Справа № 300/8079/21
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2022-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2022 р. справа № 300/8079/21

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гандзюк Ірина Романівна, до Управління Держпраці в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №53-Ф від 24.11.2021, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ФОП ОСОБА_1 , підприємець), в інтересах якої діє адвокат Гандзюк Ірина Романівна (надалі по тексту також - представник позивача), звернулася в суд з адміністративним позовом до Управління Держпраці в Івано-Франківській області (надалі по тексту також - відповідач, Управління, Управління Держпраці в області, контролюючий орган) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №53-Ф від 24.11.2021 (надалі по тексту також - оскаржувана постанова/рішення).

Позов мотивовано тим, що відповідач протиправно, з порушенням норм чинного законодавства виніс постанову про накладення штрафу №53-Ф від 24.11.2021, якою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, а саме допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору, застосовано штраф у розмірі 60 000,00 гривень. Оскаржувана постанова прийнята відповідачем на підставі акта перевірки Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області від 12.10.2021 за №090680, без здійснення заходу державного нагляду.

Позивач стверджує, що з 24.02.2017 зареєстрована як фізична особа-підприємець та здійснює роздрібну торгівлю продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , де й проводилась 12.10.2021 перевірка Головним управлінням Державної податкової служби в Івано-Франківській області. Для здійснення підприємницької діяльності орендує приміщення магазину площею 25 м2. В цьому ж магазині здійснює підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_2 згідно коду КВЕД роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування. У зв`язку з тим, що позивач захворіла, остання була відсутня 12.10.2021 при проведенні перевірки податковим органом, а продаж належних позивачу товарів здійснювався, поряд із своїми, ФОП ОСОБА_2 .

За доводами позивача, ФОП ОСОБА_2 самостійно здійснює підприємницьку діяльність, отримує від неї дохід та сплачує податки у встановленому законом розмірі. Жодних обов`язків перед позивачем не має, в тому числі і щодо виконання роботи, ОСОБА_1 не встановлює для неї правил трудового розпорядку та не виплачує заробітної плати, а тому висновки відповідача про допуск позивачем до роботи працівника ОСОБА_2 без оформлення трудового договору є безпідставними, не відповідають дійсності і суперечать вимогам статті 21 Кодексу законів про працю України (надалі по тексту також - КЗпП України).

Окрім того, за аргументами ФОП ОСОБА_1 контролюючий орган порушив процедуру прийняття оскаржуваного рішення, оскільки відповідач виніс постанову без проведення заходу державного нагляду, що є обов`язковим в силу приписів статті 265 КЗпП України. Таким чином, на переконання позивача, постанова про накладення штрафу є протиправною, оскільки її прийнято з неправильним з`ясуванням фактичних обставин та з порушенням процедури. З огляду на вказане ФОП ОСОБА_1 просить скасувати постанову контролюючого органу про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №53-Ф від 24.11.2021, як таку, що прийнята відповідачем з грубим порушенням норм чинного законодавства.

За наслідками виконання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху від 14.12.2021 (а.с.20, 21-35), Івано-Франківським окружним адміністративним судом ухвалою від 28.12.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін за наявними матеріалами (а.с.36-37). Пунктом 3 ухвали від 28.12.2021 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (надалі по тексту також - третя особа, податковий орган, Головне управління ДПС в області).

Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, скористалося правом на подання пояснень від 10.01.2022 за №121/5/09-19-20-01, яке із відповідними доказами зареєстроване у суді 13.01.2022 (а.с.44-71). За повідомленням третьої особи посадовими особами Головного управління ДПС в області проведено фактичну перевірку магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 . При проведенні перевірки встановлено ряд порушень, серед яких зокрема використання праці найманих працівників без укладання трудового договору, а саме - не укладення такого договору між ФОП ОСОБА_1 і продавцем ОСОБА_2 . Згідно пояснень третьої особи, при проведенні перевірки магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " здійснено контрольно-розрахункову операцію з придбання товарів підакцизної групи (горілку, сигарети), які згідно пояснень, особи, що проводила розрахункові операції ОСОБА_2 , належать саме ФОП ОСОБА_1 . Позивач, як платник податків за місцем проведення фактичної перевірки має зареєстрований реєстратор розрахункових операцій, придбала ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Продавець ОСОБА_2 в ході перевірки надала необхідні документи, які регламентують фінансово-господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 та діяла від її імені, крім того надала пояснення про те, що вона зареєстрована як суб`єкт господарювання та перебуває на спрощеній системі оподаткування (2 група єдиного податку), однак у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 не перебуває.

Третя особа наголосила, що у випадку здійснення діяльності у одній господарській одиниці платниками податків різних систем оподаткування та різної групи товарів, реалізація товарів іншого виробника може відбуватися за умови укладення трудових відносин між ними.

Враховуючи встановлення використання праці найманих працівників без укладення трудового договору, копія акту фактичної перевірки від 12.10.2021 за №5766/09

/09/РРО/ НОМЕР_1 передана до Управління Держпраці в Івано-Франківській області для розгляду.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву від 21.01.2022 за №1707/15-10/404, який надійшов на адресу суду 24.01.2022 із відповідними письмовими доказами (а.с.72-77, 78-89).

Управління не погоджується з доводами ФОП ОСОБА_1 викладеними у позовній заяві, та вказує на їх безпідставність і необґрунтованість з огляду на наступні обставини. Так, 01.11.2021 на адресу відповідача надійшов лист Головного управління ДПС в області від 27.01.2022 за №11442/5/09-19-07-06-22 про вжиття заходів за результатами проведення фактичної перевірки у ФОП ОСОБА_1 , до якого долучено акт перевірки від 12.10.2021. Із змісту акту перевірки встановлено, що посадовими особами податкового органу при проведенні перевірки магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , виявлено порушення законодавства про працю, а саме статей 21-24 КЗпП України. Так, в акті перевірки зазначено, що на момент проведення перевірки трудова угода між ФОП ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не укладалась, а згідно письмових пояснень від 12.10.2021 ОСОБА_2 вказала, що працює продавцем у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 " три роки, режим роботи з 10:00 год. до 22:00 год., заробітну плату не отримує, а проданий товар належить ФОП ОСОБА_1 .

За результатами розгляду справи про накладення штрафу, відповідно до пункту 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 за №509, на підставі акта фактичної перевірки від 12.10.2021, уповноваженою особою відповідача 24.11.2021 винесено постанову про накладення штрафу №53-Ф від 24.11.2021, якою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за порушення законодавства про працю та зайнятість населення застосовано штраф у розмірі 60 000,00 гривень.

Посилаючись на судову практику Верховного Суду, відповідач стверджує, що акт перевірки територіального органу ДПС, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю, є самостійною підставою для накладення штрафу відповідно до статті 265 КЗпП України. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Від Головного управління ДПС в області надійшли додаткові пояснення щодо обставин справи від 16.05.2022 за №3745/5/09-19-20-01, які зареєстровані в суді 17.05.2022. За змістом письмових пояснень третя особа, серед іншого, стверджує, що ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа-підприємець на спрощеній системі оподаткування (2 група єдиного податку) та у трудових відносинах з позивачем не перебуває. За таких обставин, з урахування абзацу 3 підпункту 291.5.1. пункту 291.5 статті 291 Податкового кодексу України, яким визначено, що не може бути платником єдиного податку першої-третьої групи підприємець у разі продажу ним підакцизних товарів, ОСОБА_2 об`єктивно позбавлена можливості реалізовувати тютюнові вироби та алкогольні напої, перебуваючи на другій групі єдиного податку, оскільки підприємцю заборонено здійснювати роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями. З урахуванням того, що вся підакцизна продукція належала позивачу, якій і видано відповідні дозвільні документи на їх реалізацію, ОСОБА_2 , не зважаючи на одне і те ж місце здійснення торгівлі, фактично виконувала обов`язки продавця, при цьому повідомлень щодо прийняття на роботу до органів ДПС від ФОП ОСОБА_1 не надходило.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши відзив на позовну заяву та письмові пояснення, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

Посадовими особами Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області 12.10.2021, на підставі направлень на перевірку №№2685, 2686 від 12.10.2021 (а.с.58, зворотній бік а.с.58) проведено фактичну перевірку господарської одиниці магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належать суб`єкту господарської діяльності - фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 .

При здійсненні перевірки посадовими особами Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області встановлено ряд порушень, серед яких, порушення вимог пункту 11, 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", наказу Міністерства фінансів України від 13.05.2021 за №261 "Про затвердження типової форми, за якою здійснюється облік доходів і витрат фізичними особами-підприємцями і фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення", постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 за №957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв", а також статті 21-24 Кодексу законів про працю України.

Виявлені порушення стосувалися обставин:

- проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування, для підакцизних товарів коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД;

- здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі напої;

- порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані у встановленому порядку за встановленою типовою формою;

- використання праці найманих працівників без укладення трудового договору, а саме відсутність трудового договору між ФОП ОСОБА_1 і продавцем ОСОБА_2 .

По завершенню перевірки, 12.10.2021 посадовими особами Головного управління ДПС в області складено акт (довідку) за №5766/09/09/РРО/ НОМЕР_1 від 12.10.2021 (а.с.54-55), за наслідками розгляду якого відповідачем прийнято:

- податкове повідомлення-рішення №0/10210/0706 від 16.11.2021, яким на підставі підпункту 54.3.3. пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України і пункту 7 статті 17, статті 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції в розмірі 24 547,00 гривень (а.с.51, 53);

- податкове повідомлення-рішення №0/10215/0706 від 16.11.2021, яким на підставі підпункту 54.3.3. пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України і абзацу 18 частини 2 статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19.12.1995 за № 481/95-ВР застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції в розмірі 10 000,00 гривень (а.с.52, 53).

Коментовані податкові повідомлення-рішення від 16.11.2021 супровідним листом №11872/6/09-19-07-06-22 від 16.11.2021 направлено на адресу позивача згідно квитанції від 19.11.2021 (а.с.50) та отримані останньою 24.11.2021, що підтверджується особистим підписом ФОП ОСОБА_1 , проставлений на повідомленні про вручення поштового відправлення №76 0 (зворотній бік а.с.50).

Перевірка господарської одиниці магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " здійснена у присутності ФОП ОСОБА_1 та продавця ОСОБА_2 , про що вчинений відповідний запис в акті перевірки №5766/09/09/РРО/ НОМЕР_1 від 12.10.2021 (а.с.54).

ОСОБА_2 отримала наказ на проведення такої перевірки, свідченням чого є особистий підпис на направленнях на перевірку №№2685, 2686 від 12.10.2021 (а.с.58, зворотній бік а.с.58).

Будь-яких зауважень (заперечень) до акту перевірки як ФОП ОСОБА_1 так і продавцем ОСОБА_2 надано не було (зворотній бік а.с.55).

Згідно пояснення ОСОБА_2 від 12.10.2021, долученого до матеріалів перевірки, остання зареєстрована фізичною особою-підприємцем, працює продавцем у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 " три роки, режим роботи з 10:00 год. до 22:00 год., заробітної плати не отримує. Проданий товар (сигарети та алкогольний напій) належить ФОП ОСОБА_1 (а.с.56).

Позивач, на відміну від ОСОБА_2 , відмовилася від підпису та отримання другого примірника акту фактичної перевірки, про що посадовими особами відповідача складено акт №1362 від 12.10.2021 (а.с.59).

Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області супровідним листом від 27.10.2021 за №11442/5/09-19-07-06-22 скерувало матеріали фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 від 12.10.2021 до Управління Держпраці в Івано-Франківській області для вжиття відповідних заходів в межах компетенції (а.с.80).

Такі матеріали надійшли до Управління Держпраці в Івано-Франківській області 01.11.2021, згідно відбитку штампу на супровідному листі Головного управління ДПС в області (а.с.80).

Листом від 04.11.2021 за №05-07/15-10/7336 відповідачем повідомлено позивача про отримання 01.11.2021 уповноваженою особою Управління Держпраці в області акт про проведення фактичної перевірки з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), складеного Головним управлінням Державної податкової служби в Івано-Франківській області №5766/09/09/РРО/ від 12.10.2021, який є підставою для накладення штрафу за порушення законодавства про працю за частиною 2 статті 265 КЗпП України (а.с.84).

Вказаний лист 04.11.2021 поштовим відправленням №76 4 через національного поштового оператора АТ "Укрпошта" направлений Управлінням на адресу позивача, про що свідчить фіскальний чек про оплату послуг № (а.с.85), та вручено останній 09.11.2021, згідно відомостей із виписки з офіційного веб-сайту АТ "Укрпошта" "трекінг" (відстеження) (а.с.86).

По наслідках розгляду справи про накладення штрафу, на підставі акта перевірки №5766/09/09/РРО/ НОМЕР_1 від 12.10.2021, складеного третьою особою, за порушення позивачем законодавства про працю та зайнятість населення, а саме статей 21-24 КЗпП України, відповідач на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України 24.11.2021 прийнято оскаржувану постанову за №53-ФС про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 в розмірі 60 000,00 гривень (а.с.87).

Позивач, вважаючи протиправним винесення відповідачем постанови від 24.11.2021 №53-ФС про накладення штрафу розмірі 60 000,00 гривень з підстав встановлення недостовірної обставини допуску ОСОБА_2 до роботи без належного оформлення трудових відносин, зважаючи на порушення контролюючим органом процедури прийняття рішення, звернулася до суду за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступного.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина 2 статті 19 Конституції України).

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

При вирішенні даної спору суд вважає за необхідне дослідити кожний аргументи позивача окремо у його співвідношенні до змісту заперечення відповідача, з урахуванням пояснень третьої особи, та виходячи із фактичних обставин справи, підтверджених належними доказами.

Повноваження, правові відносини суб`єктів владних повноважень та суб`єктів господарювання у сфері дотримання законодавства про працю, питання нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, відповідальність за порушення законодавства про працю врегульовуються Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 за №877-V (надалі по тексту також - Закон №877-V), Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 за №823 (надалі по тексту також - Порядок №823), Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 за №509 (надалі по тексту також - Порядок №509), Податковим кодексом України, а також положеннями статті 265 Кодексу законів про працю України (надалі по тексту також - КЗпП України).

Державний нагляд (контроль) в силу вимог статті 1 Закону №877-V - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (надалі по тексту також - ПК України, Кодекс), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, які справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (підпункт 62.1.3. пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України).

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (пункт 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).

За приписами підпункту 75.1.3. пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

У відповідності до пунктів 80.1, 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з передбачених підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів; у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Пунктом 80.10. статті 80 ПК України визначено, що порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Так, згідно пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Водночас в силу правого визначення пункту 86.5. статті 86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

Як свідчать обставини справи, фактична перевірка дотримання суб`єктом господарювання здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, у спірних відносинах проводилась на підставі направлень на перевірку від 12.10.2021 за №№2685, 2686 та наказу від 12.10.2021 за №1974-п, виданих Головним управлінням Державної податкової служби в Івано-Франківській області (а.с.58, зворотній бік а.с.58).

Як свідчать матеріали справи, направлення на перевірку містять належні відомості, передбачені Податковим кодексом України, зокрема, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та дані про суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), а також підстави.

У розглядуваному випадку, підставою для застосування до позивача штрафних санкцій згідно постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №53-Ф від 24.11.2021, слугував акт Головного управління ДПС в області від 12.10.2021 за №5766/09/09/РРО/, складений за результатом проведення перевірки магазину "Левада", право на здійснення діяльності в якому, поряд з ОСОБА_2 , належить ФОП ОСОБА_1 , де зафіксовано порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства про працю, а саме статей 21-24 КЗпП України.

Стосовно доводів позивача про порушення контролюючим органом порядку прийняття оскаржуваного рішення, оскільки відповідачем не проводилось жодних інспекційних відвідувань відносно ФОП ОСОБА_1 щодо дотримання останньою вимог законодавства про працю, слід відзначити наступне.

Згідно аргументів позивача, без здійснення заходу державного нагляду (контролю) можуть бути накладені штрафи лише на підставі рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації.

Втім суд не погоджується з такими доводами ФОП ОСОБА_1 , вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства.

Так, в силу положень статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім податкових органів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, а органи місцевого самоврядування - на підприємствах, в установах і організаціях, які перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад.

Громадський контроль за додержанням законодавства про працю здійснюють професійні спілки та їх об`єднання.

На реалізацію цієї правової норми постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 за №823 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Наведене дає підстави суду дійти висновку, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, має право здійснювати центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, а також податкові органи.

За змістом приписів частини 4 статті 265 КЗпП України штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 за №509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (надалі по тексту також - Порядок №509).

Відповідно до пункту 2 Порядку №509 (у чинній редакції) штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками з підстав, визначених абзацами третім-сьомим цього пункту (надалі по тексту також - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі:

- рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

- акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису;

- акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників;

- акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування;

- акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Таким чином, Порядок №509 передбачає можливість розгляду справи та накладення на суб`єкта господарювання штрафу на підставі акта перевірки ДПС, її територіального органу, в ході якої виявлено порушення законодавства про працю.

Судом встановлено, що відповідачем прийнято постанову про накладення штрафу на підставі акту фактичної перевірки №5766/09/09/РРО/ НОМЕР_1 від 12.10.2021, метою якої серед іншого визначено, згідно направлень на перевірку від 12.10.2021, - здійснення контролю за дотриманням ФОП ОСОБА_1 законодавства щодо укладання трудового договору і оформлення трудових відносин з працівниками (а.с.58).

Податковим кодексом України передбачено право контролюючого органу (органів Державної податкової служби) проводити фактичну перевірку дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

У пункті 80.6 статті 80 Податкового кодексу України передбачено, що під час проведення фактичної перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тим, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносин, з`ясовуються питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника. Для з`ясування факту належного оформлення трудових відносин з працівником, який здійснює трудову діяльність, можуть використовуватися документи, що посвідчують особу, або інші документи, які дають змогу її ідентифікувати (посадове посвідчення, посвідчення водія, санітарна книжка тощо).

Отож, суд дійшов висновку, що самостійною підставою для накладення штрафу за порушення законодавства про працю є також акт перевірки ДПС, її територіального органу.

Позивач посилається на приписи частини 8 статті 265 КЗпП України, зазначаючи, що без здійснення заходу державного нагляду (контролю) відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України можуть бути накладені лише штрафи на підставі рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, установі, організації. У всіх інших випадках вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена абзацом 2 частини 2 статті 265 КЗпП України, проведення заходу державного нагляду (контролю) є обов`язковим.

Суд не погоджується з таким твердженням, оскільки частина 8 статті 265 КЗпП України визначає, що штрафи, зазначені в абзаці другому частини другої цієї статті, можуть бути накладені центральним органом виконавчої влади, зазначеним у частині четвертій цієї статті, без здійснення заходу державного нагляду (контролю) на підставі рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації

Зі змісту вказаної норми є можливим зробити висновок, що в останній використовується формулювання "може", що надає суб`єкту владних повноважень можливість на свій розсуд здійснювати власні активні дії. При цьому вказана норма не вказує про те, що тільки рішення суду є єдиним виключенням при накладенні штрафу без проведення перевірки, а також положення частини 8 статті 265 КЗпП України не забороняють накладати штрафи на підставі акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю, як це передбачено Порядком №509.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом у постанові від 28.01.2021 у справі №380/1116/20 та у постанові від 21.04.2021 у справі № 260/586/20.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).

Разом з цим, основним доводом ФОП ОСОБА_1 щодо протиправності винесення відповідачем оскаржуваної постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №53-Ф від 24.11.2021, являється встановлення відповідачем недостовірної обставини допуску громадянки ОСОБА_2 як працівника фізичної особи-підприємця, до роботи без належного оформлення трудових відносин.

За аргументами позивача ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, здійснює підприємницьку діяльність у приміщенні магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " разом із позивачем, отримує від неї дохід та сплачує податки у встановленому законом розмірі. При цьому, жодних обов`язків перед позивачем не має, в тому числі і щодо виконання роботи, ОСОБА_1 не встановлює для неї правил трудового розпорядку та не виплачує заробітної плати, а тому висновки відповідача про допуск позивачем до роботи працівника ОСОБА_2 без оформлення трудового договору є безпідставними, не відповідають дійсності і суперечать вимогам статті 21 КЗпП України.

Досліджуючи обставини, які відображені в розділі 2 "Описова частина" акту перевірки від 12.10.2021, судом встановлено, що в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , мало місце виконання "трудової функції" ОСОБА_2 , яка діяла в інтересах позивача.

Так, у день проведення фактичної перевірки ОСОБА_2 продала одну пачку сигарет "прима синя" за ціною 50,00 гривень та алкогольний напій "Блек-джек" 0,25 л за ціною 48,00 гривень, провівши розрахункову операцію через касовий апарат, що підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 12.10.2021 (а.с.56).

Окрім вказаного, згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , остання зареєстрована фізичною особою-підприємцем, працює продавцем у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 " три роки, режим роботи з 10:00 год. до 22:00 год., заробітної плати не отримує. Проданий товар (сигарети та алкогольний напій) належить ФОП ОСОБА_1 .

Із поданих третьою особою документів встановлено, що ОСОБА_2 24.02.2017 зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності та перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС в Івано-Франківській області, свідченням чого є наявний в матеріалах справи витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформований станом на 10.01.2022 (а.с.60-61).

Видами економічної діяльності згідно КВЕД ОСОБА_2 є "діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (основний)" (56.10); "роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями і тютюновими виробами" (47.11); "роздрібна торгівля хлібобулочними виробами, борошняними та цукровими кондитерськими виробами в спеціалізованих магазинах" (47.24).

Згідно податкових декларацій платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2019-2021 роки, поданих ОСОБА_2 04.02.2020, 01.02.2021, 01.03.2022, остання здійснює господарську діяльність як платник єдиного податку другої групи, про що також не заперечується сторонами (а.с.98-101).

Також в матеріалах справи містяться представлені позивачем на підтвердження сплати ОСОБА_2 єдиного податку з фізичних осіб копії дублікатів чеків від 19.07.2021 за №0.0.22.01644892.2, від 16.08.2021 за №0.0..2, від 15.09.2021 за №0.0..2 і від 10.10.2021 за №№0.0..2, 0.0..2 (а.с.26-27), а також Книгу обліку доходів №0014472, яка ведеться ОСОБА_2 з 01.08.2018 (а.с.29-31).

Виходячи із встановлених обставин, підтверджених відповідними доказами, суд не заперечує здійснення ОСОБА_2 самостійної підприємницької діяльності у приміщенні магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що належить останній, та частина якого (25 м2) як "господарська одиниця" перебуває у користуванні ФОП ОСОБА_3 на підставі договору позички нежилого приміщення (безоплатної оренди) від 01.03.2020 та акту приймання передачі від 01.03.2020 (а.с.32, 33, 34).

Проте, суд звертає увагу на наступні важливі обставини, які мали місце в ході проведення перевірки 12.10.2021, та які, на переконання суду, підтверджують вчинення позивачем порушення законодавства про працю та зайнятість населення, а саме статей 21-24 КЗпП України, в частині не укладення трудового договору та не оформлення трудових відносин із ОСОБА_2 .

Повертаючись до фактичних обставин, встановлених вище по тексту судового рішення, при проведенні перевірки "господарської одиниці" - магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", приміщення якого на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , зафіксовано продаж ОСОБА_2 (не як фізичною особою-підприємцем) підакцизних товарів, зокрема, реалізацію однієї пачки сигарет "прима синя" за ціною 50,00 гривень та алкогольний напій "Блек-джек" 0,25 л за ціною 48,00 гривень, який належить іншому суб`єкту господарювання - ФОП ОСОБА_3 (зворотній бік а.с.56).

ОСОБА_2 проведено розрахункову операцію через реєстратор розрахункових операцій № (модель МG-V545T, заводський номер GS00004394), який їй не належить, а право облікування по якому визначено за ФОП ОСОБА_1 згідно реєстраційного посвідчення №5803 від 21.05.2018 (а.с.97).

Таке оформлене фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 реєстраційне посвідчення містить наступні відомості:

- назва господарської одиниці "магазин ІНФОРМАЦІЯ_1 ";

- адреса господарської одиниці "Україна, 78423, Івано-Франківська область, Надвірнянський район, с. Гвізд";

- КОАТУУ господарської одиниці "";

- дата реєстрації РРО "21.05.2018", дата видачі реєстраційного посвідчення "17.09.2021" (а.с.97).

Вказані обставини зафіксовані в акті перевірки від 12.10.2021, підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 12.10.2021 та не заперечуються сторонами.

Матеріалами справи підтверджено перебування на загальній системі оподаткування саме ФОП ОСОБА_1 та придбання останньою ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольних напоїв і тютюнових виробів, згідно поданих до податкового органу заяв від 20.05.2021 (зворотній бік а.с.81, а.с.95-96).

У вказаних заявах на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, зареєстрованих 31.05.2021 в третьої особи за №22830/АП і №22827/АП, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 в розділі адреса місця торгівлі (з вказанням класифікації закладу та площі) визначено " АДРЕСА_2 , магазин " ІНФОРМАЦІЯ_1 " 24м" (а.с.95, 96).

При цьому, ОСОБА_2 , як уже відзначалось судом, є платником єдиного податку другої групи, про що зазначено у податкових деклараціях платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за 2019-2021 роки.

Подана позивачем копія ліцензії серії АА №021811 на роздрібну торгівлю тютюновими виробами, яка оформлена на імені ОСОБА_2 , не береться судом до уваги так як строк дії такої ліцензії минув ще 25.05.2018 (а.с.35).

В силу приписів підпункту 291.5.1. пункту 291.5. статті 291 Податкового кодексу України, не можуть бути платниками єдиного податку першої-третьої груп суб`єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи-підприємці), які здійснюють, поряд з іншим, виробництво, експорт, імпорт, продаж підакцизних товарів (крім роздрібного продажу паливно-мастильних матеріалів в ємностях до 20 літрів та діяльності фізичних осіб, пов`язаної з роздрібним продажем пива, сидру, пері (без додання спирту) та столових вин).

З урахуванням вказаного, є не зрозумілими доводи ФОП ОСОБА_1 стосовно здійснення ОСОБА_2 самостійної господарської діяльності при проведенні 12.10.2021 розрахункової операції в господарській одиниці магазин " ІНФОРМАЦІЯ_1 " з продажу алкогольного напою "Блек-джек" 0,25 л і однієї пачки сигарет "прима синя", які належали позивачу, через реєстратор розрахункових операцій, право на користування яким не володіє ОСОБА_2 , а який зареєстрований за місцем здійснення фактичної перевірки за ФОП ОСОБА_1 , а також зважаючи на обставину перебування ОСОБА_2 на спрощеній системі оподаткування, як платник 2 групи, в тому числі за відсутності в останньої відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

За змістом статті 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до частини 1 статті 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Зі змісту наведених норм вбачається, що підприємницькою діяльністю можна вважати сукупність постійно або систематично здійснюваних дій щодо виробництва матеріальних і нематеріальних благ, реалізації товарів, виконання робіт або надання послуг з метою отримання прибутку. Аналізуючи ознаки притаманні підприємницькій діяльності, можна зробити висновок про те, що остання передбачає систематичне прийняття особою самостійних рішень щодо здійснення операцій, спрямованих на отримання прибутку, яка супроводжується прийняттям взятих на себе ризиків, які пов`язані з такою діяльністю.

У спірному випадку, на думку суду, ОСОБА_2 здійснюючи продаж належних позивачу підакцизних товарів без наявності ліцензії та являючись платником єдиного податку 2ої групи, не могла здійснювати самостійну господарську діяльність, а діяла саме в інтересах ФОП ОСОБА_1 , як продавець.

Суд вважає, що необмежений допуск ОСОБА_2 до господарській одиниці магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", до неналежного останній підакцизного товару, реалізація якого без ліцензії і реєстратора розрахункових операцій є заборонений, можливість фізичного переміщення товару із прилавку (вітрини), складу до реєстратора розрахункових операцій, проведення розрахункової операції із реалізації такого товару і передачі його продавцю, є свідченням забезпечення зі сторони ФОП ОСОБА_1 належних функціональних і виконавських можливостей для здійснення реалізації товару в інтересах останньої.

На переконання суду, таке забезпечення функціональних можливостей на час перевірки в момент контрольної закупки, є свідченням наявності ознак допуску фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 до виконання обов`язків продавця ОСОБА_2 .

Окрім вказаного, суд звертає увагу на те, що згідно пункту 1.5 акту фактичної перевірки від 12.10.2021 "Оформлення трудових відносин" ОСОБА_2 працює з 2006 року, отримуючи заробітну плату 6 000,00 гривень, в той час, як зміст письмових пояснень містить виправлення із наступним доповненням:

- про реєстрацію ОСОБА_2 як суб`єкта підприємницької діяльності на протязі трьох років;

- не отримання заробітної плати (а.с.54, 56).

Про таку розбіжність з приводу діяльності ОСОБА_2 у господарській одиниці магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", позивачем не надано жодних пояснень чи доказів.

Вказане у своїй сукупності викликає обґрунтований сумнів щодо здійснення 12.10.2021 ОСОБА_2 продажу товару, як фізичною особою-підприємцем, про яку вказує позивач як на достатню підставу щодо протиправності оскаржуваної постанови.

Навпаки, у досліджуваному випадку, податковим органом пред`явлено ОСОБА_2 , як особі, яка фактично проводила розрахункові операції, два направлення на перевірку і наказ на проведення перевірки, в яких остання проставила власний підпис і проставила дату "12.10.2021" (а.с.58).

Слід відмітити, що в направленні на перевірки чітко визначений об`єкт - "ФОП ОСОБА_1 " і мета такої перевірки - "здійсненням контролю за дотриманням суб`єктами господарювання проведення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліценцій, патентів, свідоцтв, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками".

Отримуючи такі направлення, ОСОБА_2 , на переконання суду, чітко усвідомлювала, що перевірка не стосується здійснення її господарської діяльності:

- за об`єктом перевірки, так як стосується іншого підприємця;

- за предметом перевірки, так як ОСОБА_2 за місцем фактичної не мала власного зареєстрованого реєстратора розрахункових операцій і оформлених в установленому порядку ліценцій, патентів, свідоцтв обігу підакцизних товарів.

Окрім цього, опис готівкових коштів, що знаходились на місці проведення розрахунків проводився ОСОБА_2 власноручно у присутності посадових осіб контролюючого органу, до якого останньою долучено роздрукований із РРО "Х-Звіт денний" і два фіскальні чеки контрольної закупки, в яких відображено дані про власника такого реєстратора - "ФОП ОСОБА_1 " і назва господарської одиниці, в якому зареєстрований такий реєстратор - "магазин Левада" (зворотній бік а.с.56).

З урахуванням вказаного, у випадку здійснення діяльності у одній господарській одиниці платниками податків різних систем оподаткування та різної групи товарів, реалізація товарів іншого платника повинна відбуватися за умови укладення трудових відносин між ними.

Відповідно до статті 21 Кодексу законів про працю України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

За приписами частини 1 статті 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; при укладенні контракту; у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); при укладенні трудового договору з фізичною особою; при укладенні трудового договору про дистанційну роботу або про надомну роботу; в інших випадках, передбачених законодавством України.

При цьому, Верховний Суд України у пункті 7 постанови Пленуму від 06.11.1992 за №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" роз`яснив, що фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома роботодавця.

В силу вимог частини 4 статті 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що обов`язковою передумовою допуску працівника до роботи є укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №826/16738/17, який відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права підлягає врахуванню судом при вирішенні спірних правовідносин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 за №413 "Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу/укладення гіг-контракту" установлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу / укладення гіг-контракту подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою (крім повідомлення про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації) та/або резидентом Дія Сіті до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором та/або до початку виконання робіт (надання послуг) гіг-спеціалістом резидента Дія Сіті засобами електронного зв`язку з використанням електронного підпису відповідальних осіб, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу.

Згідно пояснень третьої особи, повідомлення про прийняття працівника на роботу від позивача до Головного управління ДПС в області, не надходило.

Дані обставини, в свою чергу, свідчать про не належне оформлення (ФОП ОСОБА_1 ) з таким працівником ( ОСОБА_2 ) трудових відносин, оскільки, як вказано вище, допуск працівника до роботи можливий одночасно із укладенням трудового договору та повідомленням відповідного центрального органу виконавчої влади про прийняття працівника на роботу.

Суд звертає увагу, що оформлення трудового договору значно ширше поняття ніж його укладення та включає: укладення трудового договору, видання відповідного наказу чи розпорядження та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу, оскільки саме за наявності одночасно цих умов, як зазначено в статті 24 КЗпП України дозволений фактичний допуск працівника до роботи.

Отже, податковим органом під час проведення фактичної перевірки встановлено фактичний допуск позивачем до роботи особи без належного оформлення трудових відносин, що тягне за собою накладення штрафу.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною 2 статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами 2-7 статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" (надалі по тексту також - штрафи), визначений Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 за №509.

Як вже відзначено вище по тексту судового рішення у відповідності до пункту 2 Порядку №509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками з підстав, визначених абзацами третім-сьомим цього пункту (надалі по тексту також - уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені на підставі, зокрема, акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Згідно із приписами пункту 3 Порядку №509 справа про накладення штрафу (надалі по тексту також - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому-сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому-сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

В силу вимог пункту 4 Порядку №509 під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому-сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Матеріалами справи засвідчено, що відповідач листом від 04.11.2021 за №05-07/15-10/7336 повідомив позивача про отримання 01.11.2021 уповноваженою особою Головного управління Держпраці в області акт про проведення фактичної перевірки з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), складений Головним управлінням Державної податкової служби в Івано-Франківській області №5766/09/09/РРО/ від 12.10.2021. Додатково повідомлено, що даний акт є підставою для накладення штрафу за порушення законодавства про працю за частиною 2 статті 256 КЗпП України (а.с.84).

Вказаний лист 04.11.2021 поштовим відправленням №76 4 через національного поштового оператора АТ "Укрпошта" направлений Управлінням на адресу позивача, про що свідчить фіскальний чек про оплату послуг № (а.с.85), та вручено останній 09.11.2021, згідно відомостей із виписки з офіційного веб-сайту АТ "Укрпошта" "трекінг" (відстеження) (а.с.86).

Частиною 2 статті 265 КЗпП України визначено перелік порушень законодавства про працю, за які суб`єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи-підприємці) несуть фінансову відповідальність у виді штрафу.

Юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, на виконання положень абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", який вступив в дію з 01.01.2021, встановлено, що мінімальна заробітна плата в розрахунку на місяць з 1 січня 2021 року складає 6 000,00 гривень

Як уже встановлено судом, відповідачем за результатами розгляду справи про накладення штрафу, на підставі акта фактичної перевірки від 12.10.2021 за №5766/09/09/РРО/ за порушення позивачем законодавства про працю (статей 21-24 КЗпП України), винесено оскаржувану постанову від 24.11.2021 за №53-Ф про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 в загальному розмірі 60 000,00 гривень (а.с.6).

Так, згідно вимог частини 4 статті 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи те, що позивачем не спростовано висновків акту перевірки, на підставі яких прийнято оскаржувану постанову, та з урахуванням доведеності відповідачем здійснення допуску до роботи без належного оформлення трудових відносин однієї особи, суд дійшов висновку про правомірність постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 24.11.2021 за №53-Ф.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, в адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з`ясування всіх обставин у справі (пункт 4 частини 3 статті 2, частини 2, 4 статті 9, частина 3 статті 77, частина 6 статті 94 КАС України).

Суд вжив всіх заходів на з`ясування обставин, які мають значення для даної справи, в тому числі витребував додаткові пояснення і докази з власної ініціативи.

Представлені відповідачем докази у своїй сукупності дають підстави вважати, що оскаржувана постанова про накладення штрафу від 24.11.2021 за №53-Ф, є правомірною, прийнятою обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

В сукупності вказаного вище, суд робить висновок про не обґрунтованість адміністративного позову, а позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд зазначає, що позивач за подання до суду адміністративного позову майнового характеру сплачено судовий збір в розмірі 908,00 гривень згідно дублікату квитанції від 09.12.2021 за №0.0..1 (а.с.1).

Зважаючи на висновок суду про необґрунтованість адміністративного позову в силу вимог статті 139 КАС України не підлягають стягненню із відповідача суб`єкта владних повноважень судовий збір.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), с. Молодків, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, 78424;

представник позивача - адвокат Гандзюк Ірина Романівна (ордер на надання правничої допомоги серії АТ №1017696 від 09.12.2021), вул. Комунальна, 10, м. Надвірна, Івано-Франківська область, 78400;

відповідач - Управління Держпраці в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 39784625), вул. Незалежності, буд. 67, м. Івано-Франківськ, 76018.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код відокремленого структурного підрозділу юридичної особи 43968084), вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.