Справа № 750/3665/20
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 750/3665/20 Суддя (судді) першої інстанції: Падій В.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

за участі секретаря судового засідання Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відео конференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Міністерства оборони України, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

05.05.2020 ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з цивільним позовом до Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Міністерства оборони України, в якому просив:

- визнати право ОСОБА_1 на отримання його сім`єю складом із 5 (п`яти) осіб грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, на отримання якого мають законне право згідно підстав пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 24.06.2004 № 1865-IV „Про внесення змін до статті 12 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, частини 3 статті 50 Житлового кодексу України та підстав Закону України від 11.06.2009 №1510-IV „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань забезпечення житлом громадян в повному обсязі, без відрахування площі державної квартири в якій проживає, оскільки в цій квартирі законно залишаються проживати інші члени його сім`ї, які вже є окремими сім`ями;

- визнати незаконними, з підстав пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 24.06.2004 №1865-IV „Про внесення змін до статті 12 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, частини 3 статті 50 Житлового кодексу України та Закону України від 11.06.2009 №1510-IV „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань забезпечення житлом громадян, рішення житлової комісії Чернігівського обласного військового комісаріату, що оформлене у формі протоколу від 12.10.2018 №16 та рішення Комісії Міністерства оборони України з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей житловими приміщеннями від 28.11.2018 №350, щодо перевірки дотримання вимог законодавства при нарахуванні грошової компенсації за 2018 рік у Чернігівському гарнізоні, оформлене у формі протоколу і в якому в пропозиціях стосовно сім`ї ОСОБА_1 виписало надуманий, безпідставний висновок «Доопрацювати питання щодо квартирного обліку», замість законного, вмотивованого і обґрунтованого висновку як того передбачає чинне законодавство в їх частинах відносно ОСОБА_1 та його сім`ї незаконними, та скасувати їх з цих підстав;

- зобов`язати Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки та Міністерство оборони України негайно надати сім`ї ОСОБА_1 складом вже із 5 (п`яти) осіб грошову компенсацію за належне для отримання жиле приміщення в повному обсязі, без відрахування площі державної квартири, в якій залишаються проживати колишні члени сім`ї, які вже є окремими сім`ями;

- стягнути з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 та його сім`ї моральну шкоду у розмірі п`яти тисяч гривень.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що дії відповідачів щодо невиплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення є протиправними, та такими, що порушують його права та законні інтереси.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.07.2020 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 23.09.2020 рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.07.2020 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 24.02.2021 рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.07.2020 та постанову Чернігівського апеляційного суду від 23.09.2020 скасовано; провадження у справі закрито; роз`яснено позивачу, що розгляд зазначеної справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвалами Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.09.2021, без виходу до нарадчої кімнати, занесеними секретарем судового засідання до протоколу судового засідання приєднана до матеріалів справи заява про уточнення позовних вимог від 13.07.2021, в якій позивач просить суд визнати право ОСОБА_1 на отримання його сім`єю складом із 5 (п`яти) осіб грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, на отримання якого мають законне право згідно підстав пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 24.06.2004 №1865-IV „Про внесення змін до статті 12 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, частини 3 статті 50 Житлового кодексу України та підстав Закону України від 11.06.2009 №1510-IV „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань забезпечення житлом громадян в повному обсязі, без відрахування площі державної квартири в якій проживає, оскільки в цій державній квартирі законно залишаються проживати інші члени його сім`ї, які вже є окремими сім`ями; визнати незаконними, з підстав пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 24.06.2004 №1865-IV „Про внесення змін до статті 12 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, частини 3 статті 50 Житлового кодексу України та Закону України від 11.06.2009 №1510-IV „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань забезпечення житлом громадян, рішення, яке юридично оформлено у формі протоколу засідання житлової комісії Чернігівського обласного військового комісаріату від 21.09.2018 №14 та рішення Комісії Міністерства оборони України з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей житловими приміщеннями від 28.11.2018 №350 щодо перевірки дотримання вимог законодавства при нарахуванні грошової компенсації за 2018 рік у Чернігівському гарнізоні, оформлене у формі протоколу її засідання і в якому в пропозиціях стосовно сім`ї ОСОБА_1 виписало надуманий, безпідставний висновок «Доопрацювати питання щодо квартирного обліку», замість законного, вмотивованого і обґрунтованого висновку як того передбачає чинне законодавство та скасувати їх з цих підстав; зобов`язати Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки та Міністерство оборони України негайно надати сім`ї ОСОБА_1 складом вже із 5 (п`яти) осіб грошову компенсацію за належне для отримання жиле приміщення в повному обсязі, без відрахування площі державної квартири, в якій залишаються проживати колишні члени сім`ї, які вже є окремими сім`ями; стягнути з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 та його сім`ї моральну шкоду у розмірі п`яти тисяч гривень.

Ухвалами Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.09.2021, без виходу до нарадчої кімнати, занесеними секретарем судового засідання до протоколу судового засідання відмовлено в приєднанні до матеріалів справи заяви про збільшення позовних вимог від 20.09.2021; закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 21.10.2021 на 14.00.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним рішення Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями від 28.11.2018 № 350 в частині висновку стосовно доопрацювання питання щодо квартирного обліку ОСОБА_1 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, незастосуванням закону, який підлягав застосуванню та порушення судом першої інстанції норм матеріального/процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 23.02.2022.

23.02.2022 судом продовжено строк розгляду справи та оголошено по справі перерву до 02.03.2022.

Розгляд апеляційної скарги 02.03.2022 не здійснювався, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану та відповідно до рекомендацій Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року і наказу голови Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2022 року № 16 "Про встановлення особливого режиму роботи Шостого апеляційного адміністративного суду в умовах воєнного стану".

У зв`язку з тим, що розгляд справи 02.03.2022 не відбувся, судом призначено розгляд апеляційної скарги на 25.05.2022 у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2022 клопотання представника позивача - Савицького Ігоря Олександровича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. Призначено судове засідання на 25.05.2022 о 11-30 у режимі відеоконференції. Доручено забезпечення проведення відеоконференції Новозаводському районному суду м. Чернігова.

У судовому засіданні (у режимі відео конференції) позивач та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали, просили їх задовольнити. Інші сторони у судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду апеляційної скарги. Від Міністерства оборони України до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

25.05.2022 судом оголошено вступну і резолютивну частини постанови.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, наказом від 11.05.1999 № 064 пм, старшого прапорщика ОСОБА_1 звільнено в запас за станом здоров`я із правом носіння військової форми одягу та залишенням на квартирному обліку для позачергового одержання житлового приміщення за рахунок житлового фонду військової частини.

У жовтні 1989 року позивачу у складі сім`ї з 5 осіб у постійне користування, за рахунок житлових фондів Міністерства оборони України, було виділено двокімнатну квартиру, загальною площею 49, 85 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

З 1999 року ОСОБА_1 перебуває на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов.

30.12.2015 ОСОБА_1 подав на адресу голови житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву про згоду на отримання грошової компенсації за належне до отримання жиле приміщення та визначений для цього перелік документів.

Пунктом 3.1 протоколу засідання житлової комісії Чернігівського ОВК від 30.12.2015 року №14 постановлено підготувати необхідні документи для оформлення грошової компенсації за належне позивачу житлове приміщення та направити на адресу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Чернігова для прийняття подальших рішень щодо виплати позивачу грошової компенсації.

З матеріалів справи слідує, що орієнтовний розрахунок суми, за належне позивачу для отримання жиле приміщення, неодноразово змінювався, оскільки позивач не погоджувався з таким розрахунком з підстав включення до обрахунку компенсації площу двокімнатної квартири, загальною площею 49,85 кв. м, що у 1989 році була надана позивачу та членам його сім`ї у постійне користування та оскаржував його в судовому порядку.

Протоколом засідання Житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 №14 від 21.09.2018, приймаючи до уваги згоду позивача на отримання грошової компенсації за житло, був визначений орієнтований розмір грошової компенсації за належне позивачу для отримання жиле приміщення у сумі 363736,13 грн., яка не є остаточною, оскільки остаточний розрахунок здійснюється КЕВ (КЕЧ) району у зоні відповідальності якого перебуває військова частина, де знаходиться на обліку військовослужбовець (особа звільнена з військової служби) , який виявив бажання отримати грошову компенсацію та запропоновано позивачу з метою уточнення даних для отримання грошової компенсації та визначення його остаточного розміру подати житловій комісії відповідний пакет документів (т.3 а.с.26-27).

З протоколу засідання Житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.10.2018 №16 випливає, що після надання позивачем відповідного пакету документів для отримання грошової компенсації прийнято рішення надати облікову справу позивача до КЕВ м. Чернігова з подальшим поданням її на перевірку до ГКЕУ Збройних Сил України та розгляду на Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (т. 1 а.с. 52).

Згідно змісту протоколу засідання Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями від 28.11.2018 № 350 рішенням комісії затверджений список громадян, які мають право та надали згоду на отримання компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення та перебувають на квартирному обліку у Чернігівському гарнізоні. Відповідно до цього списку склад сім`ї позивача складає 4 особи; норма площі на склад сім`ї + 17 кв. м становить 71,60 кв.м; наявність приватизованого житла 49,85 кв.м; остаточна площа для обчислення грошової компенсації становить 21,75; розрахункова сума грошової компенсації становить 363736,13 грн; умовою виплати грошової компенсації зазначено зняття з квартирного обліку після перерахування коштів; сформовано висновок стосовно доопрацювання питання щодо квартирного обліку ОСОБА_1 .

Листом Чернігівського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України № 3874 від 24.12.2018, позивача повідомлено, що протоколом засідання Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних сил України та членів сімей жилими приміщеннями №350 від 28.11.2018 щодо надання грошової компенсації за належне до отримання жиле приміщення по старшому прапорщику у відставці ОСОБА_1 затверджена пропозиція «доопрацювати питання щодо квартирного обліку». Для з`ясування того, які саме необхідно зробити доопрацювання питань квартирного обліку до Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних сил України та членів сімей жилими приміщеннями направлено запит. (т. 1 а.с. 18)

З витягу з наказу військового комісара Чернігівського територіального центру комплектування та соціальної підтримки за №557 «Про затвердження протоколу житлової комісії Чернігівського ОТЦК та СП №8 від 18.07.2019» випливає, що на підставі заяви від 27.06.2019 вх. №3646 та прикладених документів (копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , копія картки платника податків, копія довідки про реєстрацію місця проживання особи від 21.06.2019 №9290, довідка про склад сім`ї від 27.06.2019 №5586, копія особового рахунку від 27.06.2019 №207/п) внесено зміни до облікової справи прапорщика запасу ОСОБА_1 та вважати як такого, що перебуває на квартирному обліку у загальній черзі з 23.03.1999 складом сім`ї 5 (п`ять) осіб, а саме: він - ОСОБА_1 , 1960 року народження, донька - ОСОБА_4 , 1990 року народження, зять - ОСОБА_5 , 1985 року народження, онук - ОСОБА_6 , 2010 року народження, онук - ОСОБА_7 , 2019 року народження, а також у списках осіб, які мають право на позачергове отримання жилих приміщень, складом сім`ї 5 (п`ять) осіб з 25.09.2000. (т. 1 а. с. 13)

Вважаючи рішення відповідачів протиправними та такими, що порушують право на грошову компенсацію за належне до отримання жиле приміщення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що позовні вимоги в частині визнання протиправним рішення Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями від 28.11.2018 № 350 в частині висновку стосовно доопрацювання питання щодо квартирного обліку ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки вказане рішення не містить належного обґрунтування та підстав його прийняття, проте скасуванню не підлягає.

Відмовляючи у іншій частині позовних вимог, суд першої інстанції наголосив на тому, що спірним питанням у цій справі є обґрунтованість заявлених вимог позивача щодо протиправності дій відповідачів у частині відрахування площі двокімнатної квартири, загальною площею 49,85 кв.м, виділеної позивачу жовтні 1989 року, у складі сім`ї з 5 осіб у постійне користування, за рахунок житлових фондів Міністерства оборони України, в якій залишаються проживати колишні члени сім`ї, які вже є окремими сім`ями. Так, з аналогічними позовними вимогами до відповідачів щодо визначення розміру грошової компенсації замість за належне до отримання жиле приміщення, без відрахування отриманої житлової площі (квартири - 49,85 кв. м), позивач уже звертався до Чернігівського окружного адміністративного суду: постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.04.2016 у справі № 825/694/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2016 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.10.2016 у задоволенні позовних вимог позивача було відмовлено. В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 25.10.2016 та ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2016 у справі 825/694/16 суди дійшли висновку, що з урахуванням приписів чинного законодавства, оскільки позивачу у складі сім`ї з 5 осіб було виділено двокімнатну квартиру загальною площею 49,85 кв. м, тому потреба позивача і його сім`ї у житлі зменшилась до 35,40 кв. м житлової площі. При цьому, навіть у випадку придбання позивачем квартири площею 49,85 кв.м за власні кошти, позивач так само втратив би право на отримання житла цією площею або грошової компенсації за нього. За таких обставин, відповідачі згідно Порядку №728 та Інструкцій №737 (при прийнятті рішення від 21.09.2018 №14) та №380 (при прийнятті рішення від 28.11.2018 №350) правомірно дійшли висновку, що загальна площа житла, яка підлягає компенсації позивачу, зменшується на загальну площу житла, що перебуває у користуванні його та членів його сім`ї, тобто на 49,85 кв.м.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк судом першої інсатнції при вирішенні спору не було взято до уваги та розглянуто підстави та обґрунтування, що були покладені в основу позовної заяви, що призвело до неправильного виршіення спору в чатсині відмови в задоволенні позвоних вимог. Також, наголошено на тому, що суд помилково не врахував при розгляді справи приписи п. 2 Прикінцевих положень Закону України від 24.04.2004 № 1865-ІV. (а.с. 155 т. 3)

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 308 КАС України, судом розглядається апеляційна скарга в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, Порядок надання грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил України та осіб звільнених з військової служби регулюється Законом України від 21.05.1993 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин); постановою Кабінету міністрів України від 03.08.2006 №1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» (далі Порядок №1081, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин); Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 02.09.2015 №728 «Деякі питання забезпечення житлом військовослужбовців та інших громадян» (далі Порядок №728, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин); Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 №737, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.01. 2012 за №24/20337 (далі Інструкція №737, у редакції чинній станом на момент прийняття рішення від 21.09.2018 №14) та Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 №380, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.09.2018 за №1020/32472 (далі Інструкція №380, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин, тобто прийняття рішення від 28.11.2018 №350).

Згідно з частиною 1 та 9 статті 12 Закону №2011-XII, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

За змістом пунктів 22, 25 та 29 Порядку № 1081, облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах. На кожного військовослужбовця, зарахованого на облік, оформляється облікова справа. Облікова справа зберігається за місцем перебування військовослужбовця на обліку, а після надання йому житла для постійного проживання протягом п`яти років - у виконавчому органі районної, міської, районної у місті ради, що видав ордер, якщо ордер видано квартирно-експлуатаційним органом - в квартирно-експлуатаційному органі. Військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

При цьому, Порядок № 728 установлює механізм визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей, що перебувають разом з ними на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, який ведеться у військових частинах, органах, підрозділах, загонах, військових навчальних закладах, установах (далі - військові частини), а у разі їх розформування - у військових комісаріатах та квартирно-експлуатаційних установах (організаціях), за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення.

Пунктом 3 Порядку № 728, встановлено, що військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, мають право отримати компенсацію один раз протягом усього часу проходження військовослужбовцями військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Згідно пунктів 4 та 5 Порядку № 728, у разі отримання військовослужбовцем з державного житлового фонду жилого приміщення для постійного проживання, яке не приватизовано ним та/або членами його сім`ї, і його подальшого перебування на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов та/або включені до списків осіб, що мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень, загальна площа житла, яка підлягає компенсації, зменшується на загальну площу житла, що перебуває у користуванні військовослужбовця та членів його сім`ї.

Черговість надання компенсації визначається за часом взяття військовослужбовця та членів його сім`ї на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та/або включення до списків осіб, які мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.

Відповідно до пунктів 7 та 8 Порядку №728, розмір компенсації визначається: за нормою 13,65 кв. метра жилої площі на військовослужбовця і кожного члена його сім`ї, який перебуває з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Понад норму жилої площі для окремих категорій військовослужбовців та членів їх сімей, визначених законодавством, враховується додаткова жила площа у розмірі 10 кв. метрів; з урахуванням вимог до загальної площі житла відповідно до державних будівельних норм ДБН В.2.2-15-2005 "Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення"; з урахуванням граничної вартості будівництва 1 кв. метра загальної площі житла в регіоні, в якому військовослужбовець перебуває на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Розмір грошової компенсації (K) розраховується за формулою: К = (13,65 ґ N + 17 + Д пл) ґ В 0, де 13,65 - визначена законодавством норма жилої площі на одну особу, кв. метрів; N - кількість осіб, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов; 17 - загальна нежила площа житла на сім`ю з урахуванням вимог державних будівельних норм ДБН В.2.2-15-2005 "Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення", кв. метрів; Д пл - додаткова жила площа, що надається окремим категоріям військовослужбовців та членам їх сімей, визначеним законодавством, у розмірі 10 кв. метрів; В 0 - гранична вартість 1 кв. метра загальної площі житла для населених пунктів, що визначається згідно з Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті для надання державної підтримки для будівництва (придбання) доступного житла, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 лютого 2012 р. № 193 (Офіційний вісник України, 2012 р., N 20, ст. 753): для м. Києва та Київської області - гранична вартість збільшується у 2 рази; для мм. Львова та Одеси - гранична вартість збільшується у 1,75 раза; для інших обласних центрів та міст - гранична вартість збільшується у 1,5 раза.

Так, за пунктами 10 - 13 Порядку № 728, житлові комісії військових частин, військових комісаріатів та квартирно-експлуатаційних установ (організацій) письмово інформують військовослужбовців та членів їх сімей, у яких настала черга на отримання жилих приміщень у поточному році, про їх право на отримання компенсації та про її орієнтовний розмір.

Для отримання грошової компенсації та визначення її остаточного розміру житловій комісії подаються такі документи: рапорт військовослужбовця (заява особи, звільненої з військової служби в запас або у відставку, або члена сім`ї, зазначеної в абзацах четвертому і п`ятому пункту 2 цього Порядку) та нотаріально посвідчена згода членів його сім`ї на отримання компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення; довідка про склад сім`ї та реєстрацію місця проживання (перебування); копії паспорта військовослужбовця і повнолітніх членів сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов; копія свідоцтва про шлюб (за наявності); копія свідоцтва про народження дитини (за наявності); копія облікової картки фізичної особи - платника податків (військовослужбовця та членів його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов); копія свідоцтва про право власності на житло за його наявності (військовослужбовця та членів його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов); довідка про отримання (неотримання) житла військовослужбовцем з колишнього місця перебування його на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов; документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про належне військовослужбовцю та членам його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, нерухоме майно; дозвіл органу опіки і піклування на отримання неповнолітнім членом сім`ї компенсації у випадках, визначених законодавством.

Житлові комісії розглядають рапорти військовослужбовців (заяви, зазначені в пункті 11 цього Порядку) щодо надання компенсації та приймають рішення про її надання або відмову в наданні.

Рішення житлової комісії затверджується відповідно командирами військових частин, військовими комісарами та начальниками житлово-експлуатаційних установ (організацій), після чого в порядку, визначеному Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, Адміністрацією Держприкордонслужби, СБУ, ДСНС, Службою зовнішньої розвідки, Національною гвардією, Управлінням державної охорони, ДКА, Адміністрацією Держспецзв`язку, списки осіб, щодо яких прийнято рішення про надання компенсації, подаються на затвердження відповідно Міністрові оборони, Міністрові внутрішніх справ, Міністрові інфраструктури, Голові Держприкордонслужби, Голові ДСНС, Голові СБУ, Голові Служби зовнішньої розвідки, начальнику Управління державної охорони, командувачу Національної гвардії, Голові ДКА, Голові Держспецзв`язку.

Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, Адміністрація Держприкордонслужби, СБУ, ДСНС, Служба зовнішньої розвідки, Національна гвардія, Управління державної охорони, ДКА, Адміністрація Держспецзв`язку надає компенсацію шляхом перерахування коштів на поточний рахунок особи, що має право на її отримання, відкритий у банку, статутний капітал якого становить не менш як 10 млрд. гривень та в якому держава прямо та/або опосередковано володіє не менш як 75 відсотками статутного капіталу та/або голосів та до якого протягом останнього року Національний банк не застосовував заходів впливу у вигляді розпорядження щодо обмеження, зупинення чи припинення здійснення окремих видів операцій з високим ступенем ризику та призначення тимчасової адміністрації, за умови, що операції з відкриття, ведення і закриття зазначеного рахунка здійснюються безоплатно, проценти на залишок коштів на такому рахунку не нараховуються.

Пунктом 4.10. розділу IV. Забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання Інструкція №737 (чинної на час прийняття оскаржуваного рішення від 21.09.2018 №14) військовослужбовці (особи, звільнені з військової служби, та члени сімей військовослужбовців), які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, за їх бажанням мають право отримати грошову компенсацію за належне їм для отримання жиле приміщення один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

У разі отримання військовослужбовцем (особою, звільненою з військової служби, та членами сім`ї військовослужбовця) з державного житлового фонду жилого приміщення для постійного проживання, яке ним(и) не приватизоване, і його (їх) подальшого перебування на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов та/або включені до списку осіб, що мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень, загальна площа житла, яка підлягає компенсації, зменшується на загальну площу житла, що перебуває у користуванні військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби, та членів сім`ї військовослужбовця).

З набранням 16.10.2018 чинності Інструкції №380 Розділом ХIII, встановлений порядок виплати грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення. Військовослужбовці та члени їх сімей, які перебувають на обліку, мають право отримати грошову компенсацію за належне їм для отримання житлове приміщення (далі - грошова компенсація). Визначення і надання розміру грошової компенсації здійснюються відповідно до Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 728 (далі - Порядок визначення розміру і надання грошової компенсації).

Житлові комісії військових частин (об`єднані житлові комісії) інформують листом з повідомленням військовослужбовців та членів їх сімей, у яких настала черга на отримання житлових приміщень, про їх право на отримання грошової компенсації, її орієнтовний розмір та перелік документів, необхідних для її отримання, або надають таке повідомлення особисто під підпис.

Військовослужбовці та члени їх сімей за бажанням можуть особисто звернутися до житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) про отримання грошової компенсації та отримати інформацію про орієнтовний розмір компенсації і перелік документів, необхідних для її отримання.

Для отримання грошової компенсації та визначення її остаточного розміру військовослужбовці та члени їх сімей подають до житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій) документи, визначені в Порядку визначення розміру і надання грошової компенсації.

Житлові комісії військових частин (об`єднані житлові комісії) розглядають надані документи протягом десяти робочих днів та приймають відповідне рішення про надання грошової компенсації.

Про прийняте рішення житлова комісія у п`ятиденний строк письмово інформує військовослужбовців та членів їх сімей.

Протокол засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) затверджується наказом командира військової частини та з обліковою справою направляється до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району.

На підставі отриманих документів у КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району розробляється список осіб, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання житлове приміщення у військовій частині (далі - Список виплати грошової компенсації) (додаток 24), разом із розрахунком виплати грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення (далі - Розрахунок) (додаток 25) окремо на кожного військовослужбовця. Список виплати грошової компенсації, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, направляється до ГКЕУ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю.

За результатами розгляду Списків виплати грошової компенсації Комісія з контролю приймає рішення окремо щодо кожного військовослужбовця про: погодження виплати грошової компенсації; відмову в погодженні виплати грошової компенсації із зазначенням причини такої відмови.

Рішення Комісії з контролю оформлюється протоколом.

ГКЕУ на підставі рішення Комісії з контролю готує Списки виплати грошової компенсації в Збройних Силах України та після затвердження Міністром оборони України направляє їх до військових частин, військових комісаріатів та КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району для оформлення документів на перерахування коштів військовослужбовцям на їх особистий рахунок у банківській установі.

Тож, з наведеного слідує, що, дійсно, спірним питанням у цій справі є обґрунтованість заявлених вимог позивача щодо протиправності дій відповідачів у частині відрахування площі двокімнатної квартири, загальною площею 49, 85 кв. м, виділеної позивачу жовтні 1989 року, у складі сім`ї з 5 осіб у постійне користування, за рахунок житлових фондів Міністерства оборони України, в якій залишаються проживати колишні члени сім`ї, які вже є окремими сім`ями, на що, цілком обґрунтовано звернув увагу і суд першої інстанції.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд першої інстанції при вирішенні спору, врахував, що з аналогічними позовними вимогами до відповідачів щодо визначення розміру грошової компенсації замість за належне до отримання жиле приміщення, без відрахування отриманої житлової площі (квартири - 49,85 кв. м), позивач уже звертався до Чернігівського окружного адміністративного суду: постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.04.2016 у справі № 825/694/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2016 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.10.2016 у задоволенні позовних вимог позивача було відмовлено.

Постановою Верховного Суду України від 07.03.2017 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішень відмовлено.

Так, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 25.10.2016 та ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2016 у справі 825/694/16 суди дійшли висновку, що з урахуванням приписів чинного законодавства, оскільки позивачу у складі сім`ї з 5 осіб було виділено двокімнатну квартиру загальною площею 49,85 кв. м, тому потреба позивача і його сім`ї у житлі зменшилась до 35,40 кв. м житлової площі. При цьому навіть у випадку придбання позивачем квартири площею 49,85 кв.м за власні кошти, позивач так само втратив би право на отримання житла цією площею або грошової компенсації за нього.

Згідно частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За таких обставин відповідачі згідно Порядку №728 та Інструкцій №737 (при прийнятті рішення від 21.09.2018 №14) та №380 (при прийнятті рішення від 28.11.2018 №350) правомірно дійшли висновку, що загальна площа житла, яка підлягає компенсації позивачу, зменшується на загальну площу житла, що перебуває у користуванні його та членів його сім`ї, тобто на 49,85 кв. м.

З огляду на вищенаведене, доводи позивача в цій частині є безпідставними та необґрунтованими, а оскаржувані рішення відповідачів в цій частині є правомірними та не підлягають скасуванню, а тому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання права ОСОБА_1 на отримання його сім`єю складом із 5 (п`яти) осіб грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, на отримання якого мають законне право згідно підстав пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 24.06.2004 № 1865-IV „Про внесення змін до статті 12 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, частини 3 статті 50 Житлового кодексу України та підстав Закону України від 11.06.2009 №1510-IV „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань забезпечення житлом громадян в повному обсязі, без відрахування площі державної квартири в якій проживає, оскільки в цій державній квартирі законно залишаються проживати інші члени його сім`ї, які вже є окремими сім`ями та про зобов`язання Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та Міністерство оборони України негайно надати сім`ї ОСОБА_1 складом вже із 5 (п`яти) осіб грошову компенсацію за належне для отримання жиле приміщення в повному обсязі, без відрахування площі державної квартири, в якій залишаються проживати колишні члени сім`ї, які вже є окремими сім`ями.

У частині висновків суду першої інстанції про визнання протиправним рішення Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями від 28.11.2018 № 350 в частині висновку стосовно доопрацювання питання щодо квартирного обліку ОСОБА_1 , колегія суддів оскаржуване рішення не переглядає, згідно ч. 1 ст. 308 КАС України. Інші вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від попередніх, в яких суд першої інстанції обґрунтовано відмовив.

Щодо доводів апелянта про те, що норми Закону України «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо єдиноразового надання жилих приміщень для постійного проживання на нього як такого, що постановлений на облік до 01 січня 2005 року, не розповсюджуються, чого і не врахував суд першої інстанції, слід зазначити, що згідно норм статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (набрала чинності з 01 січня 2005 року), військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання. Такі жилі приміщення надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби. Згідно прикінцевих положень вказаного Закону, на які і посилається апелянт, військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності цим Законом забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку. Статтею 34 Житлового кодексу України, передбачено, що потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, в тому числі, забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок. Згідно статті 47 Житлового кодексу України, норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Пунктом 4 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 р. № 728, встановлено, що у разі отримання військовослужбовцем з державного житлового фонду жилого приміщення для постійного проживання, яке не приватизовано ним та/або членами його сім`ї, і його подальшого перебування на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов та/або включені до списків осіб, що мають право на позачергове отримання жилих приміщень, загальна площа житла, яка підлягає компенсації, зменшується на загальну площу житла, що перебуває у користуванні військовослужбовця та членів його сім`ї (в редакції, що діяла на момент звернення позивача за призначенням компенсації). Відповідно до статті 40 Житлового кодексу України, громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку, в тому числі, поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.

Водночас, у даному ж випадку, ще у 1989 року позивачу у складі сім`ї з 5 осіб було виділено двокімнатну квартиру загальною площею 49,85 кв.м (у постійне користування за рахунок житлових фондів України), з огляду на що, і потреба позивача і його сім`ї у житлі зменшилась до 35,40 кв.м житлової площі. При цьому, навіть у випадку придбання позивачем квартири площею 49,85 кв.м за власні кошти, позивач так само втратив би право на отримання житла цією площею або грошової компенсації за нього, адже фактично останній бажає отримати і житло, і компенсацію за одну й ту саму квадратуру помешкання, чого чинним законодавством не передбачено.
Тож, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, за наслідком апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко

Повний текст постанови складено 30.05.2022.