Справа № 380/15126/21
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/15126/21 пров. № А/857/1100/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Хабазні Ю.Є.,

за участю представника позивача Гребеник І.С.,

за участю представника відповідача Квасниці Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року, прийняте суддею Качур Р.П. у м.Львові у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку,-

встановив:

ФОП ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулася з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (надалі - ГУ ДПС у Львівській області, відповідач) про визнати протиправним та скасувати рішення за № 30462/51.13-19 від 18.06.2019 року; зобов`язання поновити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку другої групи за ставкою 20% від доходу з 30 червня 2019 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що оскаржуване рішення прийнято не на підставі акту за наслідками проведеної перевірки за фактом наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, як це передбачено п. 299.11 статті 299 ПК України, а на підставі інформації із баз даних ДФС про те, що за ФОП ОСОБА_1 станом на 01.06.2019 року рахується податковий борг по єдиному податку в сумі 53 грн.

За таких обставин суд зазначає, що контролюючий орган при прийнятті рішення № 30462/51.13-19 від 18.06.2019 року про виключення з реєстру платника єдиного податку ФОП діяв усупереч та не у відповідності до повноважень, наданих йому законодавством України, а тому зазначене рішення контролюючого органу є протиправним і підлягає скасуванню (маються покликання на постанови Верховного Суду від 14.07.2021 року в справі № 808/224/18, від 15.05.2018 року в справі № 813/676/17).

Відтак суд критично оцінив доводи відповідача про те, що стосовно платника єдиного податку 1-3 групи можливе проведення камеральної перевірки без складання акту перевірки, оскільки вказане суперечить приписам п. 299.11 ст. 299 ПК України.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ГУ ДПС у Львівській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідачем було проведено перевірку на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях та інтегрованих картках платника податків з питань своєчасності сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань ФОП ОСОБА_1 , яка є платником єдиного податку з фізичних осіб підприємців другої групи за період з 01.01.2019 року по 01.06.2019 року. Звертає увагу на те, що акт перевірки відсутній у зв`язку з тим, що його складання не є обов`язковим в силу приписів ПК України.

Позивачем не долучено до справи жодних платіжних документів, які б свідчили про своєчасну та повну сплату єдиного податку з фізичних осіб підприємців за спірний період.

Проведення саме документальної перевірки є обов`язковим щодо платника єдиного податку 4 групи, а стосовно платників єдиного податку 1 3 групи можливе проведення камеральної перевірки без складання акта перевірки.

Отже, оскаржуване рішення прийнято з урахуванням вимог порядку реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку, встановлених ст.299 ПК України, є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Звертає увагу суду на те, що витрати на правничу допомогу відшкодовуються лише в тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у справі тими особами, які одержали за це плату, а їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Платіжне доручення має містити всі необхідні реквізити, зокрема, у ньому має бути конкретизоване призначення платежу з посиланням на відповідний Договір, номер судової справи та наявна відмітка банку про проведення платежу.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрована у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 17.08.2006 року як суб`єкт підприємницької діяльності, основним видом діяльності є діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (а.с. 7).

Рішенням Головного управління ДФС у Львівській області про виключення з реєстру платника єдиного податку № 30462/51.13-19 від 18.06.2019 ФОП ОСОБА_1 виключено з реєстру платника єдиного податку з 30 червня 2019 року на підставі п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України. При прийнятті зазначеного рішення, відповідачем на підставі інтегрованої картки платника податку встановлено у ФОП ОСОБА_1 наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Позивачка не погоджується із таким рішенням відповідача, оскільки, на її думку, підставою його прийняття слугували відомості інтегрованої картки платника податку, а не акт перевірки.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до п. 295.1. статті 295 ПК України платники єдиного податку першої і другої групи сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більше як до кінця поточного звітного року.

Згідно з п. 299.10. статті 299 ПК України встановлено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, зокрема у випадку передбаченому пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 цього Кодексу тобто, у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Згідно з абз. 8 п.п. 298.2.3. п. 298.2. статті 298 ПК України платник єдиного податку зобов`язаний в останній день другого із двох послідовних кварталів перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, зокрема у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Положеннями п. 299.11. статті 299 ПК України встановлено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої-третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої-третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Отже, підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку є встановлення контролюючим органом за наслідками перевірки факту наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Судом першої інстанції встановлено, що, рішення про анулювання реєстрації платника податку було прийнято не на підставі акту за наслідками проведеної перевірки за фактом наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, як це передбачено п. 299.11. статті 299 ПК України, а на підставі інформації із баз даних ДФС про те, що за ФОП ОСОБА_1 станом на 01.06.2019 року рахується податковий борг по єдиному податку в сумі 53 грн.

Судом встановлено, що податковим органом не було проведено перевірки з питань сплати позивачем податкового боргу, внаслідок чого не було встановлено актом перевірки наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, не було зафіксовано документально дату виникнення та строку наявності податкового боргу як передумови для прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку. Інформацію стосовно факту наявності податкового боргу та строку протягом якого борг наявний, податковим органом отримано з бази даних Державної фіскальної служби ІС «Податковий блок».

За таких обставин колегія суддів зазначає, що контролюючий орган при прийнятті рішення № 30462/51.13-19 від 18.06.2019 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку діяв усупереч та не у відповідності до повноважень, наданих йому законодавством України, а тому зазначене рішення контролюючого органу є протиправним і підлягає скасуванню.

Вказана позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.05.2018 року в справі №813/676/17, від 14 липня 2021 року в справі № 808/224/18.

З приводу покликання апелянта на те, що акт перевірки відсутній у зв`язку з тим, що його складання не є обов`язковим в силу приписів ПК України, колегія суддів зазначає, що це суперечить п.76.2 ст.76 ПК України, де передбачено, що Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Відповідно до п.86.2 с.86 ПК України з результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу, то колегія суддів зазначає, що додаткове рішення від 23.12.2021 року, яким було стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу не оскаржувалось, відтак, набрало законної сили. Таким чином, колегія суддів не надає оцінку наведеним в апеляційній скарзі аргументам з приводу цього питання.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року в справі №380/15126/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 27.05.2022 року.