Справа № 300/401/22
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" травня 2022 р. справа № 300/401/22
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі
судді Могили А.Б.,
секретаря судового засідання Заречної В.К.,
представника позивача Тепак Л.П.,
представників відповідача Гавдзина М.В., Шмігеля В.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста-Електро" до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.10.2021 №007607/0701,-
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Веста-Електро" звернулося в суд із позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування наказу Державної податкової служби України від 20.08.2021 №762 "Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ "Веста-Електро", наказу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 25.08.2021 №1611-п "Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ "Веста-Електро" та податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 12.10.2021 №007607/0701.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Веста-Електро" у відкритті провадження в справі за його позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, Державної податкової служби України в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказів.
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов до суду 14.02.2022. Свою позицію обґрунтовує тим, що за результатами проведення оглядової (візуальної) інвентаризації основних засобів та нематеріальних активів за адресами м.Івано-Франківськ, вул.Промислова,29 не виявлено об`єкту нерухомого майна «будівлі складу», за місцями зберігання ТМЦ по вул.Красівського,20, вул.Шота Руставелі, 1, Шота Руставелі 1М, вул.Промислова,29, не виявлено цегли М-125, М-100. Однак встановлено наявність проведення будівельних робіт (залито бетонну монолітну площадку) за адресою вул.Промислова,29 та наявність цегли, бувшої у використанні. Згідно з інформацією ДАБІ, 16.12.2020 зареєстровано сертифікат про початок будівельних робіт, де замовником виступає ТОВ "Веста Електро", назва об`єкта будівництва «реконструкція з добудовою і надбудовою будівлі складу з офісними приміщенням» по вул.Промислова,29, спосіб будівництва - господарський, вид будівництва - реконструкція. Контролюючим органом за фактом не встановлення наявності залишків товарно-матеріальних цінностей Товариства та ненадання станом на час завершення перевірки матеріалів проведеної інвентаризації, складено акт від 03.09.2021 та відповідно спірне в цій справі податкове повідомлення-рішення. Просив у задоволенні позову відмовити (т.1, а.с.164-170).
У відповіді на відзив, яка надійшла до суду 18.02.2022 позивач вказав на відсутність правових підстав для проведення перевірки Товариства, в томі числі наявність мораторію на їх проведення, відсутність у запитах відповідача про надання документів інформації щодо змісту перевірки, відповідно обсягу та фактичних обставин, що підлягають дослідженню. Жодних належних та допустимих доказів, якими б підтверджувалося негосподарське використання ТМЦ, в тому числі будівельних матеріалів на загальну суму 2034698,91 грн. у жовтні 2020 року перевіркою не здобуто, що виключає правові підстави нарахування компенсуючих податкових зобов`язань з податку на додану вартість в сумі 406939,78 грн. за приписами п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України(т.1, а.с.173-176).
У запереченні на відповідь на відзив, яке надійшло до суду 01.03.2022, відповідач вказав, що парламент уповноважив Уряд України скоротити строк дії обмежень, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, дозволивши проведення деяких видів перевірок юридичних осіб. Надані контролюючим органом запити містять зміст перевірки та конкретний обсяг документів, які слід надати, а тому аргументи позивача з цього приводу є нікчемними. Позивач не надав документів, що підтверджують використання ТМЦ-будівельних матеріалів на загальну суму 2034689,91 грн. у жовтні 2020 року, тобто задекларувавши відповідні показники позивач не зміг надати документів які б їх підтвердили (т.1, а.с.231-236).
У письмових поясненнях, які надійшли до суду 23.03.2022, 25.04.2022 та 13.05.2022 позивач посилаючись, на постанову Верховного Суду від 04.02.2019 в справі №807/242/14, вказує на право позивача при оскарженні податкового повідомлення-рішення посилатися на допущені контролюючим органом порушення при призначенні та проведенні перевірки. Позивач не погодився з контролюючим органом щодо права проведення перевірки на час дії мораторію, зсилаючись на те, що в даному випадку підлягають застосуванню норми Податкового кодексу України, а не Постанови КМУ, яка має нижчу юридичну силу. Проаналізувавши зміст запитів контролюючого органу про надання документів, попри їх суттєву недосконалість, окремі перелічені в них документи не є бухгалтерськими первинними документами або є дублюючими документами з огляду на їх складення позивачем, тобто є внутрішньо обліковими у розумінні ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Такі документи не містять відомостей про господарську операцію та не впливають на розмір та сплату податків та зборів, як це передбачено ст.44 Податкового кодексу України. Відповідачем не надано доказів про застосування до позивача санкцій на підставі п.121.1 ст. 121 Податкового кодексу України. На підтвердження факту господарських операцій з використання ТМЦ в господарській діяльності комісією відповідальних працівників позивача складено відповідні акти списання ТМЦ, які не містять дефекту змісту або форми, та які представлені до перевірки (т.1, а.с.254-256, т.2, а.с.1-2, 23-26).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 відкрито провадження у справі щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.10.2021 №007607/0701, за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях. Просила позов задовольнити.
Представники відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечили, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та запереченні. Просили в задоволенні позову відмовити.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представників відповідача, дослідивши письмові докази, письмові пояснення викладені у заявах по суті справи, зазначає наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Веста-Електро" пройшло процедуру державної реєстрації 24.11.2005, перебуває на обліку в органі податкової служби (т.1, а.с.138-139).
Основним видом діяльності платника податків є оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням (т.1, а.с.138).
Відповідно до наказу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 25.08.2021 №1611-п "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Веста-Електро"", на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп. 78.1.12 п. 78 ст. Податкового кодексу України, наказу Держаної податкової служби України від 20.08.2021 №762 "Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ "Веста-Електро", наказано провести документальну позапланову виїзну перевірку щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах, у порядку контролю за правильністю висновків акта документальної позапланової виїзної перевірки від 11.01.2021 №19/09-19-07-01/33859600, на підставі якого складено податкове повідомлення-рішення, скасоване рішенням про результати розгляду скарги Державної податкової служби України від 15.04.2021 №8579/6/99-00-06-01-01-06 (т.1, а.с.13-14).
Позивач серед іншого обґрунтовує позовні вимоги тим, що судовим рішенням в справі №300/2146/21, наказ яким призначено та проведено вперше перевірку Товариства скасовано, дії працівників контролюючого органу щодо підписання листів-вимог про надання до перевірки документів, проведення інвентаризації та проведення документальної позапланової виїзної перевірки за період грудня 2019 року до жовтня 2020 року визнано протиправними. Протиправним визнано і податкове повідомлення-рішення № 002352/0701 від 22.04.2021.
При призначенні в серпні 2021 року та проведенні перевірки контролюючим органом були допущені ряд порушень. Перевірка проводилася на підставі пп.78.1.12 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України та за своєю суттю є додатковою перевіркою, що має на меті дослідити обставини, які не були досліджені під час проведення перевірки, а тому посилання лише на норму Податкового кодексу України, якою передбачено можливість проведення перевірки та загальні відомості щодо проведення службового розслідування відносно посадових осіб, які здійснювали попередню перевірку, є порушенням приписів п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України. У зв`язку з чим, наслідки такої перевірки позивач вважає протиправними та незаконними.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Згідно з п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до вимог пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Відповідно до підпункту 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наступної підстави: контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов`язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акту перевірки вимогам законодавства або неповне з`ясування під час перевірки питань, що повинні бути з`ясовані під час перевірки для винесення об`єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Наказ про проведення документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається контролюючим органом вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато дисциплінарне провадження або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
На підставі такого наказу контролюючим органом, якому доручено здійснення перевірки, додатково видається наказ у порядку, передбаченому пунктом 81.1 статті 81 цього Кодексу.
Отже, з підстав, визначених підпунктом 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка проводиться на підставі наказу контролюючого органу, який виноситься на підставі наказу контролюючого органу вищого рівня, що прийнятий у зв`язку виявленням невідповідності висновків акту перевірки та початком дисциплінарного провадження або повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку.
Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області на підставі наказу від 18.12.2020 за №1698, відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача, за результатами якої 11.01.2021 складено акт за №19/09-19-07-01/33859600 (т.1, а.с.178-199).
На підставі складеного акту перевірки Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області 05.02.2021 сформовано податкове повідомлення-рішення №000645/0710, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за жовтень 2020 року, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 1 706 870 грн.
В результаті адміністративного оскарження вищезазначеного податкового повідомлення-рішення, Державна податкова служба України його скасувала в частині зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість за жовтень 2020 року, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на 406 940 грн., в іншій частині залишила без змін (т.1, а.с.203-218).
Внаслідок цього, відповідач 22.04.2021 виніс податкове повідомлення-рішення за №002352/0701, яким зменшив розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за жовтень 2020 року, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 1299930 грн. (т.1, а.с.200-202).
В рішенні Державної податкової служби України від 15.04.2021 №8579/6/99-00-06-01-01-06 вказано, що в акті перевірки під час обґрунтування порушення щодо не підтвердження використання в господарській діяльності будівельних матеріалів, а саме в сумі 2034698,91 грн., не зазначено первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, не зазначено період (місяць) фінансово-господарської діяльності платника податків, в якому вчинено порушення (списання ТМЦ), не зазначено детальний перелік документів, які не надано платником. Крім того, перевіркою недоведено наявність нестач. Висновки перевірки щодо непідтвердження за результатами перевірки залишків будівельних матеріалів, капітальних інвестицій, основних фондів, які облікувалися згідно з даними бухгалтерського обліку, та як наслідок, визначення перевіркою заниження податкових зобов`язань з ПДВ є недоведеними та передчасними, що не виключає можливість їх дослідження під час проведення документальної перевірки.
В результаті, як уже зазначалося судом раніше, Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області прийнято наказ від 25.08.2021 №1611-п "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Веста-Електро"" на підставі п.п.78.1.12 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України та наказу Держаної податкової служби України від 20.08.2021 №762 "Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ "Веста-Електро".
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи обставини справи, суд зазначає, що відповідачем підтверджено той факт, що відносно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили попередню документальну перевірку, було розпочате дисциплінарне провадження (т.1, а.с.14).
Наявність наведених обставин є обов`язковою передумовою для призначення перевірки відповідно до підпункту 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України. Вказаний висновок узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12.04.2019 по справі №810/955/17.
За результатами документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста-Електро", відповідачем 10.09.2021 складено акт №5018/09-19-07-01/33859600. В ході перевірки відповідач дійшов переконання, що платником податків завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 406940 грн., в тому числі за жовтень 2020 року в сумі 406940 грн. (т.1, а.с.16-34).
Висновки контролюючого органу в основному зводяться до того, що в ході інвентаризації позивача мало місце ненадання обґрунтованих пояснень посадових осіб Товариства та документального підтвердження щодо використання у господарській діяльності (реалізація, використання для власних потреб, інше) товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 2034698,91 грн. Вказане свідчить про відсутність їх як в бухгалтерському обліку, так і фізичній наявності на складах Товариства. Таким чином, на думку контролюючого органу Товариством не нараховано податок на додану вартість на придбані та невикористані в господарській діяльності ТМЦ, що призвело до заниження суми податкових зобов`язань податку на додану вартість в загальній сумі 406940 грн.
З матеріалів справи вбачається, що згідно наказу №1/ін від 01.09.2021 представниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста-Електро", в присутності представника контролюючого органу проведено інвентаризацію основних засобів, нематеріальних активів та товарно-матеріальних цінностей з перевіркою їх фактичної наявності та документального підтвердження станом на 01.09.2021 за адресами: вул.З.Красівського,20, вул.Шота Руставелі,1, вул.Шота Руставелі, 1М, вул.Промислова,29 в м.Івано-Франківськ, за результатами якої складено інвентаризаційний опис необоротних активів (т.1, а.с.76-78, 248).
Відповідач стверджує, що мало місце негосподарське використання ТМЦ на суму 2034698,91 грн. з огляду на відсутність станом на 31.10.2020 залишків ТМЦ чи-то документів щодо реалізації/відвантаження (використання у господарській діяльності) ТМЦ.
Не погодившись із висновками акту, позивачем подано до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області письмове заперечення від 29.09.2021 (т.1, а.с.36-43).
Як наслідок, контролюючим органом прийнято спірне в цій справі податкове повідомлення-рішення №007607/0701 від 12.10.2021, яким Товариству зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ на суму 406940 грн. (т.1, а.с.51-53).
Позивач скористався правом подання скарги до Державної податкової служби України, за результатами розгляду якої податкове повідомлення-рішення №007607/0701 від 12.10.2021 залишено без змін, а скаргу без задоволення (т.1, а.с.55-72).
Вважаючи призначення перевірки, а також податкове повідомлення-рішення такими, що не ґрунтується на вимогах закону, позивач звернувся із даним позов до суду.
Суд зазначає, що оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатися на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
Така позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 22 вересня 2020 року по справі № 520/8836/18.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 вересня 2021 року у справі №816/228/17, відступивши від висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 27 січня 2015 року (справа № 21-425а14), сформувала правовий висновок, згідно з яким неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
Згідно з пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім: документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.
Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, протягом 10 календарних днів з дня завершення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).
Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19). Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом.
На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.
Тобто, вимоги пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України пов`язані та прямо відсилають до актів Кабінету Міністрів України, на підставі яких завершується дія карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).
Постановою Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 9 грудня 2020 року № 1236 установлено з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року на території України карантин.
Отже, Кабінетом Міністрів України на момент призначення перевірки позивача (серпень 2021 року) не приймалося рішення про завершення дії карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а отже діяв мораторій на проведення документальних перевірок платників податків.
Відповідно до вимог пункту 4 розділу II Закону України від 17 вересня 2020 року №909-ІХ "Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік" на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.
Отже, цією нормою запроваджено загальне правило, у силу якого протягом дії карантину не призначаються документальні та фактичні перевірки за окремими винятками.
На підставі цієї норми Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №89 від 3 лютого 2021 року "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірки" якою було скорочено строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення таких видів перевірок юридичних осіб:
- тимчасово зупинених документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18 березня 2020 р. та не були завершеними;
- документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу;
- документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 та/або 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Кодексу, суб`єктів господарювання реального сектору економіки, які сформували податковий кредит за рахунок оформлення ризикових операцій з придбання товарів/послуг (із переліку ризикових платників податків, визначених у межах роботи Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України з питань розслідування оприлюднених у засобах масової інформації фактів можливих корупційних дій посадових осіб органів державної влади, які призвели до значних втрат дохідної частини Державного бюджету України, утвореної відповідно до Постанови Верховної Ради України від 24 квітня 2020 року №568-ІХ);
- документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями;
- документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.12, 78.1.14, 78.1.15, 78.1.16 пункту 78.1 статті 78 Кодексу.
Водночас, мораторій на проведення податкових перевірок на період карантину прямо закріплений пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України (в редакції на момент винесення спірного наказу) та вказана норма в частині обмежень на проведення планових перевірок, була чинною, її дія не зупинялася.
Відповідно до пункту 2.1 статті 2 Податкового кодексу України, зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу.
Тобто, зміна приписів Податкового кодексу України здійснюється виключно законами про внесення змін до Кодексу, відповідно зміна строків, дії мораторію може бути здійснення виключно шляхом прямого внесення змін до Податкового кодексу України.
Відповідно до пункту 5.2 статті 5 Податкового кодексу України, у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.
За загальним правилом вирішення колізій, передбаченим частиною третьою статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Відповідно, за наявності суперечливих правил і положень щодо дії мораторію на проведення перевірок, які містяться у Податковому кодексі України, з одного боку і в постанові Кабінету Міністрів України з іншого боку - застосуванню підлягають положення і правила саме Податкового кодексу України.
Беручи до уваги той факт, що пункт 52-2 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України є нормою вищої юридичної сили, ніж постанова Кабінету Міністрів України № 89 від 3 лютого 2021 року, тому суд вважає, що за загальним правилом вирішення колізій, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України, а тому у даному випадку, підлягають застосуванню саме норми Податкового кодексу України.
Відповідно до п. 7.3 ст. 7 Податкового кодексу України, будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.
Суд зазначає, що прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення мало місце за результатами проведеної перевірки, з недодержанням вимог п.52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України, а тому підлягає скасуванню.
Крім того, оскільки доказом правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення зі сторони контролюючого органу є акт документальної позапланової перевірки, складений в період коли відповідач не мав законних підстав на проведення такої перевірки, то даний акт не може бути прийнятий і оцінений як допустимий доказ, через передчасність проведення перевірки.
Отже, з урахуванням того, що при оскарженні рішень контролюючого органу, прийнятих за наслідками податкової перевірки, платник податків не позбавлений можливості посилатися на порушення контролюючим органом законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких рішень, суд вважає, що встановлені обставини щодо неправомірності проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої й було прийнято спірне рішення, є достатніми для висновку про його протиправність.
Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена у постановах від 27 травня 2021 у справі № 320/2460/19 та від 29 липня 2021 у справі № 320/2460/19.
Суд звертає увагу, що згідно висновку, сформульованого Верховним Судом (постанова від 22.09.2020 року у справі №520/8836/18) окрім наведених, суд касаційної інстанції обґрунтував відсутність підстав до запропонованого колегією відступу від раніше висловленої правової позиції такими висновками: «перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом» та «встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення - рішення, а тому відсутня необхідність перевірки порушення позивачем пункту 181.1 статті 181 ПК України, як підстави для донарахування суми грошового зобов`язання».
Системний аналіз наведених норм у своїй сукупності дає підстави для висновку, що акт перевірки, отриманий в результаті позапланової перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, якщо він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками незаконної перевірки на підставі висновків акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатися правомірними та підлягає скасуванню.
В контексті наведеного суд також зауважує, що за встановлення протиправності дій податкового органу щодо проведення перевірки без законних підстав у суді відсутня необхідність аналізу протиправності висновків контролюючого органу по суті виявлених перевіркою порушень.
Вказану позицію висловив Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2021 року у справі №320/6192/19.
Враховуючи приписи ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС України в Івано-Франківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста-Електро" 6104,10 грн. (406940 грн.Ч1,5%) сплачених судових витрат.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 12.10.2021 №007607/0701.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.

Рішення складене в повному обсязі 30 травня 2022 р.