Справа № 712/3486/22
Суддя: Романенко В. А.
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/3486/22
Провадження № 2-а/712/64/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2022 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді Романенко В.А.

за участю секретаря Назаренко М.О.

розглянувши в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до капрала поліції, 1 батальйону, 3 роти, 2 взводу Управління патрульної поліції в Черкаській області Заболотнього Андрія Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до капрала поліції, 1 батальйону, 3 роти, 2 взводу Управління патрульної поліції в Черкаській області Заболотнього Андрія Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на те, що 08 травня 2022 року об 20 годині 40 хвилин постановою серії ЕГА № 633005 про адміністративне правопорушення від 08 травня 2022 року, капралом поліції, 1 батальйону, 3 роти, 2 взводу, Управління патрульної поліції в Черкаській області Заболотній Андрієм Володимировичем, було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у розміні 3400,00 гривень.

Вважає, що постанова серії ЕГА № 633005 від 08.05.2022 року, була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права України, з наступних підстав.

Так, 08 травня 2022 року, він ОСОБА_1 , близько 20 години 30 хвилин перебуваючи в дворі будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , помітив, виїжджаючу з двору автівку, марки: Рено, чорного кольору, модель: Scenic. Номерні знаки виїжджаючого, авто не помітив. Оскільки за вказаним місцем проживання, ідентичний автомобіль має в користуванні лише він, він вийшов до місця, де зазвичай залишає автомобіль, Рено Scenic, чорного кольору з д.н.з НОМЕР_1 , який перебуває на праві власності його батька. Не виявивши на звичному місці паркування, ввіреного йому транспортного засобу, близько 20 години 30 хвилин, він, в стані сильного душевного хвилювання, зателефонував на номер 102, та повідомив про викрадення вказаного автомобіля, а саме: транспортний засіб марки - Renault, модель Scenic, чорного кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 . Через приблизно 3 хвилини, він виявив транспортний засіб, яким користується, припаркованим біля будинку, за адресою: АДРЕСА_2 . Зазвичай автівку він там не залишає, оскільки на в`їзді до вказаного будинку, стоїть знак, забороняючий паркування транспортних засобів в проміжок між 22 години до 6-ї години ранку, для забезпечення належного під`їзду транспорту спеціальних служб. Після виявлення ним транспортного засобу, прибув патрульний автомобіль, для з`ясування обставин виклику. Але достеменно не розібравшись в обставинах, капралом поліції, 1 батальйону, 3 роти, 2 взводу, Управління патрульної поліції в Черкаській області Заболотній Андрієм Володимировичем, було виписано постанову серії ЕГА № 633005 про адміністративне правопорушення від 08 травня 2022 року, за фактом порушення статті 183 КУпАП. При чому, працівником патрульної поліції проігноровано той факт, щo виклик було здійснено, маючи повну і всебічну стурбованість з його сторони, за фактом реальності викрадення транспортного засобу д.н.з. НОМЕР_1 .

Крім того, доказовою базою, до постанови серії ЕГА № 633005 від 20.05.2022 року, поліцейський вказує, відео з боді камери 470685, 473283, які почали знімати, вже на тому етапі, коли він самостійно відшукав транспортний засіб, за який, на момент виклику патрульної поліції, він мав реальне побоювання про викрадення.

Зазначені в оскаржуваній постанові відеозапис не є таким доказом, оскільки не фіксує факту порушення, а лише відображає процедуру винесення постанови. Крім того, вказаний відеозапис не може вважатися допустимим доказом, оскільки використання органами Національної поліції вказаного у постанові технічного засобу, за допомогою якого здійснено відеозапис - нагрудної камери (бодікамери) - не передбачене чинним законодавством.

Зазначене в постанові серії ЕГА № 633005 від 020.05.2022 року, про те, що він ОСОБА_1 , перебував в стані алкогольного сп`яніння, не підтверджується належним чином.

Капралом поліції, І батальйону, 3 роти, 2 взводу. Управління патрульної поліції в Черкаській області Заболотній Андрієм Володимировичем, застосовано стосовно нього, ОСОБА_1 , найвищу санкцію, передбачену статтею 183 КУпАП, що для нього не є зрозумілим, оскільки відсутні доведені кваліфікуючі ознаки. Він не притягувався до адміністративної відповідальності, протягом року до отримання спірної постанови.

Чому, службовою особою, було застосовано найвищу міру покарання, за адміністративне правопорушення, що він не вчиняв, так як не мав умислу, завідомо неправдиво викликати працівників спеціальних служб, йому невідомо. Повідомлення до поліції, було направлено з мотивів реального побоювання про втрату цінної речі.

Просить скасувати постанову серії ЕГА № 633005 про адміністративне правопорушення від 08 травня 2022 року, винесену капралом поліції, 1 батальйону, 3 роти, 2 взводу, Управління патрульної поліції в Черкаській області Заболотній Андрієм Володимировичем.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення та скасувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 гривень, накладеного на ОСОБА_1 , на підставі постави серії ЕГА № 633005 від 08 травня 2022 року.

Ухвалою суду від 19 травня 2022 року відкрито провадження за адміністративним позовом капрала поліції, 1 батальйону, 3 роти, 2 взводу Управління патрульної поліції в Черкаській області Заболотнього Андрія Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та вирішено розглядати справу у спрощеному позовному провадженні, без виклику сторін.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотання однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

25.05.2022 року до суду від відповідача надійшов відзив та копії відеозаписів щодо факту фіксації адміністративного правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП оформлене відповідною постановою серії ЕГА № 633005 від 08.05.2022 року.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши відеозаписи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 8 Конституції задекларовано, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії ЕГА № 633005 від 08 травня 2022 року, притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.

Зазначеною постановою встановлено, що 08.05.2022 за адресою м. Черкаси, вул. Генерала Момота, 15/1. ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонував на лінію 102 та повідомив про факт заволодіння ТЗ, а саме Renault Scenic, д.н.з. НОМЕР_1 . Хоча на справді цього факту не було.

До постанови додається відео з бодікамер 470685, 473283.

Відповідно до статті 183 КУпАП відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності ( ст. 7 КУпАП).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з п.п. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Як передбачено ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно до ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінивши докази в справі про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, врахувавши значимість вчиненого правопорушення, відповідач постановив визнати винним позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 183 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн., що передбачено санкцією зазначеної статті.

Крім того, суд не приймає до уваги надані стороною позивача доводи та докази, оскільки вони спростовуються матеріалами справи на наданими відповідачем відеозаписами щодо факту фіксації адміністративного правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП оформлене відповідною постановою серії ЕГА № 633005 від 08.05.2022 року, з яких вбачається, що ОСОБА_1 перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, та підтверджував факт виклику ним поліції, оскільки дійшов хибного висновку щодо незаконного заволодіння належного йому транспортного засобу, через те, що переплутав під`їзд, поблизу якого його залишив.

Вказані дії позивача свідчать про наявність в її діях прямого умислу щодо виклику будь-яким способом працівників поліції, повідомляючи різну інформацію.

Таким чином, проаналізувавши зібрані докази та норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, повністю доведена. Доказів, які б спростовували факт вчинення позивачем правопорушення, судом не здобуто, а ті обставини, з яких позивач просить скасувати постанову, наведені останнім з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення, винесена уповноваженою на те особою відносно ОСОБА_1 , відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з`ясування обставин вирішено справу.

Крім того, відповідно до позовної заяви, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до капрала поліції, 1 батальйону, 3 роти, 2 взводу Управління патрульної поліції в Черкаській області Заболотнього Андрія Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Відповідно до ст. 222 КпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в т.ч. частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 зазначеного Закону територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Відповідно до п. 1 розділу І Положення про Департамент патрульної поліції, Департамент патрульної поліції є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції, який створюється, реорганізується та ліквідується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України в установленому законодавством порядку.

Пунктом 7 розділу ІІ Положення передбачено, що Департамент здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, віднесених до компетенції Національної поліції України (крім справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією), у тому числі у справах про адміністративні правопорушення пов`язані з керуванням транспортними засобами, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України та у справах про адміністративні правопорушення, виявлені та зафіксовані за допомогою системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.

Відповідно до п.п. 9, 10 розділу V Положення, Департамент патрульної поліції є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України, має печатку із зображенням Державного Герба України, інші печатки, штампи, бланки зі своєю повною та скороченою назвою, необхідні для здійснення його поточної діяльності.

Департамент фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, а також інших джерел не заборонених законом, та забезпечує їх цільове використання.

Відповідне Управління патрульної поліції до якого відноситься уповноважений поліцейський, чи інспектор поліції УПП, який має право приймати рішення про притягнення до адміністративної відповідальності та який відноситься до структурного підрозділу Департаменту патрульної поліції не є юридичною особою.

Таким чином, враховуючи вказані вище положення, відповідачем чи співвідповідачем у справах про оскарження постанов про накладення адміністративного стягнення за порушення ПДР має бути Департамент патрульної поліції, який є юридичною особою і має рахунки відкритті в Державній казначейській службі України.

Частиною третьою статті 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених статтею 122 КУпАП працівники поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені Національної поліції України.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №724/716/16-а (номер у ЄРДРСР: 86636182).

Отже, як висловився Верховний Суд, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який положеннями відповідної статті КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, статтею 122 .

Використання у зазначених вище нормах формулювання «від імені органів Національної поліції», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222-244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Частиною другою статті 11 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Статтею 46 КАС України встановлено, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

У відповідності до частин першої, третьої статті 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Зі змісту наведених положень процесуального законодавства випливає, що належним є відповідач, який є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

Тобто у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, оскільки не є учасником спірних правовідносин, то підстави для задоволення такого позову відсутні.

Аналогічну правову позицію з питання неналежного відповідача у справі висловив Верховний Суд у постанові від 21 грудня 2018 року в справі № 803/1252/17.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 7,9,20, 33,96,183, 245, 247,251, 252, 256, 280, 283КУпАП, та ст.ст. ст.ст.77, 90, 122, 139, 159, 242-246, 263 КАС України, суд-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до капрала поліції, 1 батальйону, 3 роти, 2 взводу Управління патрульної поліції в Черкаській області Заболотнього Андрія Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Шостого апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: В.А. Романенко