Справа № 160/1531/22
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2022-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2022 року Справа № 160/1531/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рянської В.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
24.01.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію у разі втрати годувальника - померлого чоловіка ОСОБА_2 з дня першого звернення, а саме з 17.05.2021 відповідно до ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2022 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою суду від 22.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 262 КАС України; встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи, у тому числі відповідачу 15-денний строк з дня отримання ним копії цієї ухвали для подання відзиву; витребувано від відповідача додаткові докази: копію заяви позивача про призначення пенсії у разі втрати годувальника з доданими до неї документами; копію рішення, прийнятого за наслідками розгляду такої заяви; пояснення щодо підстав відмови у призначенні пенсії; належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ); довідку про розмір та вид пенсії, яку отримував ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за період 2018 рік - травень 2021 року. Цією ухвалою постановлено витребувані докази надати суду разом з відзивом.
Копію ухвали суду від 22.02.2022 відповідачем отримано 16.03.2022 нарочно, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи. Строк для подання відзиву та витребуваних доказів тривав до 31.03.2022. Відзиву та витребуваних доказів відповідно до ухвали від 22.02.2022 до суду не надходило, як і повідомлення про неможливість подання витребуваних доказів. Оскільки відповідач не виконав вимоги ухвали суду, не надавши відомості, необхідні для розгляду цієї справи, суд ухвалою від 02.05.2022 витребував їх у відповідача повторно, встановиши строк для їх подання тривалістю п`ять календарних днів з дати отримання копії цієї ухвали.
Копію ухвали від 02.05.2022 відповідачем отримано 12.05.2022 нарочно, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи. Строк для подання витребуваних доказів тривав до 17.05.2022. Станом на 30.05.2022 витребуваних відповідно до ухвали від 02.05.2022 доказів до суду не надходило, як і повідомлення про неможливість подання витребуваних доказів.
Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За приписами частини 9 статті 80 КАС України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.
Зважаючи на те, що відповідача було належним чином повідомлено про відкриття првадження у справі, своїм правом на подання відзиву відповідач не скористався, витребувані судом докази не подав і не повідомив причини їх не подання, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком.
Місце проживання позивача з 25.11.1994 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається з копії її паспорта громадянина України.
06.03.1998 позивач уклала шлюб із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Шлюб зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, про що 06.03.1998 зроблено запис № 107. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ». Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданим 06.03.1998, копія якого міститься в матеріалах справи.
Чоловік позивача ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Павлоград Дніпропетровської області, що встановлено з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 07.05.2021 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському, Юр`ївському районах та по місту Павлограду Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).
До позовної заяви додано копію заяви ОСОБА_1 від 17.05.2021 про призначення пенсії у разі втрати годувальника, адресованої Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Заява від 17.05.2021 не містить переліку документів, що додаються до заяви, а також відміток про її прийняття та реєстрацію Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Як зазначено позивачем у позовній заяві, у прийнятті її заяви з доданими документами було відмовлено.
Скріншоти з особового кабінету ОСОБА_1 на вебпорталі Пенсійного фонду України містять відомості про її звернення 17.05.2021 та 06.07.2021 із заявою до управління ПФУ в м. Павлограді та Павлоградському районі, тип звернення усне консультування, статус звернення - виконано.
У листі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 28.07.2021 за №0400-010311-8/100139, адресованому ОСОБА_1 , зазначено, що, отримавши подані нею документи для призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» за померлого чоловіка ОСОБА_2 , Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомляє, що для призначення пенсії їй необхідно надати довідку про спільне проживання з померлим чоловіком на день його смерті. Питання призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до зазначеного Закону за померлого чоловіка буде розглянуто після надання зазначеного документа.
Скріншоти з особового кабінету ОСОБА_1 на вебпорталі Пенсійного фонду України містять відомості про її звернення 30.08.2021 зі скаргою через вебпортал до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.
Статтею 8 Закону №1058-IV закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Статтею 44 цього Закону встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого призначення пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону №1058-IV документи про призначення пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі також Закон № 2262-ХІІ) право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.
Пунктом «б» частини 4 статті 30 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю.
Статтею 31 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.
Пунктом 2 Порядку № 3-1 передбачено, що якщо померлому годувальнику вже було призначено пенсію, заява про призначення пенсії у разі втрати годувальника подається до органу, що призначає пенсії.
Відповідно до пункту 6 Порядку № 3-1 днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення. У разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику (посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу) роз`яснюється, які документи необхідно надати додатково. При поданні документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою. Пенсії призначаються у строки, визначені в статті 50 Закону №2262-ХІІ.
Відповідно до пункту 10 Порядку 3-1 для призначення пенсії в разі втрати годувальника подаються такі документи: заява; копія свідоцтва про смерть годувальника; витяг з наказу про виключення годувальника зі списків особового складу у зв`язку зі смертю; висновок про обставини загибелі чи смерті внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час проходження служби при виконанні службових обов`язків (обов`язків військової служби); довідка уповноважених органів з місця проживання про перебування членів сім`ї на утриманні померлого (загиблого) годувальника або рішення суду про перебування на утриманні; документи, передбачені абзацами третім, шостим - дев`ятим пункту 7 цього Порядку. Для призначення пенсії в разі втрати годувальника батькам, дружині (чоловіку), зазначеним у пунктах "б", "в", "д" статті 30 Закону, додатково подаються такі документи: копія свідоцтва про шлюб; довідка МСЕК про визнання особи інвалідом; копія трудової книжки або довідка органів державної податкової служби про облік платника податків - суб`єкта підприємницької діяльності (для осіб, азначених у пункті "д" статті 30 Закону. Для призначення пенсії в разі втрати годувальника батькам, дружині (чоловіку), діду та бабусі, зазначеним у пунктах "б", "в", "г" статті 30 Закону, додатково подаються такі документи: довідка МСЕК (за наявності групи інвалідності); копія свідоцтва про народження померлого годувальника або рішення суду про встановлення родинних стосунків; довідка уповноваженого органу з місця проживання або рішення суду про перебування на утриманні померлого годувальника (для призначення пенсії вітчиму або мачусі).
Пунктом 14 Порядку № 3-1 передбачено, що орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший і поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсії, при поданні заявником всіх необхідних документів. Заяви осіб про призначення, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі обліку заяв про призначення пенсії згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (додаток 3). Заявнику або посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу органом, що призначає пенсії, видається розписка - повідомлення із зазначенням дати приймання заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати в тримісячний термін з дня прийняття заяви (додаток 4).
Згідно з пунктом 16 Порядку № 3-1 при прийманні документів для призначення пенсії орган, що призначає пенсії: перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження. Орган, що призначає пенсії, має право вимагати від міністерств та інших органів, заявників дооформлення поданих документів, а також подання додаткових документів та перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.
Пунктом 17 Порядку № 3-1 передбачено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.
Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що у разі звернення заявника з заявою про призначення пенсії, уповноважений орган Пенсійного фонду України має за результатами розгляду такої заяви прийняти рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії. При цьому, рішення про відмову в призначенні пенсії має містити зазначення причин відмови та порядку його оскарження.
Як вже зазначено судом, заява ОСОБА_1 від 17.05.2021 про призначення пенсії у разі втрати годувальника, адресована Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, копію якої додано до позовної заяви, не містить переліку документів, що додаються до заяви, та відміток про дату її прийняття та реєстрацію Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Відомості про видачу заявнику органом, що призначає пенсії, розписки - повідомлення із зазначенням дати приймання заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати, у матеріалах справи відсутні.
Позивачем у позовній заяві не зазначено відомостей про зареєстроване місце проживання її чоловіка на момент його смерті. У доданих до позовної заяви документах такі відомості також відсутні. На підтвердження факту проживання з чоловіком ОСОБА_2 за однією адресою: АДРЕСА_1 , позивачем додано до позовної заяви довідку, видану їй 08.07.2021 головою квартального комітету № 39 м. Павлограда ОСОБА_5 , та акт, складений 08.07.2021 комісією у складі голови квартального комітету № 39 м. Павлограда Роменської Н.П. у присутності сусідів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .
Однак у позовній заяві не зазначено і з доданих до неї матеріалів не встановлено, що такі документи або їх копії подавались позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення пенсії у разі втрати годувальника.
Таким чином, на переконання суду, відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо неналежного розгляду заяви позивача від 17.05.2021 та неприйняття обґрунтованого рішення за наслідками її розгляду.
Водночас, щодо обраного позивачем способу захисту її порушених прав, суд зазначає таке.
За приписами частин першої, другої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд (частина четверта статті 245 КАС України).
Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права у межах спірних правовідносин не відповідає фактичним обставинам справи, об`єкту порушеного права, оскільки відповідачем не було розглянуто подані документи, тобто право позивача на призначення пенсії порушується бездіяльністю відповідача щодо неприйняття відповідного рішення.
Разом з тим, суд не може підміняти державний орган, рішення, дії або бездіяльність якого оскаржуються, вчиняючи замість нього дії, які входять до його безпосередньої компетенції та які він мав вчинити.
Враховуючи викладене та з метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких вона просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії у разі втрати годувальника від 17.05.2021 та зобов`язати відповідача прийняти рішення за результатами розгляду вказаної заяви позивача.
За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію ОСОБА_1 у разі втрати годувальника - померлого чоловіка ОСОБА_2 з дня першого звернення, а саме з 17.05.2021 відповідно до ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
Отже, виходячи з аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Відповідно до приписів статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії у разі втрати годувальника від 17.05.2021.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийняти рішення за заявою ОСОБА_1 про призначення пенсії у разі втрати годувальника від 17.05.2021.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.26, .

Повний текст рішення складено 30.05.2022.

Суддя В.В. Рянська