Справа № 480/12370/21
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2022-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши у письмовому провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Управління соціального захисту населення Шосткинської районної державної адміністрації до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернулося Управління соціального захисту населення Шосткинської районної державної адміністрації (далі - позивач, УПСЗН Шосткинської РДА) з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (далі - відповідач-1, відділ ПВР УЗПВР у Сумській області), в якій, з урахуванням заяви про виправлення технічної описки у позовній заяві, просило визнати протиправною та скасувати постанову про накладання штрафу від 03.11.2021 ВП №65989378, винесену головним державним виконавцем ПВР УЗПВР у Сумській області Діхтяренко Володимиром Олександровичем (далі - Діхяренко В.О.) по виконавчому листу № 480/4315/20.
Позовні вимоги вмотивовані тим, що на даний час позивачем виконано рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.03.2021 у справі №480/4315/20 та здійснено нарахування ОСОБА_1 (далі - третя особа, ОСОБА_1 ) недоплаченої разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги, а 13.10.2021 позивачем здійснено виплату ОСОБА_1 недоплаченої разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги, що підтверджується платіжним доручення № 2534 від 19.10.2021.
При цьому, позивач не мав змоги виконати зобов`язання зі сплати на користь стягувача вищезазначених коштів після набрання рішенням законної сили. Однак, УПСЗН Шосткинської РДА на адресу Міністерства соціальної політики України, Департаменту соціального захисту населення Сумської ОДА, голови Шосткинської районної державної адміністрації направлялися листи з проханням втручання для вирішення проблеми виконання постанов Сумського окружного адміністративного суду щодо здійснення виплати недоотриманої частини щорічної разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону №3551-XII. Вказані обставини мали винятковий характер і є поважними при вирішенні питання щодо накладення на позивача штрафу за невиконання рішення суду, однак враховані державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови не були.
Ухвалою суду від 29.11.2021 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін з урахуванням особливостей розгляду даної категорії справ, передбачених ст. ст. 268, 269, 270-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України.
Крім того, вказаною ухвалою суду до участі у розгляді справи як другого відповідача було залучено Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (далі - відповідач-2, УЗПВР у Сумській області) та встановлено відповідачу-2 .
Представник відповідачів подав відзив на позовну заяву (а.с.29-52), в якому просив відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що оскаржувана постанова про накладення штрафу винесена у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а дії державного виконавця відповідають критеріям правомірності, визначеним у ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Так, під забезпеченням виконання рішення суду слід розуміти діяльність державних органів, яка спрямована не на формальне, а на фактичне відновлення порушених прав людини, підприємства або установи.
Поряд з цим, п.1 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.
Частиною 1 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
За змістом частини 2 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Таким чином, законодавством не передбачено повноважень державного виконавця здійснювати заходи примусового виконання судового рішення в інший спосіб, ніж визначений безпосередньо самим судовим рішенням та Законом України «Про виконавче провадження».
Отже, аналіз наведених правових норм та обставин справи дають підстави для висновку, що у державного виконавця відсутній альтернативний варіант для досягнення фактичного виконання рішення суду, згідно якого боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії, ніж той, що вказаний у виконавчому документі. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення, на державного виконавця покладається обов`язок вчинення відповідних заходів, примусового виконання рішення, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» - винести постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановити новий строк виконання (ч. 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження»).
Крім цього формальний підхід до виконання судового рішення, як-то ведення переписки між державними органами та/або іншими юридичними га/або фізичними особами, яка не забезпечує реальне виконання рішення суду, не можуть вважатися достатніми та вичерпними заходами для його повного та фактичного виконання.
Наголосив, що з моменту заміни сторони виконавчого провадження і по теперішній час боржником не надано інформації про виконання рішення суду.
Представник позивача подав до суду відповідь на відзив (а.с.58), в якій просив суд вимоги задовольнити.
У судове засідання учасники справи не прибули, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.78-81). Представник позивача у позовній заяві, а представник відповідача у відзиві просив розгляд справи здійснювати без їх участі.
Станом на сьогодні пояснення на позовну заяву від третьої особи до суду не надходило.
Відповідно до ч.3 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.
Приймаючи до уваги вказані норми та обставини, суд вважав можливим розглядати справу у відсутності учасників справи.
Відповідно до вимог ч.13 ст.10 та ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання у справі не здійснюється та справа розглядається в письмовому провадженні.
Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.03.2021 у справі №480/4315/20 у справі за позовом ОСОБА_1 до УПСЗН Середино-Будської районної державної адміністрації в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії позовні вимоги було задоволено, зокрема, зобов`язано УПСЗН Середино-Будської районної державної адміністрації в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.
Вказане рішення у справі №480/4315/20 набрало законної сили та судом 12.05.2021 у вказаній справі було видано виконавчий лист про зобов`язання УПСЗН Середино-Будської районної державної адміністрації в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги (а.с.34).
06.07.2021 головним державним виконавцем відділу ПВР УЗПВР у Сумській області Діхтяренком В.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65989378 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Сумським окружним адміністративним судом 12.05.2021 у справі №480/4315/20 (а.с.35), згідно п.2 якого боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом десяти робочих днів.
При цьому, ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 09.09.2021 у справі №480/4315/20 за поданням головного державного виконавця відділу ПВР УЗПВР у Сумській області про заміну сторони виконавчого провадження (а.с.40-42), було замінено сторону виконавчого провадження, відкритого з примусового виконання виконавчого листа, виданого Сумським окружним адміністративним судом 12.05.2021 у справі №480/4315/20, а саме, боржника - Управління праці та соціального захисту населення Середино-Будської районної державної адміністрації Сумської області, його правонаступником, яким є УПСЗН Шосткинської РДА.
У зв`язку з чим, 17.09.2021 головним державним виконавцем відділу ПВР УЗПВР у Сумській області Діхтяренком В.О. на підставі ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження, а саме, замінено сторону зазначеного виконавчого провадження, а саме боржника його правонаступником, яким є УПСЗН Шосткинської РДА (а.с.46).
05.10.2021 головним державним виконавцем відділу ПВР УЗПВР у Сумській області Діхтяренком В.О. за невиконання судового рішення на підставі ст.ст.63,75 Закону України Про виконавче провадження прийнято постанову ВП №65989378, якою на боржника УПСЗН Шосткинської РДА, накладено штраф на користь держави у розмірі 5100,00грн. та зобов`язано УПСЗН Шосткинської РДА виконати рішення протягом 10 робочих днів (а.с.47).
Не погодившись з вказаною постановою від 03.11.2021, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що в даному випадку виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на території України.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон №1404).
Згідно з ч.1 ст.1 ст.1 Закону №1404 виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно зі статтею 5 Закону України №1404 примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404 підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Статтею 18 Закону України № 1404 встановлені обов`язки і права виконавців. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.
Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону № 1404 за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).
Статтею 63 Закону України №1404-VIII передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником (ч.1).
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником (ч.2).
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом (ч.3).
У свою чергу, відповідно до п.8 Розділу І Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 підтвердження певних встановлених фактів або подій здійснюється за допомогою акта, який складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій.
Суд визнає, що незважаючи на те, що норми ст. 63 Закону України №1404-VIII хоча і не містять припису щодо складання актів, системний аналіз вказаних вище норм дає підстави вважати, що фіксація факту перевірки виконання рішення має здійснюватись за допомогою складання відповідного акта.
Статтею 75 Закону України № 1404 встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Системний аналіз викладених правових норм свідчить про те, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання боржником судового рішення у встановлений строк без поважних причин. Поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами.
Тобто, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано і таке невиконання сталося без поважних на те причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього. Під час винесення постанов про накладення штрафу саме на виконавця покладено обов`язок перевірки виконання рішення боржником та фактично встановлення вказаних умов.
При цьому, поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення. Тобто постанова про накладення штрафу за невиконання рішення суду може бути винесена за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.
Враховуючи вищезазначене, невиконання судового рішення за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.
Водночас, судом встановлено, що станом на момент винесення оскаржуваної постанови рішення суду №480/4315/20 від 04.03.2021 позивачем було вже виконано у повному обсязі, що підтверджується копією платіжного доручення №2525 від 12.10.2021 на підтвердження перерахування коштів ОСОБА_1 щорічної разової державної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги по справі №480/4315/20 (а.с.28).
Крім того, позивачем також надано докази на підтвердження неможливості виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.03.2021 у справі №480/4315/20 до жовтня 2021 року, а саме: кошторис на 2021 рік 03198089 УПСЗН Шосткинської РДА, план асигнувань на 2021 рік, лист Мінсоцполітики № 4931/0/290-21/44 від 08.09.2021, наказ від 06.09.2021 № 496 «Про затвердження паспорта бюджетної програми на 2021 рік та Паспорт бюджетної програми на 2021 рік» (а.с.23-27).
Натомість, постанова державного виконавця про накладення штрафу не містить обґрунтувань щодо реальної можливості позивача сплатити стягувачеві суму перерахованої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік та умисного не вчинення цих дій. Крім того, матеріалами справи не підтверджено, що відповідачем перед прийняттям оскаржуваної постанови вживались дії щодо перевірки виконання боржником рішення суду, що передбачено ч.3 ст.63 Закону України №1404-VIII. Будь-яких доказів на спростування вказаного, як то акт на підтвердження здійснення такої перевірки, тощо суду не надано.
Більш того, предметом розгляду цієї справи є оскарження постанови про накладання штрафу від 03.11.2021 ВП № 65989378, винесеної головним державним виконавцем відділу ПВР УЗПВР у Сумській області Діхтяренком В.О. у зв`язку з п о в т о р н и м не виконанням УПСЗН Шосткинської РДА рішення суду у справі №480/4315/20.
Тобто матеріалами справи не підтверджено повторність невиконання рішення суду у справі №480/4315/20, у той час як постанова про накладення штрафу за повторне невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення п о в т о р н о не виконано та саме без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.
У відповідності до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи, встановлені судом обставини у справі та досліджені докази, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не відповідає критеріям правомірності, визначених в ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі ст. 139 КАС України суд вважає необхідним стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір, сплачений при зверненні до суду з позовом, у розмірі 2270 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Діхтяренка Володимира Олександровича відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про накладення штрафу від 03.11.2021 ВП №65989378.
Стягнути на користь Управління соціального захисту населення Шосткинської районної державної адміністрації за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) судовий збір у розмірі 2270,00 грн.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30.05.2022.

Суддя І.Г. Шевченко