Справа № 340/2086/22
Суддя: В.В. Науменко
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/2086/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Науменка В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача: Олександрівська селищна рада Кропивницького району Кіровоградської області (вул. Незалежності України, б. 78, смт Олександрівка, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27300, )

про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, через уповноваженого представника, звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

1) Визнати протиправним та скасувати рішення Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області від 30.12.2021 №3150 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою громадянам за межами села Красносілля»;

2) Зобов`язати Олександрівську селищну раду Кропивницького району Кіровоградської області надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га, яка знаходиться на території села Красносілля Олександрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, за межами села Красносілля згідно поданого ним клопотання від 11.11.2021 зареєстрованого 11.11.2021 за №4313.

Ухвалою суду від 06.01.2022 року роз`єднано позовні вимоги у справі №340/1637/22, виділивши у самостійні провадження позовні вимоги кожного з позивачів до Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.04.2022 року адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області, присвоєно новий єдиний унікальний номер №340/2086/22.

Ухвалою від 08.04.2022 суддею прийнято справу до свого провадження.

В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за результатами розгляду клопотання від 11.11.2021 вх. №4313.

Ухвалою суду 28.04.2022 року було продовжено процесуальні строки для подання відзиву. Ухвалу відповідач отримав 02.05.2022 року.

16.05.2022 року відповідачем надіслано на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти заявленого адміністративного позову та просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с. 41-45). Свою позицію пояснює тим, що згідно пункту 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі по тексту Закон № 280/97-ВР), сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють окремі територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону № 280/97-ВР питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Так, рішенням двадцять третьої сесії восьмого скликання Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області від 30.12.2021 року №3150 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою громадянам за межами села Красносілля» відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення за межами села Красносілля на території Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області (відповідно до графічних матеріалів), орієнтовною площею 2,0000 га, на підставі п. 5 статті 136 Земельного кодексу України, пояснюючи що рішенням 23 сесії 7 скликання Красносільської сільської ради 05.06.2019 року №342 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою для продажу права оренди на аукціоні.

Представником позивача 30.05.2022 року подано заяву про зміну позовних вимог, а саме у прохальній частині позову, у зв`язку з технічною помилкою, в адресі розташування бажаної земельної ділянки зазначено с. Красносілля Олександрійського району замість с.Красносілля Кропивницького району, а тому просить суд поновити строк для подання заяви про зміну предмету позову та замінити у прохальній частині позовну вимогу «Зобов`язати Олександрівську селищну раду Кропивницького району Кіровоградської області надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га, яка знаходиться на території села Красносілля Олександрівської селищної ради, Олександрійського району, Кіровоградської області, за межами села Красносілля згідно поданого ним клопотання від 11.11.2021 зареєстрованого 11.11.2021 за №4313» вимогою наступного змісту: «Зобов`язати Олександрівську селищну раду Кропивницького району Кіровоградської області надати ОСОБА_1 у дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га, яка знаходиться за межами села Красносілля Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області, згідно поданого ним клопотання від 11.11.2021, зареєстрованого 11.11.2021 за №4313».

Відповідно до частини 1 статті 47 КАС України, позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 7 статті 47 КАС України встановлено, що у разі подання будь-якої заяви, визначеної частиною першою або третьою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у судовому рішенні.

Пропуск строку представника позивача для подання заяви про зміну предмету позову останній пояснює введенням воєнного стану в Україні та перебуванням з 13.03.2022 у лавах Збройних Сил України та відсутністю можливості вчасно отримувати процесуальні документи суду та, відповідно, вчасно реагувати на них, що підтверджуються копією військового квитка та довідкою про мобілізацію (а.с 50-51). Суд вважає наведені причини пропуску строку поважним а строк таким, що підлягає поновленню.

За результатами розгляду вказаної заяви про заміну предмету позову, суд приходить до висновку, що вимоги, викладені в ній підлягають задоволенню, адже є очевидним наявність саме технічної помилки, в решті документів та додатків до позову (графічні матеріали, клопотання, тощо) як і в мотивувальній частині позову, вказано, що бажана земельна ділянка розташована за межами села Красносілля Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

11.11.2021 року позивач звернувся до відповідача з клопотанням (заявою) про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства (а.с.16). До даної заяви долучено графічні матеріли, копія паспорта та копія ідентифікаційного номера та інші документи необхідні для вирішення питання щодо надання дозволу.

Олександрівська селищна рада Кропивницького району Кіровоградської області на двадцять третій сесії восьмого скликання розглянула клопотання позивача, за результатами розгляду винесла рішення від 30.12.2021 року №3150 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою громадянам за межами села Красносілля», яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення за межами села Красносілля на території Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області (відповідно до графічних матеріалів), орієнтовною площею 2,0000 га, на підставі п. 5 статті 136 Земельного кодексу України, у зв`язку з тим, що рішенням 23 сесії 7 скликання Красносільської сільської ради 05.06.2019 року №342 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою для продажу права оренди на аукціоні.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтями 13, 14 Конституції України встановлено, що земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Порядок набуття права на землю громадянами та юридичними особами регламентований главою 19 Земельного кодексу України (далі - ЗК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до частини 3 статті 116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 116 ЗК України передбачено, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання.

Норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам визначені у статті 121 ЗК України.

Відповідно до частини 1 цієї статті громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах:

а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району;

б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара;

в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара;

г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара;

ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара;

д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Згідно з частиною 2 статті 121 ЗК України, розмір земельних ділянок, що передаються безоплатно громадянину для ведення особистого селянського господарства, може бути збільшено у разі отримання в натурі (на місцевості) земельної частки (паю).

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульовано статтею 118 ЗК України.

Відповідно до частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування передбачені статтею 122 ЗК України.

Згідно з частиною 1 статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею 12 ЗК України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відтак, до повноважень відповідача належить розпорядження землями комунальної власності, у тому числі передача таких земельних ділянок безоплатно у власність громадянам у порядку, передбаченому статтею 118 ЗК України.

Статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вiд 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі по тексту Закон № 280/97-ВР) установлено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до п. 34 частини 1 статті 26 Закону № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно з частинами 1-3 статті 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 та 31 статті 43 та статтями 55, 56 Закону № 280/97-ВР, в яких рішення приймаються таємним голосуванням.

Відповідно до статті 5 Закону № 280/97-ВР для ведення особистого селянського господарства використовують земельні ділянки розміром не більше 2,0 гектара, передані фізичним особам у власність або оренду в порядку, встановленому законом.

Земельні ділянки особистого селянського господарства можуть використовуватися для ведення особистого селянського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Громадяни України, які реалізували своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства в розмірі менше 2,0 гектара, мають право на збільшення земельної ділянки в межах норм, установлених статтею 121 ЗК України для ведення особистого селянського господарства.

Системний аналіз наведених вище правових норм дає підстави зробити висновок, що ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17.

Крім того, суд наголошує на тому, що, відповідно до статті 118 ЗК України, порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів:

- звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування;

- розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 ЗК України;

- затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, передача (надання) земельної ділянки у власність, відповідно до статті 118 ЗК України, є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року в справі № 815/5987/14 та Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17.

Судом встановлено, що за наслідками розгляду поданого позивачем клопотання (заяви) від 11.11.2021, рішенням сесії №3150 від 30.12.2021 позивачу відмовлено у надані дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, зміст якого свідчить, що підставою для такої відмови стало рішення 23 сесії 7 скликання Красносільської сільської ради 05.06.2019 року №342 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою для продажу права оренди на аукціоні.

Суд зазначає що проведення торгів на аукціоні передує низка підготовчих процесів, а саме статтею 136 ЗК визначено, що підготовку лотів до проведення земельних торгів забезпечує організатор земельних торгів. Підготовка лотів до проведення земельних торгів включає:

а) виготовлення та затвердження у встановленому законодавством порядку документації із землеустрою (у разі формування земельної ділянки, зміни цільового призначення земельної ділянки та в разі, якщо відомості про земельну ділянку не внесені до Державного земельного кадастру);

б) державну реєстрацію земельної ділянки;

в) державну реєстрацію речового права на земельну ділянку;

г) отримання витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відповідно до Закону України «Про оцінку земель» у разі продажу на земельних торгах права оренди на неї;

ґ) проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до Закону України «Про оцінку земель», крім випадків проведення земельних торгів щодо набуття права оренди земельної ділянки;

д) встановлення стартової ціни продажу земельної ділянки, яка щодо земель державної та комунальної власності не може бути нижчою за експертну грошову оцінку земельної ділянки;

е) встановлення стартового розміру річної орендної плати, який щодо земель державної та комунальної власності не може бути меншим, ніж розмір орендної плати, визначений Податковим кодексом України, а щодо земельних ділянок державної та комунальної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь - не може бути меншим 7 відсотків їх нормативної грошової оцінки;

є) встановлення стартової ціни продажу прав емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, яка щодо земель державної чи комунальної власності не може бути нижчою за вартість відповідного права, визначену шляхом проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок;

ж) визначення дати проведення земельних торгів.

Фінансування підготовки лотів до проведення земельних торгів забезпечує організатор земельних торгів.

2. Один лот складається виключно з однієї земельної ділянки або прав на неї.

3. Площа земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної або комунальної власності, права оренди, емфітевзису якої виставляються на земельні торги, не може перевищувати 20 гектарів.

Ухвалою суду від 28.04.2022 року було витребувано у відповідача:

- докази включення бажаної позивачем земельної ділянки до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності, або права на них, виставлених на земельні торги;

- рішення Красносільської сільської ради №342 від 05.04.2019 року «Про дозвіл на розроблення проекту землеустрою для продажу права оренди на аукціоні»;

- інформацію про результати реалізації наданого дозволу на розроблення проекту землеустрою для продажу права оренди на аукціоні рішенням №342 від 05.04.2019.

Натомість, відповідач надав лише рішення Красносільської сільської ради №342 від 05.04.2019 року «Про дозвіл на розроблення проекту землеустрою для продажу права оренди на аукціоні» (а.с.45) з якого не зрозуміло, кому саме надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для продажу права оренди на аукціоні строком на 49 років для ведення садівництва орієнтовною площею 30,00 га земель сільськогосподарського призначення (код КВЦПВ 01.05.) на території Красносільської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області. Решту витребуваних документів відповідач суду не надав, про причини не виконання вимог ухвали не повідомив.

Суд принагідно наголошує, що надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є підтвердженням того, що бажану земельну ділянку передано у користування на праві оренди чи власності іншій особі.

Даних про належність зазначеної земельної ділянки на будь-яких правах іншим фізичним або юридичним особам матеріали справи не містять.

За встановлених обставин та враховуючи положення вищевказаних норм законодавства, суд доходить висновку, що відповідачем в оскаржуваному рішенні не наведено жодної з підстав, передбачених частиною сьомою статті 118 ЗК України, за яких позивачеві могло бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність, а тому відмова відповідача у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою, викладена у рішенні від 30.12.2021 року №3150, є протиправною.

Таким чином, суд робить висновок, що відповідач при розгляді заяви позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки діяв не на підставі та не у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

За підсумком наведеного, з урахуванням застосування належного способу захисту, суд приходить до висновку про протиправність рішення від 30.12.2021 №3150 про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення за межами села Красносілля на території Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області (відповідно до графічних матеріалів), орієнтовною площею 2,0000 га.

З огляду на визнання протиправним спірного рішення, належним способом захисту порушеного права позивача на отримання обґрунтованого та мотивованого рішення за його заявою є зобов`язання відповідача вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, надавши дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, відповідно до вимог земельного законодавства та з урахуванням висновків суду.

Такий висновок щодо способу захисту узгоджується з позицією Верховного Суду у постанові від 22.12.2020 по справі №461/4544/18 та Великої Палати Верховного Суду у постанові від 06.11.2019 по справі №509/1350/17.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд виходить з того, що завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку. Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 23.05.2018 року в справі № 825/602/17.

Відтак, з урахуванням викладеного, належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є саме зобов`язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із прийняттям відповідного владного рішення.

Крім того суд звертає увагу сторін на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» №2145-ІХ від 24.03.2022 року доповнено Розділ Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України пунктами 27 та 28, якими визначено особливості регулювання та реалізації земельних відносини під час воєнного стану. Так, частиною 5 пункту 27 визначено заборону безоплатної передачі земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі.

При цьому, суд наголошує, що при розгляді заяв позивача, відповідач повинен вирішити заяву позивача, з урахуванням встановлених судом обставин, а також правової оцінки, наданої судом обставинам у цій справі з урахуванням пунктів 27, 28 Розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.22).

Оскільки доказів понесення інших судових витрат до суду позивач не надав, згідно статті 139 КАС України суд стягує на користь позивача здійснені документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області від 30.12.2021 №3150 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою громадянам за межами села Красносілля».

Зобов`язати Олександрівську селищну раду Кропивницького району Кіровоградської області надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га, яка знаходиться за межами села Красносілля Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області ОСОБА_1 , відповідно до клопотання від 11.11.2021, зареєстрованого 11.11.2021 за №4313, з урахуванням пунктів 27, 28 Розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, та прийняти відповідне рішення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду В.В. Науменко