Справа № 400/12171/21
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2022 р. № 400/12171/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020,
про:визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач), в якій просить:

« 1. Визнати протиправними дії відповідача по невиконанню частини 3 Рішення Конституційного Суду від 7 квітня 2021 року № 1-р(ІІ)/21 (набрало чинності 7.07.2021 року), по не нарахуванню та не виплати мені пенсії в розмірі постанови Первомайського міськрайонного суду від 13.05.2010 року по справі № 2-948/10 з 07.07.2021 року;

2. Зобов`язати відповідача, протягом життя, нараховувати з 7.07.2021 та виплачувати мені пенсію в розмірі постанови Первомайського міськрайонного суду від 13.05.2010 по справі № 2-948/10 та частини 3 Рішення по 2 групі інвалідності в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/21 та відмову відповідача у перерахунку та виплаті позивачу пенсії у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в позові. Відповідач зазначає, що позивач з 01.11.2011 отримує пенсію по інвалідності як особа з інвалідністю ІІ групи від захворювання, отриманого при виконанні обов`язків військової служби в зв`язку з аварією на ЧАЕС, відповідно до Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796-ХІ), пенсію розраховано відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV). Відповідач зазначає, що на виконання рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021 Верховна Рада України прийняла Закон України від 29.06.2021 № 1584-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (далі Закон № 1584-IX), який вносить зміни до Закону № 796-ХІ, що визначає новий розмір пенсії по інвалідності осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Зокрема, Прикінцевими та перехідними положеннями вищевказаного Закону № 1584-ІХ передбачено, що цей Закон набирає чинності з 01.01.2022, крім пункту 2 розділу І цього Закону та пункту 2 цього розділу, які набирають чинності з 01.07.2021. У пункті 2 Закону № 1584-ІХ статтю 54 викладено в такій редакції: «В усіх випадках розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими: для І групи інвалідності - 6000 гривень; для II групи інвалідності - 4800 гривень; для III групи інвалідності - 3700 гривень; для дітей з інвалідністю - 3700 гривень». За вказаних обставин, стверджує відповідач, відсутні підстави для застосування норми частини 4 статті 54 Закону № 796-ХІ, яка б передбачала виплату позивачу пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначає, що Конституційний Суд України поновив право позивача на отримання пенсії за нормами частини четвертої статті 54 Закону № 796-ХІ у редакції Закону України від 06.06.1996 № 230/96-ВР "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тобто у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. Позивач вказує, що Верховна Рада України не виконала рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/21, не привівши норми статті 54 Закону № 796-ХІ до вимог статті 22 Конституції України та відповідного рішення.

Ухвалою від 31.05.2022 суд закрив провадження в адміністративній справі № 400/12171/21 в частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача з ненарахування та невиплати позивачу пенсії в розмірі постанови Первомайського міськрайонного суду від 13.05.2010 у справі № 2-948/10 з 07.07.2021 та зобов`язати відповідача протягом життя нараховувати з 07.07.2021 та виплачувати позивачу пенсію в розмірі постанови Первомайського міськрайонного суду від 13.05.2010 у справі № 2-948/10, оскільки питання щодо невиконання судових рішень підлягають врегулюванню в порядку статей 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, а не шляхом подання нового позову.

У зв`язку з відсутністю заяв сторін про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін, суд, відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянув справу в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Безпосередньо, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, що містяться у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд установив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році першої категорії та статус особи з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 31.07.2019.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію по інвалідності як особа з інвалідністю ІІ групи від захворювання, отриманого при виконанні обов`язків військової служби в зв`язку з аварією на Чорнобильській АЕС, відповідно до Закону № 796-ХІ, яку розраховано відповідно до Закону № 1058-IV.

17.07.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив перерахувати його пенсію «згідно невід`ємного додатку до заяви». Заява про перерахунок пенсії оформлена відповідно до додатку 1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1. У рядку «вид пенсії» позивач зазначив: «згідно невід`ємного додатку до заяви». Під додатком до заяви про перерахунок пенсії позивач мав на увазі «Заяву про перерахунок пенсії згідно рішення Другого сенату КСУ від 7 квітня 2021 року № 1-р(ІІ)/2021», у якій позивач виклав свою позицію щодо розміру належної йому пенсії (вісім мінімальних пенсій за віком) та вимагав провести йому перерахунок пенсії.

Заява позивача від 17.07.2021 була розглянута відповідачем відповідно до Закону України «Про звернення громадян». Зокрема, у відповідь на цю заяву відповідач листом від 27.07.2021 № 8159-8481/Б-02/8-1400/21, з посиланням на Закон № 1584-ІХ, повідомив позивачу про відсутність підстав для перерахунку його пенсії в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. У листі зазначено, що у разі незгоди з відповіддю, позивач має право оскаржити її в судовому порядку.

Отже, спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з непроведенням відповідачем перерахунку пенсії позивача у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком за його заявою від 17.07.2021.

Вирішуючи спір між сторонами, суд виходить з такого.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, питання соціального захисту потерпілого населення визначаються Законом № 796-ХІ. У статті 1 Закону № 796-ХІ зазначено, що цей закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Приписами частини четвертої цієї статті Закону № 796-XII в редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України від 06.06.1996 № 230/96-ВР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"", яка була чинною до внесення змін Законом № 76-VIII, було передбачено таке:

"В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком;

по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком;

по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком;

дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком".

28.12.2014 Верховна Рада України прийняла Закон України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України за № 76-VIII, яким текст статті 54 Закону № 796-ХІ був викладений у редакції, згідно з якою умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначає Кабінет Міністрів України в актах із відповідних питань.

Мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, було визначено в Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"від 23.11.2011 № 1210 зі змінами (далі Порядок № 1210).

Згідно з пунктом 11 Порядку № 1210, мінімальний розмір пенсії становить:

"1) для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї:

осіб з інвалідністю I групи - 180 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

осіб з інвалідністю II групи - 160 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

осіб з інвалідністю III групи - 145 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021 Конституційний Суд України визнав такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), частину третю статті 54 Закону № 796-XII у редакції Закону № 76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Конституційний Суд України вирішив, що частина третя статті 54 Закону № 796-XII у редакції Закону № 76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, визнана неконституційною, втрачає чинність через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

За рішенням Конституційного Суду України, Верховній Раді України належало протягом трьох місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення привести нормативне регулювання, встановлене статтею 54 Закону № 796-XII у редакції Закону № 76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.

Конституційний Суд України вирішив, що у разі неприведення нормативного регулювання, встановленого статтею 54 Закону № 796-XII у редакції Закону № 76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення застосуванню підлягатиме частина четверта статті 54 Закону № 796-XII у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"" від 6 червня 1996 року № 230/96-ВР:

"В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком;

по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком;

по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком;

дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком".

Отже, Верховній Раді України належало привести нормативне регулювання розміру пенсій для осіб з інвалідністю, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, у відповідність до Конституції України та рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021.

Тобто за результатами виконання рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021 Верховна Рада України, з метою врегулювання на законодавчому рівні розмірів пенсій для осіб з інвалідністю, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, мала прийняти не будь-який закон, а такий, що відповідає Конституції України та рішенню Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021.

У рішенні від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021 Конституційний Суд України навів достатньо мотивів, чітко і зрозуміло пояснив підстави визнання неконституційними змін, внесених до статті 54 Закону № 796-ХІ Законом № 76-VIII.

Зокрема, Конституційний Суд України вважає, що «змінивши підпунктом 13 пункту 4 розділу I Закону № 76-VIII законодавче регулювання мінімальних розмірів державних пенсій, Верховна Рада України скасувала соціальні гарантії, передбачені частиною четвертою статті 54 Закону № 796-XII у редакції Закону № 230/96-ВР, та допустила можливість зменшення гарантованих мінімальних розмірів державних пенсій.

У Рішенні від 17 липня 2018 року № 6-р/2018 Конституційний Суд України зауважив, що "скасування пільг, компенсацій та гарантій не відповідає конституційному обов`язку держави, передбаченому у статті 16 Основного Закону України, щодо осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому пільги, компенсації та гарантії є такими, що захищені Конституцією України від негативних наслідків для цієї категорії осіб при внесенні змін до законодавства України" (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини).

У зв`язку з цим Конституційний Суд України зазначає, що покладення Конституцією України на державу обов`язку захищати осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, вказує на особливий статус таких осіб у контексті їх соціального захисту та охорони здоров`я, а відтак - обумовлює посилений їх соціальний захист».

Здійснивши порівняльний аналіз частини четвертої статті 54 Закону № 796-XII у редакції Закону № 230/96-ВР та пунктів 11, 12 Порядку № 1210, Конституційний Суд України дійшов висновку, що Кабінет Міністрів України визначив істотно менші мінімальні розміри державної пенсії особам, на яких поширюється дія статті 54 Закону № 796-XII, ніж їх було гарантовано на законодавчому рівні частиною четвертою цієї статті Закону № 796-XII у редакції Закону № 230/96-ВР. Водночас приписи статей 3, 16, 50 Конституції України у їх взаємозв`язку зобов`язують державу за будь-яких обставин забезпечити особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причиновий зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, посилений соціальний захист, реалізацію їх права на відшкодування завданої шкоди здоров`ю.

Конституційний Суд України виходив із того, що держава може змінювати законодавче регулювання у сфері соціального захисту осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, проте в разі зміни такого регулювання вона не повинна вдаватися до обмежень, що порушують сутність їх індивідуальних прав, а досягнутий рівень соціального захисту має бути збережено.

Конституційний Суд України вказав, що держава в особі Кабінету Міністрів України визначила у Порядку № 1210 мінімальні розміри державної пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірах істотно менших, ніж їх було гарантовано Законом № 796-XII у редакції Закону № 230/96-ВР, знівелювавши саму сутність визначених статтями 3, 16, 50 Конституції України прав та гарантій, що фактично є недодержанням державою свого позитивного обов`язку забезпечувати цю категорію осіб гарантованим рівнем соціального захисту.

Конституційний Суд України виходив з того, що заявники, окрім того, що є особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, належать до окремої, соціально найуразливішої групи осіб, а саме осіб з інвалідністю.

Конституційний Суд України вважає, що соціальні зобов`язання держави перед громадянами, які втратили здоров`я внаслідок того, що держава свого часу зобов`язала їх взяти участь у подоланні наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - катастрофи планетарного масштабу, та які зазнали інвалідності внаслідок таких дій, а також перед особами з інвалідністю з числа потерпілих від цієї катастрофи не мають залежати від фінансових можливостей держави та її економічного становища.

Дослідивши матеріали справи та законодавство України у сфері соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Конституційний Суд України дійшов висновку, що держава в особі Кабінету Міністрів України зменшила гарантовані мінімальні розміри державної пенсії, що їх було передбачено статтею 54 Закону № 796-XII до внесення змін Законом № 76-VIII. Наслідком ужитих державою заходів стало позбавлення заявників майна в розумінні того, як його витлумачив Європейський суд із прав людини.

Конституційний Суд наголосив на тому, що серед осіб, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, саме особи з інвалідністю є найбільш уразливими.

Конституційний Суд України неодноразово вказав у рішенні від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021 про зменшення мінімальних розмірів пенсії Порядком № 1210.

Проаналізувавши зміст рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021, адміністративний суд дійшов висновку, що визнаючи зміни неконституційними, Конституційний Суд України виходив не з формальних міркувань про те, що юридично правильно буде визначати мінімальні розміри пенсій за Законом № 796-ХІ саме законом, а не підзаконним актом, а насамперед з неможливості зменшення досягнутого рівня соціального захисту осіб, які постраждали від Чорнобильської катастрофи.

Адміністративний суд зазначає, що соціальне право постраждалих від Чорнобильської катастрофи громадян на пенсійне забезпечення було звужене внаслідок унесення Законом № 76-VIII змін до статті 54 Закону № 796-ХІ.

Адміністративний суд вказує, що сама по собі обставина врегулювання питання розміру пенсії підзаконним актом не призвела б до порушення права постраждалих від Чорнобильської катастрофи осіб на пенсійне забезпечення, якби установлені раніше розміри мінімальної пенсії не були б зменшені.

29.06.2021 Верховна Рада України прийняла Закон України № 1584-ІХ «Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб».

Цим законом частина третю статті 54 Закону № 796-ХІ викладена в такій редакції:

"В усіх випадках розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими:

для I групи інвалідності - 6000 гривень;

для II групи інвалідності - 4800 гривень;

для III групи інвалідності - 3700 гривень;

для дітей з інвалідністю - 3700 гривень".

Саме посиланням на Закон № 1584-ІХ відповідач обґрунтовує свої заперечення проти позовних вимог про перерахунок пенсії позивача у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Як суд зазначив вище, за результатами виконання рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021 Верховна Рада України, з метою врегулювання на законодавчому рівні розмірів пенсій для осіб з інвалідністю, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, мала прийняти не будь-який закон, а такий, що відповідає Конституції України та рішенню Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021.

Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021 мотивоване неможливістю зменшення досягнутого рівня соціального захисту осіб, які постраждали від Чорнобильської катастрофи.

За нормами статті 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Із змісту рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021 вбачається, що саме зменшення розміру пенсій цих осіб (зменшення законодавчо установлених гарантій) мало вирішальне значення для визнання неконституційними змін до статті 54 Закону № 796-ХІ.

Вирішуючи питання, яку правову норму належить застосувати до спірних правовідносин, суд виходить з того, що Законом № 1584-ІХ установлені зменшені розміри пенсій осіб з інвалідністю внаслідок Чорнобильської катастрофи порівняно з розмірами, установленими статтею 54 Закону № 796-ХІ в редакції Закону № 230/96-ВР.

Зокрема, 4800 гривень (мінімальний розмір пенсії по інвалідності за Законом Закону № 796-ХІ в редакції Закону № 1584-ІХ) є значно меншим, ніж вісім мінімальних пенсій за віком (мінімальний розмір пенсії по інвалідності відповідно до частини четвертої статті 54 Закону № 796-ХІ в редакції Закону № 230/96-ВР).

Частиною першою статті 28 Закону № 1058-IV, мінімальний розмір пенсії за віком визначений в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить: з 01.07.2021 1 854 гривні, з 01.12.2021 1 934 гривень, з 01.01.2022 1 934 гривні, з 01.07.2022 2 027 грн, з 01.12.2022 2 093 грн (стаття 7 Закону України від 15.12.2020 № 1082-IX «Про Державний бюджет України на 2021 рік», стаття 7 Закону України від 02.12.2021 № 1928-IX «Про Державний бюджет України на 2022 рік»).

8 х 1 854 = 14 832 грн, що є значно більшим, ніж 4 800 грн. Так само ця сума є більшою за розмір пенсії по інвалідності, з якого натепер обчислена пенсійна виплата позивача (12 008,48 грн підтверджується змістом відзиву на позовну заяву та копією рішення від № 59 про перерахунок пенсії).

Крім того, законами про Державний бюджет передбачене постійне зростання прожиткового мінімуму.

Отже, очевидним є те, що запроваджене Законом № 1584-ІХ правове регулювання не дозволяє відновити рівень соціальної захищеності осіб з інвалідністю внаслідок Чорнобильської катастрофи, який існував раніше.

На підставі цього адміністративний суд вважає, що нормативне регулювання, встановлене статтею 54 Закону № 796-XII, станом на дату розгляду цієї справи не приведене у відповідність із Конституцією України та рішенням Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021.

Законом № 1584-ІХ не відновлений рівень соціальної захищеності осіб з інвалідністю що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки не досягнуто попереднього рівня, установленого частиною третьою статті 54 Закону № 796-ХІ в редакції Закону № 230/96-ВР.

Відповідно до пункту 3 рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021, у разі неприведення нормативного регулювання, встановленого статтею 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII у редакції Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення застосуванню підлягатиме частина четверта статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"" від 6 червня 1996 року № 230/96-ВР:

"В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком;

по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком;

по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком;

дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком".

Відповідно до статті 151-2 Конституції України, рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Адміністративний суд не застосовує до спірних правовідносин частину третю статті 54 Закону № 1584-ІХ, оскільки ця норма не відповідає статті 22 Конституції України та рішенню Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021.

Підсумувавши все вищенаведене, суд дійшов переконання, що з 07.07.2021 належить застосовувати частину четверту статті 54 Закону № 796-XII у редакції Закону № 230/96-ВР, яка передбачає розмір пенсії для осіб з інвалідністю ІІ групи, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою (до яких належить позивач), - 8 мінімальних пенсій за віком.

Суд зазначає, що право позивача на пенсійне забезпечення є порушеним не внаслідок відмови у перерахунку пенсії, а внаслідок бездіяльності відповідача, яка полягає у нездійсненні такого перерахунку з 07.07.2021. У зв`язку з цим, на підставі частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати таку бездіяльність протиправною.

Отже, позовні вимоги належить задовольнити.

Суд звертає увагу відповідача, що покладення на нього зобов`язання здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком не обмежує розміру пенсійної виплати позивача винятково такою сумою, а безумовно означає обов`язок відповідача, обчислюючи пенсійну виплату, урахувати до неї всі передбачені законодавством доплати та підвищення, на які має право позивач відповідно до свого статусу.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код: 13844159) задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду в Миколаївській області, яка полягає у нездійсненні ОСОБА_1 з 07.07.2021 перерахунку пенсії у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 6 червня 1996 року № 230/96-ВР "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код за ) з 07.07.2021 здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, урахувавши всі передбачені законодавством підвищення і доплати, та з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна