Справа № 464/8351/21
Суддя: Шашуріна Г. О.
Дата ухвалення: 2022-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/8351/21
пр.№ 2-а/464/3/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2022 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова у складі судді Шашуріної Г.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу № 464/8351/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департамент патрульної поліції поліцейського взводу 2 роти ТОР УПП у Львівській області ДПП Гринчишина Василя Миколайовича, Департамента патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

у с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова з адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову поліцейського взводу 2 роти ТОР УПП у Львівській області ДПП Гринчишина Василя Миколайовича серії НК № 549737 від 17 листопада 2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн за ч.1 ст.127 КУпАП,покликається, що правил дорожнього руху не порушував та адміністративного правопорушення не вчиняв.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано судді Шашуріній Г.О.

Ухвалою судді від 06 грудня 2021 року дану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 28 січня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У порядку п.5 ч.1 ст.213, ч.2 ст.222 КУпАП, п.7 ч.1 ст.4, ст.43, ч.4 ст.46, ст.48 КАС України залучено належного співвідповідача Департамент патрульної поліції як юридичну особу в особі Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП, оскільки поліцейський Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП не наділений адміністративною процесуальною дієздатністю.

Відповідачем 25 травня 2022 року подано відзив на позовну заяву, у якому просять у задоволенні позову відмовити у повному обсязі за безпідставністю, доказів вчинення позивачем правопорушення не надано.

У судове засідання призначене на 11.40 год 26 травня 2022 року учасники справи не з`явилися, скористались правом наданим ч.3 ст.194 КАС України, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності.

На підставі ч.9 ст.205 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу технічними засобами згідно з вимогами ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов наступного висновку.

У ч.1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Поліцейським взводу 2 роти ТОР УПП у Львівській області ДПП Гринчишином В. М., 17 листопада 2021 року винесено постанову серії НК № 549737, якою на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.127 КУпАП. Даною постановою встановлено, що позивач 17 листопада 2021 року о 21.15 год по вулиці Зелена, 238 у місті Львові перейшов проїзну частину у невстановленому місці, поза пішохідним переходом, чим порушив п.п.4.7 ПДР України.

Згідно з вимогами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У ст.ст.72-76 КАС України визначено поняття доказів, їх належність, допустимість, достовірність та достатність.

Незважаючи на зазначене, суб`єктом владних повноважень - патрульною поліцією не було подано в порядку, визначеному ст.ст.162, 269 КАС України, жодних доказів переходу позивачем проїзної частини у невстановленому місці, поза пішохідним переходом, відповідач не покликається на будь-який доказ, який підтверджує дані обставини.

Відтак, відповідач в особі працівника патрульної поліції який розглянув справу не виконав вимоги щодо посилання у постанові про накладення стягнення на докази які в повній мірі підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення позивачем.

Позиція щодо застосування норм права при розгляді справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності викладена у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а. За ч.2 ст.36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом, а у ч.5 ст.242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У даній постанові встановлено, що оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п.3 ч.2 ст.2 КАС України), суд має констатувати, що працівником Національної поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху. Отже, відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація тощо). Наявність лише постанови про притягнення до відповідальності не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху України в той день та час, оскільки зазначені твердження не знайшли обґрунтування під час розгляду справи. У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

З урахуванням викладеного при розгляді даної справи суб`єктом владних повноважень, на якого покладено процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, не підтверджено недотримання позивачем Правил дорожнього руху України, а відповідно судом факту вчинення ним правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП з урахуванням, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України), не встановлено.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, суд приходить переконання, що прийняте рішення (постанова) про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийняте без повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Також, суд враховує, що в силу положень п.5 ч.1 ст.213 КУпАП органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, в тому числі, відповідно до статті 222 цього Кодексу, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 122 цього ж Кодексу. За ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. З наведеної вище норми слідує, що суб`єктом владних повноважень, який розглядає справу про адміністративне правопорушення і виносить постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, є відповідний орган в особі конкретної посадової особи. Отже поліцейські патрульної поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції, а не від свого імені.

З огляду на наведене, належним відповідачем у справі, предметом якої є оспорювання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, повинен бути відповідний орган Національної поліції - Департамент патрульної поліції, як юридична особа, в особі Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП, а тому у вимогах до поліцейського взводу 2 роти ТОР УПП у Львівській області ДПП Гринчишина Василя Миколайовичаслід відмовити, який не є належним відповідачем та не повинен відповідати за заявленими позовними вимогами. Відтак, позов підлягає частковому задоволенню. Відомості, які б спростовували даний висновок суду, відсутні.

Одночасно, на підставі ч.1 ст.139 КАС України, з відповідача Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП, за рахунок його бюджетних асигнувань, необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір у сумі 454 гривні.

Керуючись ст.ст.139, 241-246, 205, 250, 255, 272, 286 КАС України,

у х в а л и в :

Позов задоволити частково.

Постанову серії НК № 549737 від 17 листопада 2021 року скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.127 КУпАП закрити.

У частині позовних вимог до поліцейського взводу 2 роти ТОР УПП у Львівській області ДПП Гринчишина Василя Миколайовича відмовити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого ним судового збору у сумі 454 гривень.

Рішення може бути оскаржено згідно з ч.4 ст.286 КАС України протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.272 КАС України.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

відповідач Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, , м. Львів, вул. Перфецького, 19

відповідач Управління патрульної поліції у Львівській області Департамент патрульної поліції поліцейський взводу 2 роти ТОР УПП у Львівській області ДПП Гринчишин Василь Миколайович, м. Львів, вул. Перфецького, 19

Повне рішення суду складено 27 травня 2022 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.3 ст.243, ч.5 ст.250 КАС України.

Суддя Г.О.Шашуріна