Справа № 133/2197/21
Суддя: Пєтухова Н. О.
Дата ухвалення: 2022-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2022 Справа №133/2197/21

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Пєтухової Н.О.,

за участю секретаря судових засідань Штепи В.В.,

представника позивача Кузьмінського Ю.В.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та поліцейського Відділення №2 (м. Козятин) Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції Березнюка В.А. про скасування постанови серії БАА №867219 про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить поновити позивачу строк звернення до адміністративного суду за захистом порушеного права, визнати дії поліцейського Відділення №2 (м. Козятин) Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта Березнюка В.А. щодо складання постанови серії БАА №867219 від 10.06.2021 про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП протиправними та скасувати постанову серії БАА №867219 від 10.06.2021 про адміністративне правопорушення, складену поліцейським Відділення поліції №2 (м. Козятин) Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції Березнюка В.А. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а справу закрити.

Позов обґрунтовує тим, що 10.06.2021 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем КІА CEED, номерний знак НОМЕР_1 , зупинився по вул. Незалежності в м. Козятин Вінницької області. Коли він повернувся до свого автомобіля лейтенант поліції Козятинського ВП ОСОБА_2 , звинуватив ОСОБА_1 у тому, що він здійснив зупинку ближче 10 метрів до пішохідного переходу, чим порушив п.15.9. ПДР. Оскільки ОСОБА_1 заперечив порушення правил ПДР, поліцейський не складав протокол, а ознайомившись з його документами сказав, що він може продовжити рух.

Позивач вказує, що 05.07.2021 звичайним листом без зазначення дати, прийшла постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №867219 від 10.06.2021. ОСОБА_1 звертає увагу суду, що вказана постанова складена нечітко, деякі слова та цифри він ледь розібрав, також присутні виправлення. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, є незаконним та необґрунтованим, а постанова підлягає скасуванню.

У відзиві відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки оскаржувана постанова серії БАА №867219 від 10.06.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення винесена поліцейським сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області з огляду на те, що 10.06.2021 позивач зупинив належний йому легковий автомобіль марки «Кіа Сід» по вул. Незалежності в м. Козятин із порушенням п. 15.9 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Отже, дії поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Березнюка В.А. щодо виявлення 10.06.2021 факту адміністративного правопорушення ОСОБА_1 є правомірним та законним

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду від 21.07.2021 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Кузьмінський Ю.В., просив суд позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити. Вказував, що у справі відсутні докази, які підтверджують факт зупинки ближче 10 метрів до пішохідного переходу. Так, зазначає, з фотографій, що містяться у справі, зокрема - це а.с. а.с. 30, 31, не вбачається, що біля місця зупинки автомобіля є пішохідний перехід; також вказав про відсутність на таких фотографіях дати і часу вчиненого правопорушення. Разом з тим, представник позивача підтвердив, що його довіритель дійсно 10.06.2021 на своєму автомобілі здійснив зупинку по вул. Незалежності у м. Козятині.

Відповідач - Відділення поліції №2 (м. Козятин) Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду справи, що підтверджується розпискою від 19.04.2022.

Відповідач - Головне Управління Національної поліції у Вінницькій області належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа на вказану у позовній заяві електронну адресу.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Згідно матеріалів справи постанову про адміністративне правопорушення позивач отримав за допомогою поштового відправлення, яке не містило у додаток рекомендованого повідомлення про вручення (без зазначення дати отримання). Так, позивач вказує, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАА №867219 була надіслана йому поштою, в підтвердження чого він надав копію конверта, у якому йому було направлено лист.Позивач заперечує факт отримання постанови у день її складення, і така обставина не спростована відповідачем. Представник відповідача - Головне Управління Національної поліції у Вінницькій області у відзиві не заперечував та не вказував про необгрунтованість клопотання про поновлення строку для оскарження постанови, а тому, суд приходить до висновку про поновлення ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду за захистом порушеного права.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП визначений обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Зазначене узгоджується із п.1.3. Правил дорожнього руху, затверджених КМУ від 10.10.2001 року №1306, за яким учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил .

Судом встановлено, що згідно Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №867219, 10.06.2021 поліцейським ВП №2 (м. Козятин) Хмільницького РВП ГУНП Березнюком В.А. встановлено, що 10.06.2021 о 09 год. 50 хв. в м. Козятин по вул. Незалежності, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем KIA CEED, НОМЕР_1 , здійснив зупинку ближче 10метрів до пішохідного переходу, чим порушив п.п. 15.9. ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП., внаслідок чого відносно ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Зазначене також підтверджується копією постанови про накладення адміністративного стягнення, наданою відповідачем.

У ОСОБА_1 наявне посвідчення водія серії НОМЕР_2 , що дає йому право керувати транспортними засобами, що відносяться до категорії АМ, В1, В.

Відповідно до ч. 1 ст. 14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотримання, і правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно- телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП, особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 та 279-4 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також: у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 279-1 КУпАП встановлено, що за запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції, інспекторів з паркування у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

Відповідно до ч. 3 ст. 279-1 КУпАП, якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152'1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Відповідно до ч. 5 ст. 279-1 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи. яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що на виконання вимог зазначених статей КУпАП, інспектором з паркування виявлено адміністративне правопорушення, здійснена фотофіксація адміністративного правопорушення, складена постанова про накладення адміністративного стягнення згідно зі ст. 284 КУпАП, в якій зазначено особу власника (належного користувача) згідно запитуваної інформації з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, пункт ПДР України, який порушено з посиланням на статтю КУпАП, яка передбачає відповідальність за таке порушення, умови оплати штрафу та порядок оскарження постанови згідно статей 307 та 300-1КУпАП, та відривну квитанцію.

Враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що вимоги чинного законодавства при складанні поліцейським постанови про притягнення до адміністративної відповідальності дотримані належним чином.

Згідно з пп. «г» п. 15.9 ПДР України, зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Своїми діями, позивач порушив правила зупинки, стоянки, чим створив загрозу безпеці дорожньому руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З долучених до матеріалів справи фотокопій вбачається, що автомобіль КІА CEED, номерний знак НОМЕР_1 , припаркований на частині дороги, одразу за знаком 5.38.1 пішохідний перехід, між автомобілем та пішохідним переходом одевидно відстань менша ніж 10 метрів.

Суд не бере до уваги посилання представника позивача про те, що з фотокопій на а.с. а.с. 30, 31 не вбачається того, що зупинка була біля пішохідного переходу, оскільки фотокопія на а. с. 29, яку суд оцінює в сукупності з зазначеними фотокопіями на а.с. а.с. 30,31, підтверджують факт зупинки ближче 10 м до пішохідного переходу. При цьому сам позивач у позові та його представник у судовому засіданні не заперечували дату та місце події, а вказували, що порушення відсутнє, оскільки не доведено факт зупинки ближче 10 м до пішохідного переходу або на пішохідному переході. Однак такі посилання спростовуючться вказаними доказами (вказані фотокопії також надані до відзиву, як матеріали на підставі яких була складена постанова).

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно із п. п. г) п.2 ч.3 ст. 265-4 КУпАП, розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме: на пішохідних переходах і ближче 10 метрів до них з обох боків, крім випадків зупинки для надання переваги в русі.

Так, в порушення вимог п.15.9 «г» ПДР, п.п. «г)» п.2 ч. 3 ст. 265-4 КУпАП, транспортний засіб позивача розташовано у забороненому Правилами дорожнього руху місці зупинки та розташування автомобіля позбавляє інших учасників руху в повному обсязі слідкувати за дорожньою обстановкою, обмежує видимість тих учасників дорожнього руху, які здійснюють рух, що в свою чергу створює перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Отже, судом встановлено, що своїми діями, зупинкою автомобіля з відстанню меншою ніж 10 м до пішохідного переходу, позивач порушив п.п. «г» 15.9 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Доводи позивача щодо відсутності у постанові зазначення підпункту п. 15.9 ПДР суд до уваги не бере, оскільки зміст постанови містить чіткий та зрозумілий виклад обставин, які вказують на склад адміністративного правопорушення, та які стали підставою для її складення, а отже - не виникає сумнівів у правильності кваліфікації адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, докази в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На думку суду, у справі достатньо доказів, які доводять правомірність оскаржуваної постанови.

Суд зазначає, що згідно із статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, зокрема, і за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

На переконання суду, аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП, підрозділи Національної поліції діють від імені органів Національної поліції, а отже не можуть виступати відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме Головне управління Національної поліції, тому ВП №2 Хмільницького районного відділу поліції не несе відповідальності за дотримання законності притягнення ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Суд дійшов висновку, що Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №867219 від 10.06.2021 є обґрунтованою та скасуванню не підлягає, оскільки винесена уповноваженою на те посадовою особою, є законною, за формою і змістом відповідає вимогам ст.ст. 255, 256, 283 КУпАП.

Враховуючи вищевказане, адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування постанови серії БАА №867219 про адміністративне правопорушення слід залишити без задоволення.

Зважаючи на результат вирішення спору, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 9, ч.3 ст. 122 , 251, 265, 283 КУпАП, ст. ст. 9, 77, 242-246, 262, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду за захистом порушеного права.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та поліцейського Відділення №2 (м. Козятин) Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції Березнюка В.А. про скасування постанови серії БАА №867219 про адміністративне правопорушення залишити без задоводення.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду набирає законної сили після розгляду справи Сьомим апеляційним адміністративним судом.

Повне рішення складено 30.05.2022.

Суддя Наталя ПЄТУХОВА

Дата документу 24.05.2022