Справа № 140/2894/22
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2022-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2022 року ЛуцькСправа № 140/2894/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах недієздатного ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - законний представник, позивач, ОСОБА_1 ) звернулася в суд в інтересах недієздатного ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності щодо припинення виплати пенсії по втраті годувальника, яка нараховується ОСОБА_2 у повному обсязі, зобов`язання провести з 01 липня 2021 року перерахунок пенсії по втраті годувальника ОСОБА_2 виходячи з повного розміру призначеної пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є племінником ОСОБА_1 , - є інвалідом дитинства. З 07.08.2006 ОСОБА_2 регулярно перебував на обліку у Волинській обласній психіатричній лікарні №1 через хронічне психічне захворювання. Оскільки батьки ОСОБА_2 померли, то він набув статусу дитини-сироти, відповідно до Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування». Згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.07.2007 №2о-34/07 ОСОБА_1 призначено опікуном над ОСОБА_2 , та визнано ОСОБА_2 недієздатним.

ОСОБА_2 є отримувачем пенсії по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII, а ОСОБА_3 , як опікун недієздатного ОСОБА_2 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області щодо одержання вищевказаної пенсії.

З червня 2021 року ОСОБА_2 зарахований на повне державне утримання до Горохівського психоневрологічного інтернату, а починаючи з липня 2021 року пенсія по втраті годувальника, що повинна виплачуватися на користь ОСОБА_2 , - припинила надходити. При цьому жодного повідомлення або рішення щодо припинення виплати пенсії про втраті годувальника з боку ГУ ПФУ у Волинській області законний представник не отримувала. На звернення щодо встановлення причин припинення виплати пенсії про втраті годувальника, листом від 14.02.2022 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило, що підставою цього стало зарахування ОСОБА_2 на повне державне утримання до Горохівського психоневрологічного інтернату. Однак жодного правового обґрунтування чи посилання на рішення пенсійного органу щодо припинення виплати пенсії по втраті годувальника ОСОБА_2 у відповіді відповідача не зазначено.

Законний представник наголошує, що ОСОБА_2 жодним чином не втрачав набутого ним статусу дитини-сироти і відповідних пільг, які передбачені даним статусом.

Крім того, на думку ОСОБА_1 факт пропозиції з боку відповідача та Горохівського психоневрологічного інтернату написати письмову заяву про надання згоди на перерахування установі різниці між пенсією та вартістю утримання ОСОБА_2 (за формою згідно з додатком 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку перерахування органами Пенсійного фонду України або структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м.Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських рад коштів установам (закладам), у яких особи перебувають на повному державному утриманні, та їх використання») жодним логічним чином не узгоджується із фактом припинення перерахування ОСОБА_2 пенсії по втраті годувальника з липня 2021 року.

ОСОБА_1 вважає, що оскільки ОСОБА_2 не втрачав статусу дитини-інваліда (п.26 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини), то в даному випадку слід застосовувати частину четверту статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якою передбачено виплату пенсії ОСОБА_2 по втраті годувальника у повному розмірі.

З наведених вище підстав законний представник просила позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 28.03.2022 у відкрито провадження у даній справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

В поданому до суду відзиві представник відповідача позов не визнала та просить відмовити в його задоволенні. В обґрунтування своє позиції вказує, що ОСОБА_2 , опікуном якого є ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII. Розмір пенсії визначено у розмірі 30% від грошового забезпечення померлого годувальника. З липня 2006 року ОСОБА_2 встановлено ІІ групу інвалідності довічно як інваліду з дитинства. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.07.2007 ОСОБА_2 визнано недієздатним, опікуном призначено ОСОБА_1

24.06.2021 на адресу ГУ ПФУ у Волинській області надійшло повідомлення від Горохівського психоневрологічного інтернату про зарахування ОСОБА_2 на повне державне утримання та інші документи, передбачені Порядком перерахування органами Пенсійного фонду України або структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м.Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських рад коштів установам (закладам), у яких особи перебувають на повному державному утриманні, та їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2004 №269.

Враховуючи зазначене на підставі частини першої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відповідачем правомірно проведено перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з липня 2021 року у розмірі 25 відсотків.

На думку відповідача, твердження позивача щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_2 є невірним, жодного рішення про припинення виплати пенсії відповідачем не приймалося, виплата пенсії проводиться згідно чинного законодавства.

Крім того, відповідач наголошує, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 не підпадає під статус дитини-сироти.

З наведених підстав представник відповідача просила в задоволенні позову відмовити повністю.

В поданій до суду відповіді на відзив представник позивача не погодився з доводами відзиву. Додатково вказує, що кошти, які ГУ ПФУ у Волинській області починаючи з серпня 2021 року перераховувалися Горохівському психоневрологічному інтернаті повернуті останнім відповідачу.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.07.2007 в справі №2о-34/07 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано недієздатним та призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 опікуном над ОСОБА_2

ОСОБА_1 перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України як опікун над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є одержувачем пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З червня 2021 року ОСОБА_2 зарахований на повне державне утримання до Горохівського психоневрологічного інтернату, вказана обставина не є спірною.

З липня 2021 року ГУ ПФУ у Волинській області здійснює виплату ОСОБА_1 пенсії ОСОБА_2 в розмірі 25 % від призначеної пенсії в разі втрати годувальника, що підтверджується випискою по картковому рахунку ОСОБА_1 та довідкою ГУ ПФУ у Волинській області про доходи пенсіонера з липня 2021 року по квітень 2022 року.

27.01.2022 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про надання інформації, як опікуну щодо припинення нарахування пенсійних коштів по втраті годувальника з липня 2021 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІІ гр. інвалідності, який перебуває в Горохівському психоневрологічному інтернаті з 20.06.2021.

Листом від 14.02.2022 №2287-1367/Г-02/8-0300/22 ГУ ПФУ у Волинській області роз`яснило ОСОБА_1 норми законодавства, зокрема статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Сімейного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», на підставі яких проведення виплати пенсії здійснюється у розмірі 25% від пенсії в разі втрати годувальника.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Зазначеним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до частин першої, третьої статті 56 Закон №2262-ХІІ під час перебування пенсіонера з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей на повному державному утриманні у відповідній установі (закладі) йому виплачується 25 відсотків призначеної пенсії. У випадках, якщо розмір його пенсії перевищує вартість утримання, виплачується різниця між пенсією і вартістю утримання, але не менш як 25 відсотків призначеної пенсії.

Частина пенсії, що залишилася після виплати суми пенсії пенсіонеру та членам його сім`ї відповідно до частин першої і другої цієї статті, перераховується до установи (закладу), де пенсіонер перебуває на повному державному утриманні, за його особистою заявою. Зазначені кошти зараховуються на банківські рахунки цих установ (закладів) і спрямовуються виключно на поліпшення умов проживання в них пенсіонерів у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Частиною четвертою статті 56 Закон №2262-ХІІ передбачено, що дітям-сиротам за період перебування на повному державному утриманні пенсія у зв`язку з втратою годувальника виплачується в повному розмірі та перераховується на їх особисті рахунки у банку.

Згідно з частиною шостою статті 56 Закон №2262-ХІІ виплата пенсії з урахуванням положень цієї статті здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому пенсіонер зарахований на повне державне утримання.

Як слідує з матеріалів справи з червня 2021 року ОСОБА_2 , зарахований на повне державне утримання в Горохівський психоневрологічний інтернат.

Зарахування в червні 2021 року ОСОБА_2 на повне державне утримання в Горохівський психоневрологічний інтернат стало підставою для проведення ГУ ПФУ у Волинській області, починаючи з 01.07.2021 виплати опікуну ОСОБА_1 пенсії у розмірі 25 відсотків пенсії ОСОБА_2 у разі втрати годувальника.

При цьому, виплата пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_2 не припинялася, а лише зменшився розмір її виплати до 25 відсотків призначеної пенсії, що підтверджується випискою по картковому рахунку ОСОБА_1 та довідкою ГУ ПФУ у Волинській області про доходи пенсіонера з липня 2021 року по квітень 2022 року, а тому твердження ОСОБА_1 про припинення виплати пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_2 не відповідають фактичним обставинам справи.

Позиція законного представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 полягає в тому, що оскільки ОСОБА_2 не втрачав статусу дитини-інваліда (п.26 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини), то в даному випадку слід застосовувати частину четверту статті Закону №2262-ХІІ.

Однак, суд не погоджується з такою позицією з огляду на наступне.

Як вже зазначалося судом, частиною четвертою статті 56 Закон №2262-ХІІ передбачено, що дітям-сиротам за період перебування на повному державному утриманні пенсія у зв`язку з втратою годувальника виплачується в повному розмірі та перераховується на їх особисті рахунки у банку.

Правовий статус дитини визначено Сімейним кодексом України.

Так, відповідно до статті 6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402-III дитина - особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніш; дитина-сирота - дитина, в якої померли чи загинули батьки.

Аналогічне визначення поняття «дитина-сирота» зазначене також в статті 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» від 13.01.2005 № 2342-IV.

Відповідно до пункту 23 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 (далі - Порядок №866, тут і надалі в редакції чинні на момент виникнення спірних правовідносин), статус дитини-сироти надається дітям, у яких померли або загинули батьки, що підтверджується свідоцтвом про смерть кожного з них.

Відповідно до пункту 26 вказаного Порядку дитина втрачає статус дитини-сироти у разі: 1) усиновлення дитини, що підтверджується рішенням суду; 2) визнання батьківства, що підтверджується рішенням суду та свідоцтвом про народження дитини; 3) встановлення факту батьківства, що підтверджується рішенням суду та свідоцтвом про народження дитини.

Дитина втрачає статус дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, також у разі досягнення нею повноліття (пункт 28 Порядку №866).

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 . Мати ОСОБА_2 - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

На момент зарахування на повне державне утримання до Горохівського психоневрологічного інтернату (червень 2021 року) ОСОБА_2 є повнолітнім, тому статус дитини-сироти в нього відсутній.

Більше того, станом на день смерті матері ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) ОСОБА_2 вже досяг повноліття, тому статус дитини-сироти він не набув.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_2 не поширюються вимоги частини четвертої статті 56 Закон №2262-ХІІ.

Відтак, враховуючи вищевказані норми чинного законодавства та фактичні обставини, суд вважає, що відповідачем правомірно здійснюється, починаючи з липня 2021 року виплата ОСОБА_1 пенсії ОСОБА_2 в разі втрати годувальника у розмірі 25 відсотків призначеної пенсії відповідно до вимог частини першої 56 Закон №2262-ХІІ, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень довів суду належними та допустимими доказами правомірність оскаржуваних в даній адміністративній справі дій.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на що в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 243-246, 250, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в інтересах недієздатного ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк