Справа № 580/116/22
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2022-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2022 року справа № 580/116/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу,

ВСТАНОВИВ:

06.01.2022 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті №303689 від 28.12.2021 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 8 500 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірною постановою на позивача накладено штраф у розмірі 8 500, 00 грн за перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень на одиночну вісь, що становить 23,36 т при нормативно допустимому 22 т автомобілем DAF д.н. НОМЕР_1 причіп НОМЕР_2 . Позивач вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам чинного законодавства та прийнята з істотними порушеннями, оскільки про фіксацію порушення його жодним чином не повідомляли. Більше того, саме зважування проводилось з суттєвими порушеннями враховуючи факт перевезення вантажу насипом та в цілому згідно результатів зважування від 07 листопада 2021 року при нормі 40 т загальна вага склала 39,820 т.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Нужної А. А. від 31.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надавши до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що під час рейдової перевірки, в результаті здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача, який здійснював перевезення вантажу (кукурудзи), було виявлено, що вагові параметри транспортного засобу марки DAF, р.н. НОМЕР_1 , на строєні осі становили 23,36 т. при нормативно допустимих 22 00 т, що становить перевищення параметрів від нормативу на 6,18 %. Зважаючи на те, що параметр з найбільшим перевищенням на строєну вісь транспортного засобу становив 6,18 %, позивач перевищив встановлені законодавством габаритно-вагові норми. За вказаних обставин вважає правомірним накладення на позивача штрафу в розмірі 8500, 00 грн.

Наказом Черкаського окружного адміністративного суду від 04.03.2022 №24-О судді Нужній Александріні Геннадіївні надано відпустку без збереження заробітної плати за згодою сторін на період карантину тривалістю 23 календарні дні з 09 по 31 березня 2022 року.

Наказом Черкаського окружного адміністративного суду від 24.03.2022 №39-О судді ОСОБА_2 надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01 квітня 2022 року по 16 лютого 2024 року.

Розпорядженням керівника апарату Черкаського окружного адміністративного суду від 29.03.2022 №149 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №580/116/22.

Шляхом автоматизованого розподілу справу №580/116/22 передано на розгляд судді Кульчицькому С. О.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Кульчицького С. О. від 31.03.2022 справу №580/116/22 прийнято до свого провадження.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

На підставі направлення на перевірку №026523 від 102.11.2021 та щотижневого графіка проведення рейдових перевірок 07.11.2021 державним інспектором Південного Міжрегіонального управління Укртрансбезпеки здійснено рейдову перевірку дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. В ході перевірки виявлено, що о 01 год. 14 хв. на а/д М-05 «Київ-Одеса» 452 / км. + 811 м. фізична особа-підприємець ОСОБА_1 за допомогою водія ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом марки DAF. р.н. НОМЕР_3 здійснював перевезення вантажу (кукурудзи) з перевищенням встановлених законодавством вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу, або подільного вантажу, а саме: перевищення встановлених п. 22.5 ПДР вагових норм становить 6,18%, вивантаження на строєні осі 23,36 т. при нормативно допустимому 22, 00 т., чим порушено вимоги ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", п. 22.5 ПДР, про що складено акт проведення перевірки від 07.11.2021 №317422.

Водій з актом перевірки ознайомився, від підпису та дачі пояснень відмовився, про що в акті перевірки від 07.11.2021 №317422 міститься відповідний запис.

Листом від 13.12.2021 №105294/726.4/24-21 позивача за адресою, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань надіслано повідомлення про розгляд справи на 28.12.2021. Позивач був присутній на розгляді справи 28.12.2021.

Вважаючи оскаржувану постанову протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту в Україні регулюються Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-ІІІ ( далі - Закон № 2344-ІІІ).

Відповідно до ч. 12 статті 1 Закону № 2344-ІІІ державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначає Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі Порядок №1567).

Відповідно до п. 2, 3, 4, 5 Порядку №1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно п. 12, 13 Порядку №1567 рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів (п. 14, 15 Порядку №1567).

Судом встановлено, що відповідачем 07.11.2021 здійснено рейдову перевірку дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом на підставі направлення на перевірку №026523 від 02.11.2021 та щотижневого графіка проведення рейдових перевірок.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок №879).

Згідно з п. 1 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до пункту 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

За результатами здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача, який здійснював перевезення вантажу (кукурудзи) виявлено, що вагові параметри транспортного засобу марки DAF, р.н. НОМЕР_1 на строєні осі становили 23,36 т при нормативно допустимих 22 00 т, що становить перевищення параметрів від нормативу на 6,18 %.

Відповідно до п.2. 3 Порядку №879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах. - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - Д 1,5 здвоєні осі -16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі -18т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Статтею 33 Закону України Про автомобільні дороги передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами; та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному КМУ.

Враховуючи те, що параметри транспортного засобу позивача перевищували нормативи більш як на 2 відсотки, він на законних підставах був віднесений до великовагового, про що було складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 07.11.2021 №0067714 та акт від 07.11.2021 №0055774 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

Щодо доводів позивача про те, шо загальна маса транспортного засобу відповідно до ТТН становила 39, 820 т при дозволених 40 т, тому перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм відсутнє, слід зазначити наступне.

Відповідно до п.16. Порядку №879 габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Отже при здійсненні посадовими особами відповідача перевірки проводився габаритно-ваговий контроль, шляхом зважування транспортного засобу, а не документальний на підставі товарно-транспортної накладної.

Твердження позивача про те, що посадовими особами відповідача не пропонувалося привести вагові параметри його транспортного засобу у відповість з установленими нормативами, суд вважає необґрунтованими, оскільки вжиття заходів, щодо усунення порушення та приведення габаритно-вагових параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами, це право власника великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноваженої ним особи, а не обов`язок перевіряючого.

Посилання позивача на те, що його вантаж є сипучим та таким, що вільно переміщується під дією мінімальних сил, а проведення зважування у русі не може надати достовірні результати навантаження на одну вісь транспортного засобу є безпідставними, оскільки автомобіль на ваги (під час зважування) заїжджає зі швидкістю не більше 5-6 км на годину, а така швидкість руху не може призвести до значного зміщення вантажу.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду від 24.07.2019 у справі №803/1540/16.

Щодо твердження позивача про те, що предметом перевезення був подільний вантаж на перевезення якого спеціальний дозвіл не видається, суд зазначає про таке.

Відповідно до пункту 4 абзацу 2 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі Правила №30) Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності через центри надання адміністративних послуг.

З аналізу викладених норм слідує, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.

Навіть у разі перевезення подільного вантажу, перевізник повинен дотримуватись вимог щодо граничних вагових параметрів транспортного засобу в тому числі і на осі під час руху автомобільними дорогами та нести відповідальність за недотримання таких вимог.

Актом перевірки від 07.11.2021 №317422 зафіксовано перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу.

В ході розгляду справи судом встановлено, що на момент перевірки у водія ОСОБА_3 не було в наявності ні спеціального дозволу, ні документу про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

Вказана обставина позивачем в ході розгляду справи не спростована.

Щодо доводів позивача про відсутність відповідної методики проведення габаритно-вагового контролю суд зазначає, що на момент виникнення спірних правовідносин не була затверджена і відповідна методика Мінекономрозвитку, якою мали керуватися органи Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю.

Разом з тим відсутність методики проведення габаритно-вагового контролю не є підставою, яка звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу та від обов`язку по внесенню плати за таке перевищення.

Доводи позивача про те, що проведення перевірки відбулося з порушенням вимог законодавства суд вважає необґрунтованими, оскільки позивачем належних та допустимих доказів, який би свідчив про те, що під час проведення перевірки його не повідомлено про фіксацію порушення до суду не надано.

Відповідно до аб.14 ч. 1 ст. 60 Закону за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу, застосовується штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що постанова про накладення на позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 8500, 00 грн є правомірною та такою, що винесена на законних підставах.

Інші доводи позивача не є підставою для звільнення його від відповідальності, що передбачена абзацом 16 частини 1 статті 60 Закону України „Про автомобільний транспорт".

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати відповідно до положень статті 139 КАС України розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 14, 72, 76-79, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ