Справа № 456/685/22
Суддя: Шрамко Р. Т.
Дата ухвалення: 2022-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/685/22
Провадження № 2-а/456/32/2022
РІШЕННЯ

іменем України

23 травня 2022 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Шрамка Р. Т.

з участю секретаря: Панилик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Стрий справу №456/685/22 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що постановою інспектора 2 батальйону 4 роти УПП у Львівській області Кукулевського А.А., від 07.02.20221, серія ЕАО №5295664, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, а справа закриттю.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що така постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства та процедури складення, та є незаконною. У спірну постанову внесено неправдиві відомості про накладення відносно нього адміністративного стягнення. Крім того, відповідач при винесенні постанови не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували його вину у скоєнні правопорушення, зокрема, фото-відео фіксація. Так вказує, що інспектор на місці зупинки транспортного засобу не вручив йому копію вказаної постанови, про що свідчить відсутність відповідної відмітки про вручення в оскаржуваній постанові. Крім того, зазначає, що дійсно 07.02.2022р. о 10 год. 55 хв., в м. Львів 1км на дорозі М06-03 на під?їзді до м. Львів, він керував справним транспортним засобом. В цей час його транспортний засіб зупинив інспектор поліції ОСОБА_2 , на підставі того, що в нього не горіла лампа правої фари в режимі ближнього світла. Поліцейський розглянув справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП на місці, не відібрав у нього пояснення, не забезпечив права на юридичну допомогу - адвоката, не додав до постанови жодних схем, таблиць, фото- та відео- матеріалів, а також пояснень свідків, які б вказували на наявність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП. При цьому поліцейський Кукулевський А.А., в оскаржуваній постанові не вказав моделі транспортного засобу, не зазначив про технічний засіб, яким здійснено відеозапис, не описав детально обставини керування ним транспортним засобом, Відтак, за таких обставин факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, є недоведеним, що є підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Також, для підтвердження порушення ним пункту 9.9.б а Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП, мав би надати докази, зокрема, відеозапис події, пояснення свідків, тощо, проте таких доказів відповідачем не надано. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення ним такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Інших належних та допустимих доказів, які б вказували на наявність у його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення немає відтак, викладені у постанові обставини набувають рис припущення, на яких не може ґрунтуватися процесуальне рішення (постанова). Тому своїми діями, ОСОБА_1 , грубо порушив вимоги ст.ст. 245, 276, 280 КУпАП. Постанова винесена з порушенням вимог закону, основана на припущеннях і в порушення його прав, а тому її слід скасувати, а провадження по справі закрити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, просить позов задовольнити. Додатково пояснив, що повністю заперечує свою вину, оскільки правил дорожнього руху він не порушував та на місці складання спірної постанови йому ніхто такої не вручав. Його зупинили працівники поліції, у зв?язку з тим, що в нього не горіла права лампа денних ходових вогнів. Лампи ближнього світла були справні. Його автомобіль було зупинено на місці відстою транспортних засобів, а не на дорозі, тому аварійну сигналізацію не включав, тому просить спірну постанову скасувати у зв?язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області в судове засідання не з?явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Подав до суду заяву про зменшення розміру заявлених позивачем витрат на правничу допомогу, оскільки заявлений розмір позивачем витрат на правову допомогу у розмірі 3000 грн., є неспівмірною до даної справи, оскільки ця справа є справою незначної складності, а заявлений розмір витрат на правову допомогу майже перевищує у шість разів ціну позову.

Суд заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Як вбачається з копії постанови серії ЕАО №5295664, 07.02.2022р. близько 10.55 год. ОСОБА_1 , на дорозі М06-03 підїзд до м. Львів, керував транспортним засобом в якого не горіла лампа правої фари в режимі ближнього світла, та не увімкнув аварійну світлову сигналізацію після зупинки на вимогу поліцейського, а також не пред?явив посвідчення водія, чим порушив вимоги п. 9.9.б ПДР України, тим самим вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху України (далі - ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями).

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 9.9б ПДР України передбачено, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар;

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП настає в разі порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Що й було зроблено інспектором поліції.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адмінвідповідальності, потерпілих, свідків.

При цьому, інспектором у спірній постанові не наведено обґрунтованих доводів, порушення ОСОБА_1 , правил дорожнього руху, зокрема фото-відео фіксації правопорушення, показання свідків чи інше, не представлені такі докази і суду.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зокрема, судом береться до уваги п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, згідно якого зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 238 і 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, оскаржувана постанова ґрунтуються виключно на даних з постанови про накладення адміністративного стягнення, дійсність яких заперечується позивачем. Інших доказів, які б, відповідно до ст. 251 КУпАП, свідчили про наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, в процесі провадження адміністративної справи, не здобуто.

Крім цього, при накладенні адміністративного стягнення на скаржника в межах санкції ч. 2 ст. 121, в постанові не відображені обставини та дані, які, згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП, підлягають врахуванню.

Згідно ст. 245 КУпАП одними із завдань провадження адміністративної справи закон визначає такі, як своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. З вищенаведеного вбачається, що при провадженні справи не були дотримані такі завдання як всебічність, повнота і об`єктивність з`ясування обставин справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу.

Враховуючи те, що судом не здобуто даних, які б доводили вину ОСОБА_1 , у вчиненому адміністративному правопорушенні, а тому спірну постанову слід скасувати та звільнити ОСОБА_1 , від адміністративної відповідальності.

Частиною першою статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платниками судового збору, згідно ст. 2 Закону України «Про судовий збір», є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду, зокрема, позовної заяви.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 вказала на те, що судовий збір за подання позовної заяви у справах щодо накладення адміністративного стягнення складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 гривень.

Згідно з вимогами ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторона, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що за подання позову до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп., а тому на корить позивача ОСОБА_1 , слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції сплачений ним судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп..

Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв?язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п?яти днів або після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи встановлено, що професійна правнича допомога надавалась позивачу ОСОБА_1 , - адвокатом Ратич Т.М., відповідно до договору про надання правової допомоги від 15.02.2022 загальна вартість послуг адвоката становить 3000 грн.

Виходячи із встановленої реальності участі адвоката у наданні професійної правничої допомоги у даній адміністративній справі та необхідності такої, беручи до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правничої допомоги, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, кількість судових засідань, та їх тривалість, а також беручи до уваги зазначені в п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд вважає за необхідне визначити розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу 1000 грн., які можна вважати необхідними для відповідача, який звернувся до адвоката для надання йому професійної правничої допомоги у даній справі.

Керуючись ст.ст.2, 6-11, 16, 72-79, 132-143, 241-251 КАС України суд,

вирішив:

Позовні вимоги задоволити частково.

Скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області майора Кукулевського Анатолія Анатолійовича серії ЕАО №5295664 від 07.02.2022 по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з управління патрульної поліції у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 (чотириста дев?яносто шість грн.. 20 коп.) грн. та судові витрати в сумі 1000 (одна тисяча) грн..

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про стягнення решти судових витрат в сумі 2000,00 (дві тисячі) грн.. відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду буде складене 30 травня 2022р.

Суддя Р. Т. Шрамко