Справа № 160/1917/22
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2022 року Справа № 160/1917/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-
27.01.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , які полягають у не застосуванні п.1 Примітку Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017 року при обчисленні ОСОБА_1 починаючи з 30.01.2020 року по 17.12.2021 року розмірів посадового окладу за військовим званням, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарно року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплатити ОСОБА_1 з 30.01.2020 року по день звільнення включно (17.12.2021 року) розмірів посадового окладу за військовим званням, з урахуванням п.1 Примітку Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017 року, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарно року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплатити ОСОБА_1 з 30.01.2020 року по 17.12.2021 року належні з урахування проведених раніше виплати суми грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення, обчисленого із розмірів посадового окладу та розміру окладу за військове звання з 01.01.2020 року по 17.12.2021 року, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарно року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної додаткової відпустки як учаснику бойових дій, обчислену із розміру посадового окладу та розміру окладу за військове звання, визначених виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарно року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із звільненням з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби на день звільнення, обчисленого із розміру посадового окладу та розміру окладу за військове звання, визначених виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарно року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти.
В обґрунтування позовної зазначено, що після скасування відповідних судовим актом п.6 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» відповідач не здійснив перерахунок посадового окладу, окладу за військовим званням з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарно року шляхом множенням на відповідний тарифний коефіцієнт, надбавку за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницькою складу та деяких інших осіб» та норм приміток Додатку 1-14 до неї. У зв`язку з чим, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідачем у встановлений судом строк, письмових заперечень проти позову, пояснень чи доказів щодо заявлених позовних вимог, на підтвердження або спростування обставин, зазначених у позові, не надано, як і заяви про визнання позову.
На адресу відповідача, яка зазначено в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, судом направлялася копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками, яку відповідачем отримано 14.02.2022 року, що підтверджується розпискою, яка наявне в матеріалах справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №249 від 17.12.2021 року, зокрема, вирішено майора ОСОБА_1 :
- з 17.12.2021 року виключити зі списків особового складу частини та зняти з усіх видів забезпечення;
- виплатити надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% до посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років у залежності від складання та важливості виконуваних обов`язків;
- виплати щомісячну премію відповідно до особистого внеску у загальні результати служби у розмірі 41% посадового окладу;
- виплатити надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10% посадового окладу;
- виплатити грошову допомогу при звільненні в розмірі 50% грошового забезпечення за кожний повний рік, з розрахунку за повні 6 років військової служби;
- виплатити грошову допомогу на оздоровлення за 2021 рік;
- виплатити матеріальну допомогу за 2021 рік для вирішення соціально-побутових питань.
Вказані обставини слугували для звернення до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносини у цій галузі визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 року (далі Закон №2011).
Відповідно до ч.2 ст.9 Закону №2011 до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно абз.1 ч.3 ст.9 Закону №2011 грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
За приписами ч.4 ст.9 Закону №2011 грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
30.08.2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 (далі постанова №704), якою затверджено, зокрема, тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1 та схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.
Відповідно до п.4 постанови №704 (в редакції на час її прийняття), розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Згідно з пунктом 1 Примітки додатку 1 постанови №704 посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого Законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.
Згідно Примітки додатку 14 постанови №704 оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого Законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли розмір окладу визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 (яка набрала чинності 24.02.2018) (далі постанова №103) до постанови №704 внесені зміни.
Відповідно до пункту 6 постанови №103 у постанові №704 пункт 4 викладено в такій редакції: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
Редакція Приміток додатків 1 та 14 не була змінена у зв`язку зі зміною редакції пункту 4 постанови №704, тобто зміст приміток додатків 1 та 14 не був приведений у відповідність з нормою пункту 4 цієї ж постанови.
Отже, п.4 постанови № 704 (в редакції згідно з п. 6 постанови №103) визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник, як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р. , тоді як згідно приміток до вказаних додатків розрахунковою величиною визначено процентний показник від розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.
З цього приводу посилання позивача на зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови Кабінету Міністрів України № 704, що залишені у первинній редакції, є безпідставним, оскільки, за загальним правилом, примітка застосовується законодавцем для супроводу та зв`язку з нормою права, якої вона стосується. Тобто, примітка повинна бути у безпосередньому зв`язку з нормою, в даному випадку п. 4 постанови КМ України № 704, і не повинна суперечити змісту основної норми, яку вона супроводжує.
Таким чином, примітки до Додатків 1 та 14 до постанови №704 за своїм змістом та призначенням є такими, що лише роз`яснюють механізм (формулу) обчислення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням.
Постановою Кабінету Міністрів України від 06.09.2005 року №870 (далі постанова №870) затверджені Правила підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України, які визначають загальні підходи до підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України (постанов і розпоряджень), їх форму, структуру та техніко-юридичні особливості розроблення з урахуванням нормопроектувальної техніки.
За змістом п.20 постанови №870 у структурі проекту положення або іншого нормативно-правового акта, який передбачається затвердити постановою, в окремих випадках допускається, як виняток, застосування примітки (зноски) без нормативних положень.
Положеннями п. 2.16 Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України від 12.04.2005 року №34/5, також передбачено, що включення до нормативно-правових актів приміток не допускається, за винятком випадків, якщо необхідно дати визначення будь-якого суміжного поняття або помістити короткий коментар, що допоможе точніше зрозуміти положення, викладені в структурній одиниці нормативно-правового акта. Примітки не повинні містити норм права.
Тобто, примітка до нормативно-правового акту носить інформаційний характер та не може містити норм права.
Не приведення Кабінетом Міністрів України приміток до Додатків 1, 12, 13, 14 постанови №704 у відповідність до змін, що були внесені в п. 4 цієї ж постанови, не може бути підставою для обчислення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням з використанням у якості розрахункової величини мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.
Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник, як "розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р.".
В подальшому, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року по справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103.
Тобто, з 29.01.2020 року - дня набрання законної сили рішенням у справі №826/6453/18 відновлена дія пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України №704 у первісній редакції, яка запроваджувала у якості однієї з величин алгоритму розрахунку показника окладу за посадою - мінімальний розмір заробітної плати.
У той же час, 01.01.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VIII від 06.12.2016 року, пунктом 3 розділу ІІ якого встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.
За приписами ч.3 ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.12.2019 року у справі №240/4946/18 зазначила, що за загальним правилом дії норм права у часі, у зв`язку з набранням чинності Законом № 1774-VІІІ, яким установлено розрахункову величину для визначення посадових окладів, заробітної плати працівників та інших виплат, і заборонено застосовувати мінімальну заробітну плату після набрання чинності цим Законом.
Оскільки норма пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VІІІ від 06.12.2016 року не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за положення пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №704, у редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 103, а також додатків 1 та 14 постанови №704, то не вбачається правових підстав для перерахунку розміру посадового окладу позивача та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року.
Норми пункту 2 розділу ІІ Закону України №1774-VІІІ не стосується розрахункової величини для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, а лише визначає, що до моменту, коли розмір пенсії не відповідатиме встановленому максимальному розміру, виплата такої пенсії здійснюється без підвищень, доплат та інших перерахунків.
З огляду на викладене суд вважає, що згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня відповідного року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.
Таким чином, суд зазначає, що у розглянутих правовідносинах не є спірними та є застосовними норми пункту 3 розділу ІІ Закону №1774-VІІІ, отже з 29.01.2020 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями слід визначати шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного року, на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з відповідними додатками до постанови №704.
Прожитковий мінімум станом на 01.01.2018 року становив 1762 грн., в свою чергу станом на 01.01.2020 року 2102 грн., а станом на 01.01.2021 року 2270 грн.
Таким чином, розмір розрахункової величини для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу збільшився станом на 01.01.2020 року та 01.01.2021 року в порівнянні з 01.01.2018 року, а отже, є вірним висновок стосовно збільшення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу з 29.01.2020 року.
З системного аналізу матеріалів справи та наведених норм законодавства, суд дійшов висновку, що позивач має право на обчислення з 29.01.2020 року по 17.12.2021 року грошового забезпечення та його складових із урахуванням пункту 4 Постанови №704, якою встановлено, що визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими званнями військовослужбовців, здійснюється шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року та 01.01.2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до такої постанови.
Суд зазначає, що при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням має застосовуватися механізм їх обчислення шляхом множення даних показників на відповідні тарифні коефіцієнти, що фактично здійснено та не заперечується відповідачем.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення перерахунку позивачу в період з 29.01.2020 по 17.12.2021 розміру посадового окладу та окладу за військовим званням позивача із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року та 01.01.2021 року, відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017 року.
В свою чергу, обрахунок посадового окладу та окладу за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовця, в тому числі, порядок обчислення прожиткового мінімуму та відповідних тарифних коефіцієнтів згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови №704, визначено саме пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017 року.
Суд не вбачає підстав для встановлення окремого порядку обчислення посадового окладу та окладу за військовими званнями позивача у судовому рішенні, оскільки вказаний порядок чітко визначений у пункті 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017 року та не заперечується позивачем.
У зв`язку з чим, вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Стосовно позовних вимог щодо перерахунку грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористані дні щорічної додаткової відпустки як учаснику бойових дій та одноразової грошової допомоги у зв`язку із звільненням з військової служби, суд зазначає наступне.
Обрахунок та визначення розміру вказаних виплат залежить від розміру посадового окладу або окладу за військовим званням позивача.
В свою чергу, матеріали справи не містять рішення або іншого волевиявлення суб`єкта владних повноважень, зокрема Військової частини НОМЕР_1 , що свідчили б про намір при проведенні перерахунку посадового окладу або окладу за військовим званням із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року та 01.01.2021 року, не здійснення перерахунку та виплати інших складових грошового забезпечення, які взаємопов`язані з посадовим окладом або окладом за військовим званням позивача.
Убезпечення в майбутньому не здійснення перерахунку грошового забезпечення не узгоджуються із завданнями адміністративного судочинства.
У зв`язку з чим, дані вимоги позивача задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, враховуючи висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Керуючись ст. 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Позовну заяву задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку з 29.01.2020 року по 17.12.2021 року розміру посадового окладу та окладу за військовим званням із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року та 01.01.2021 року, відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 за період з 29.01.2020 року по 17.12.2021 року перерахунок та виплату посадового окладу та окладу за військовим званням із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року та 01.01.2021 року, відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017 року, з урахуванням здійснених платежів.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова