Справа № 320/4607/22
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2022-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

30 травня 2022 року м. Київ № 320/4607/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши позовну заяву Приватного підприємства «Бориспільавтогаз» до Бориспільської міської ради Київської області, третя особа Приватне підприємство «Автосервіс» про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Приватне підприємство «Бориспільавтогаз» з позовом до Бориспільської міської ради Київської області, третя особа Приватне підприємство «Автосервіс», у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Бориспільської міської ради Київської області №1386-15-VIII від 26.05.2021 про надання Приватному підприємству «Автосервіс» у користування на умовах оренди строком на 20 років земельну ділянку площею 0,1042 га (кадастровий номер :07:001:0034) для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства по вул. Київський Шлях, 2/19 у м. Бориспіль.

Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Разом з цим обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Отже, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо порушує права, свободи чи законні інтереси позивача.

За наведеного, публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що виникнення спірних правовідносин обумовлено незгодою позивача з рішенням відповідача щодо надання третій особі у користування на умовах оренди строком на 20 років земельної ділянки площею 0,1042 га (кадастровий номер :07:001:0034) для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства по вул. Київський Шлях, 2/19 у м. Бориспіль, оскільки таке рішення, на думку позивача, прийнято Бориспільською міською радою з порушенням вимог законодавства.

Отже, оспорюване рішення Бориспільської міської ради є управлінським рішенням, спрямоване на надання у користування на правах оренди земельної ділянки комунальної власності - Приватному підприємству «Автосервіс» (третій особі), тобто його цивільного права.

В контексті цього суд зазначає, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. У свою чергу, індивідуальні особливості врегулювання правовідносин між сторонами договором оренди землі.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з положеннями статті 17 цього ж Закону об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Судовими рішеннями Вищого адміністративного суду України від 12.09.2017 року та Верховного Суду від 30.01.2018 року у справі № 461/10630/15-а висловлено позицію, що органи місцевого самоврядування та органи державної влади у відносинах розпорядження землями комунальної чи державної власності не здійснюють у цих правовідносинах владно-управлінських функцій, тому такі спори не підлягають розгляду адміністративними судами, оскільки виникає спір про право.

Згідно наведеної позиції судів, правовідносини, які виникають між розпорядником землі, в особі держави чи в особі територіальної громади, з фізичними або юридичними особами щодо виникнення, зміни, припинення права користування земельною ділянкою, зокрема, шляхом прийняття рішення про припинення договору оренди, є цивільними (господарськими) правовідносинами, оскільки орган державної влади у такому разі здійснює обов`язки господарювання.

За наведеного суд констатує, що не є публічно-правовим і розглядається в порядку цивільного чи господарського судочинства (в залежності від суб`єктивного складу спору) спір між органом влади чи місцевого самоврядування (суб`єктом владних повноважень як суб`єктом публічного права) та суб`єктом приватного права, в якому управлінські дії чи рішення суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав чи юридичних осіб.

При вирішення питання щодо компетенції суду слід врахувати критерій суб`єктного складу спірних відносин, одним з яких є участь суб`єкта владних повноважень, визначити характер правовідносин, із яких виник спір, і кінцеву мету пред`явлення позову.

За своїм змістом земельний спір, що виник із розпорядження органом місцевого самоврядування землею комунальної власності, є складним і комплексним із правової точки зору.

Суд констатує, що Бориспільська міська рада, приймаючи рішення про надання третій особі у користування на умовах оренди земельної ділянки, не вчиняло дії, які стосуються здійснення владних управлінських функцій. Крім того, таке рішення як правовий акт індивідуальної дії є підставою припинення речового права третьої особи щодо користування спірною земельною ділянкою. Рішення Бориспільської міської ради Київської області №1386-15-VIII від 26.05.2021, поглинається спором про речове, отже захист цього права має відбуватись у спосіб, характерний для приватно-правових відносин.

За вказаних обставин позов не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №826/8018/17.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Статтею 20 Господарського процесуального кодексу України визначено предметну юрисдикцію господарських судів. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Враховуючи, що дану справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження.

Керуючись статтями 170, 243, 248 КАС України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі №320/4607/22 за позовом Приватного підприємства «Бориспільавтогаз» до Бориспільської міської ради Київської області, третя особа Приватне підприємство «Автосервіс» про визнання протиправним та скасування рішення.

Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Леонтович А.М.