.ст.48,49 Закону України « Про автомобільний транспорт».

Посилання позивача на те, що Закон України № 2344 містить вимоги мати тахограф тільки міжнародним перевізникам не приймається судом до уваги, оскільки Положення №340 поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами і яким передбачено, які документи повинен мати водій в залежності від того обладнаний чи не обладнаний автомобіль тахографом.

Відповідно до постанови КМУ № 1567 від 08.11.2006 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті п.п.26, 27 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

Відповідач надіслав на адресу позивача запрошення про розгляд справи за актом № 316281 на 02.12.2021, яке було отримане позивачем 22.11.2021, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Запрошення надсилалось за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний 107/1,офіс 657.

У відзиві відповідач зазначив, що позивач на розгляд справи не з`явився, ніяких документів на спростування висновків, зазначених в акті перевірки не надав.

Відтак, відповідач надав суду докази на спростування доводів позивача, що його не було повідомлено про розгляд справи.

Відповідно до ст.1,60 Закону України « Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, а автомобільними перевізниками відповідно до цього закону є - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Власник транспортного засобу надав відповідачу пояснення, що він відповідно до договору він не був автомобільним перевізником та транспортний засіб було передано в оренду позивача.

Позивач всупереч ст.77 КАС України не надав суду доказів, що не він був автомобільним перевізником, доказів на спростування висновків відповідача, тому спірна постанова прийнята правомірно.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач не надав суду доказів протиправності спірної постанови, належних та допустимих доказів на спростування висновків постанови про накладання штрафу, тому позов задоволенню не підлягає.

Судовий збір покладається на позивача та в зв`язку з відмовою у позову розподіл витрат на правову допомогу в сумі 5675грн. не здійснюється.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т. О. Гордієнко