Справа № 199/656/22
Суддя: ЯКИМЕНКО Л. Г.
Дата ухвалення: 2022-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/656/22
(2-а/199/29/22)
РІШЕННЯ

Іменем України

30.05.2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Маляренко В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Бойка Костянтина Вячеславовича та Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Бойка Костянтина Вячеславовича та Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5046399 від 19.11.2021 року, винесеної інспектором 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Бойком Костянтином Вячеславовичем, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.6 ст.121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 19.11.2021 року 06-02 год., за адресою: м.Дніпро, пр. Слобожанський, 37, водій на вимогу поліцейського не пред`явив п/в відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та страховий поліс. Транспортний засіб зупинено відповідно до п.3 ч.1 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію», водій не користувався пасками безпеки, а також на транспортному засобі був встановлений номерний знак, який йому не належить, чим порушив п.2.9.в ПДР України керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, що не належить цьому засобу.

Позивач вважає винесену постанову протиправно та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП, а інспектором при винесенні оскаржуваної постанови не було належним чином з`ясовано обставини адміністративного правопорушення. Під час складання оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення інспектор не надав жодного доказу у розумінні ст.251 КУпАП, які б вказували на наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП України. Крім цього, інспектором не було чітко зазначено причини зупинки транспортного засобу.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5046399 від 19.11.2021 року, винесену інспектором 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Бойком Костянтином Вячеславовичем, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.6 ст.121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 гривень, а провадження у справі закрити.

Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська прийнята позовна заява до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області надав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що позов є необґрунтованим, вказував на правомірність дій інспектора при складанні постанови, та відповідність нормам законодавства.

Відповідач інспектор 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Бойко Костянтин Вячеславович не скористався своїм правом на надання до суду відзиву на позов.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19.11.2021 року інспектором 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Бойком Костянтином Вячеславовича складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5046399 від 19.11.2021 року, винесеної інспектором 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Бойком Костянтином Вячеславовича, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.6 ст.121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 гривень.

У постанові зазначено, що 19.11.2021 року 06-02 год., за адресою: м.Дніпро, пр. Слобожанський, 37, водій на вимогу поліцейського не пред`явив п/в відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та страховий поліс. Транспортний засіб зупинено відповідно до п.3 ч.1 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію», водій не користувався пасками безпеки, а також на транспортному засобі був встановлений номерний знак, який йому не належить, чим порушив п.2.9.в ПДР України керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, що не належить цьому засобу.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підставі ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п.8 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч.1 ст 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема особу правопорушника та наявність його вини у вчиненні такого правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Також, суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності покладено на Відповідача.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 по справі №524/5536/17, від 17.07.2019 по справі №295/3099/17 та від 13.02.2020 року по справі №524/9716/16-а.

Жодних доказів на підтвердження обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП (Керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим), відповідачем суду не надано, а суд відповідно до ст. 77 КАС України позбавлений можливості самостійно збирати докази.

Згідно зі ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із змісту ст.247 КУпАП вбачається, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення (пункт 23 рішення Європейського Суду з прав людини від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України").

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд звертає увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Крім того, згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Слід зауважити, що відповідно до вимог статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Звертаючись до суду з відзивом на адміністративний позов позивача, в обгрунтування правомірності винесення оскаржуваної постанови, представник відповідача додав відеозапис події, а також зазначав, що відповідач поліцейський безпосередньо став свідком вчиненого позивачем правопорушення.

Однак, суд не може взяти до уваги, як доказ, посилання відповідача на те, що інспектор поліції безпосередньо став свідком вчинення позивачем адміністративного правопорушення, адже під час складення постанови у справі про адміністративне правопорушення відповідач діяв як службова особа - інспектор патрульної поліції. Суд зазначає, що свідчення зазначеної особи не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху.

Зазначена правова позиція міститься в постанові КАС ВС від 15.04.2020 у справі №489/4827/16-а (К/9901/33507/18).

До того ж, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише в тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду у складі Колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі N 338/1/17 від 26.04.2018 року.

Надаючи оцінку зазначеному відеозапису поліцейського зробленого з нагрудної камери в якості доказу, суд виходить з наступного.

Так, оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої не містить жодного посилання на технічний запис, за допомогою якого здійснено відеозапис, в ній відсутні посилання на будь-який доказ, який здійснює фіксацію такого порушення.

Отже, відеозапис, поданий на підтвердження факту порушення правил дорожнього руху, є належним доказом, якщо в постанові є посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.11.2018 року у справі №524/5536/17.

За приписами ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Заявлені позивачем вимоги про визнання протиправною постанови не підлягає задоволенню, оскільки не відповідає завданням адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав позивача.

Дослідивши спірні правовідносини, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5046399 від 19.11.2021 року, винесена інспектором 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Бойком Костянтином Вячеславовичем, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.6 ст.121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 гривень, підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю, через недоведеність скоєння позивачем адміністративного правопорушення та винність даної особи, оскільки належних доказів відповідачем на підтвердження вини позивача до суду не надано.

Враховуючи ту обставину, що позов задоволено, тому за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції слід стягнути судовий збір в розмірі 496,20 гривень, на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 20, 77, 242, 243-244, 263, 286 КАС України, суд, ст.ст. 9, 122, 251, 247, 258, 280 КУпАП України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Бойка Костянтина Вячеславовича та Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови,- задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5046399 від 19.11.2021 року, винесену інспектором 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Бойком Костянтином Вячеславовичем, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.6 ст.121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В іншій частині позову, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Л.Г. Якименко