Справа № 460/18272/21
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2022-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 травня 2022 року м. РівнеСправа №460/18272/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі ГУ ПФУ в Рівненській області, відповідач), у якому просить:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії з урахуванням 73% відповідних сум грошового забезпечення.

зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу пенсії відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» у розмірі 73% грошового утримання, починаючи з 01.01.2016.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.12.2010 позивача було звільнено зі служби в органах внутрішніх справ у запас Збройних Сил через хворобу. З 31.12.2010 йому призначено пенсію за вислугу років в розмірі 68% сум грошового забезпечення згідно з п. а ч.1 ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Водночас, з набранням чинності Законом України Про Національну поліцію (07.11.2015) положення п. а ч.1 ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ викладено в новій редакції, яке передбачає призначення пенсії особам, звільненим зі служби в поліції за станом здоров`я, та які мають вислугу 20 років і більше в розмірі 55% відповідних сум грошового забезпечення. Враховуючи зміни у чинному законодавстві позивачем був підготовлений та направлений лист до відповідача з обґрунтуванням проведення перерахунку його пенсії з врахуванням додаткових 5%, та встановивши основний розмір пенсії 73% грошового утримання. Однак ГУ ПФУ в Рівненській області відмовлено у здійсненні такого перерахунку пенсії з підстав, що позивач був звільнений у запас через хворобу, а зміни щодо умов звільнення зі служби в органах Нацполіції України стосуються лише осіб, що звільнилися зі служби в межах дії закону України «Про Національну поліцію». Позивач вважає дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії протиправними та такими, що порушують гарантоване державою його право на пенсію. Просив встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

Ухвалою від 13.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Відповідач подав відзив, у якому він заперечив проти позовних вимог. Зокрема, зазначив, що пенсія позивачу призначена з 31.12.2010 за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Розмір пенсії обраховано на момент призначення з врахуванням 26 років вислуги, що становило 68% сум грошового забезпечення відповідно до ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ у редакції, що діяла на момент призначення. Оскільки позивача було звільнено у запас, то відповідачем із врахуванням норм ст. 13 означеного Закону (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії) було обраховано відсоток суми грошового забезпечення наступним чином: 50% вислуги років + 18% (6*3) = 68 % суми грошового забезпечення. Крім того, перерахунки раніше призначених пенсій проводяться відповідно до ст. 63 Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, якою передбачено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Оскільки, у позивача не пройшло змін у грошовому забезпеченні, а Закон України «Про Національну поліцію» набрав чинності в цілому 07.11.2015, то відсутні підстави для застосування даних норм до пенсійного забезпечення позивача. Звернув увагу на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду. Вважає, що відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, перевіривши їх дослідженими доказами, оцінивши їх у сукупності на підставі чинного законодавства, суд встановив та врахував таке.

ОСОБА_1 , 1972 року народження, проходив військову службу в органах внутрішніх справ, де отримував грошове забезпечення до звільнення з військової служби у запас Збройних Сил з 30.12.2010 з постановкою на військовий облік за пп. «б» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 №114, (через хворобу).

Згідно з наказом начальника Управління МВС України в Рівненській області від 30.12.2010 №247 о/с, поданням про призначення пенсії від 10.01.2011 №22 та розрахунком вислуги років на пенсію від 10.01.2011, вислуга років ОСОБА_1 для призначення пенсії станом на 30.12.2010 складає: у календарному обчисленні 20 років 02 місяці 27 днів; у пільговому 26 років 11 місяців 02 дні.

Відповідно до протоколу від 31.12.2010 пенсія ОСОБА_1 призначена з 31.12.2010 в розмірі 68% сум грошового забезпечення.

16.06.2021 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Рівненській області із запитом на отримання публічної інформації, у якому, зокрема, просив здійснити перерахунок та виплату його пенсії з врахуванням додаткових 5%, встановивши основний розмір пенсії 73% грошового утримання відповідно до вимог чинних Законів України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про Національну поліцію», «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» та сплатити різницю пенсійного забезпечення з дати виникнення права на перерахунок, тобто з 01.01.2016.

ГУ ПФУ в Рівненській області листом від 22.06.2021 №1700-0307-8/26488 ОСОБА_1 було відмовлено у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії у згаданому позивачем розмірі, а також зазначено, що величина розміру пенсії за вислугу років за пенсійною справою позивача встановлена як 68% відповідних сум грошового забезпечення (50% за 20 років служби + 18% по 3% за кожен рік вислуги понад 20 років) і підстав для збільшення її розміру немає, оскільки пенсія позивачу призначена відповідно до Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України, а зміни щодо умов звільнення зі служби в органах Нацполіції України стосуються лише осіб, які звільнилися зі служби в межах дії Закону України «Про Національну поліцію».

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Відповідно до положень статті 102 Закону України Про Національну поліцію від 02.07.215 №580-VIII (далі Закон №580-VIII) пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, визначає Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-XII (далі Закон №2262-XII).

Згідно з п. а ст. 12 Закону №2262-XII (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) право на пенсію за вислугу років мають особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають на день звільнення зі служби вислугу на військовій службі або на службі в органах внутрішніх справ 20 років і більше.

Відповідно до ст. 13 Закону №2262-XII (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення (п. а ч.1); тим же особам, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43) (п. б ч.1).

Статтею 43 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Перерахунок пенсій призначених відповідно до Закону №2262-XII (в редакції, чинній на час проведення перерахунку пенсії) визначений статтею 63, відповідно до якої перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку (ч.1). Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону (ч.2). Призначені військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей пенсії перераховуються з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (ч.3).

Таким чином, в силу вимог ч.2 ст.63 Закону №2262-XII, у разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

29.12.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" від 23.12.2015 №900-VIII, підпунктом 2 пунктом 1 розділу І яким статтю 63 Закону №2262-XII після частини другої доповнити новою частиною такого змісту:

«Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських».

У зв`язку з цим частини третю та четверту вважати відповідно частинами четвертою та п`ятою.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Порядок №45), згідно з пунктами 2 та 3 якого Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України (редакція, чинна на момент перерахунку пенсії позивача).

Відповідно до п.4 Порядку №45, перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Пунктом 5 Порядку №45 визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) перерахунок пенсії з 1 січня 2016 року проводиться з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського, враховуючи оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції". Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року. Подальші перерахунки здійснюються з урахуванням складових грошового забезпечення, передбачених абзацом першим цього пункту.

Таким чином, відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається ст.13 Закону №2262-XII на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку, що такі складові пенсії, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України.

Разом з тим, відсоткове співвідношення, установлене ст.13 Закону №2262-XII, вже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.

Матеріалами справи стверджено, що пенсія позивачу була призначена 31.12.2010, її розмір складав 68% відповідних сум грошового забезпечення, з них: 50% - за 20 років служби; 18% - по 3% за кожен рік вислуги понад 20 років.

22.06.2021 ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії, виходячи з розміру грошового забезпечення 68% з 01.06.2021.

Однак, позивач вважає, що у зв`язку із набранням чинності 07.11.2015 положень Закону №580-VIII (окремими положеннями 07.08.2015) та внесенням змін до статті ст.13 Закону №2262-XII, він має право на збільшення відсоткового значення розміру його пенсії до 73% при здійсненні її перерахунку з 01.01.2016, за рахунок збільшення на 5% за вислугу 20 років служби як особі, звільненої через хворобу.

За змістом пункту «а» частини першої статті 13 Закону №2262-XII в редакції Закону №580-VIII, пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Аналіз вищевказаних правових норм свідчить про те, що редакція статті 13 Закону №2262-XII як до внесення змін Законом №580-VIII, так і після, передбачала, що призначення пенсії за вислугу років в розмірі 55% відповідних сум грошового забезпечення здійснюється особам, звільненим зі служби у відставку за віком або за станом здоров`я.

При цьому, до набрання чинності Законом №580-VIII порядок звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби було визначено Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 №114 (далі Положення №114)

Відповідно до п.1 Положення №114 це Положення визначає порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки.

До рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ належать особи, які перебувають у кадрах Міністерства внутрішніх справ і яким присвоєно спеціальні звання, встановлені законодавством.

Пунктом 62 Положення №114 визначено, що звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться: у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України Про військовий обов`язок і військову службу для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я придатні до військової служби (пп. «а»); у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом України Про військовий обов`язок і військову службу для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку) (пп. «б»).

Тобто, звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби проводиться в запас (з постановкою на військовий облік) або у відставку (із зняттям з військового обліку).

Умови звільнення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) передбачений пунктом 64 Положення №114, а звільнення зі служби у відставку (із зняттям з військового обліку) пунктом 65 Положення №114.

Як встановлено судом з витягу з наказу начальника Управління МВС України в Рівненській області від 30.12.2010 №247 о/с, ОСОБА_1 звільнено у запас за пп. «б» пункту 64 Положення №114.

Згідно з пп. «б» п.64 Положення №114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії.

Пунктом 65 Положення №114 (в редакції на час звільнення позивача) передбачено, що особи рядового і начальницького складу звільняються зі служби у відставку (із зняттям з військового обліку): а) за віком - при досягненні граничного віку, встановленого Законом СРСР "Про загальну військову повинність" для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання; б) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби за рішенням військово-лікарської комісії.

Враховуючи, що позивача звільнено зі служби в запас (через хворобу), а не у відставку (через хворобу), то він не набув права на призначення пенсії за вислугу років в розмірі 55% відповідних сум грошового забезпечення, визначених п. «а» ч.1 ст.13 Закону №2262-XII, а внесення змін до означеної норми Законом №580-VIII не змінює підстави набуття такого права.

Таким чином, поведінку відповідача в межах спірних правовідносин щодо відмови врахувати позивачу додатково 5% сум грошового забезпечення та встановити основний розмір пенсії позивача 73% грошового забезпечення, суд вважає правомірною.

Суд звертає увагу на те, що згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналіз вказаної правової норми свідчить про те, що учасник судового процесу - суб`єкт владних повноважень повинен доводити правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності виключно в адміністративних справах про їх оскарження. Водночас, інший учасник судового процесу не позбавлений обов`язку довести ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги чи заперечення. Тобто обов`язок доказування в адміністративному процесі не покладено виключно на суб`єкта владних повноважень, а розподілений в залежності від вимог та заперечень.

У даному випадку обов`язок доказування правомірності оспорюваних дій належить відповідачу, в той час як позивач зобов`язаний підтвердити належними та допустимими доказами обставини, які стали підставою для звернення до суду з позовом з даним позовом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач не підтвердив належними та допустимими доказами обставин наявності у нього права на перерахунок пенсії за вислугу років в розмірі 73% відповідних сум грошового забезпечення.

Суд зауважує, що в розумінні КАС України, захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Таким чином, передумовою для можливості задоволення позовних вимог щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити дії (похідна вимога) повинна бути наявність факту порушення прав особи, яка звернулася до суду за захистом порушених прав, тобто вчинення таким суб`єктом протиправних дій, бездіяльності чи прийняття протиправного рішення (основна вимога), які, у даному випадку, відсутні.

З огляду на викладене, позов задоволенню не підлягає.

Підстави для застосування положень статті 139 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул.Короленка, 7, м.Рівне, 33028. ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Повний текст рішення складений 30 травня 2022 року.

Суддя Н.О. Дорошенко