Справа № 380/13403/21
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/13403/21 пров. № А/857/2155/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

судців Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.,

за участі секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

представники позивача: Солтис Т.М., Лотоцький Г.М., Дідик М.Б.

представник відповідача: Качмарик Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року у справі № 380/13403/21 за адміністративним позовом Державного підприємства «Бродівське лісове господарство» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

судця в 1-й інстанції Кузан Р.І.,

час ухвалення рішення - 12 год. 06 хв.,

місце ухвалення рішення - м. Львів

дата складання повного тексту рішення 20.12.2021,-

В С Т А Н О В И В :

Державне підприємство «Бродівське лісове господарство» (далі позивач, ДП «Бродівське лісове господарство»), звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області в якому просить:

- скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 15.07.2021 №17328/13-01- 07-05 на суму 56 647,50 грн. ;

- скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 15.07.2021 №17326/13-01- 07-05 на суму 192 562, 50 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Головним управлінням ДПС у Львівській області проведено перевірку, за наслідками якої складено Акт перевірки від 16.06.2021 № 12955/13-01-07-05/00992444 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ДП «Бродівське лісове господарство» за період діяльності з 01.07.2017 по 31.03.2021, з метою дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби та за період діяльності з 01.01.2017 по 31.03.2021 щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». За результатами перевірки на підставі Акта перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення: № 17328/13-01-07-05, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів на суму 45318,00 грн та нараховано штрафні санкції в розмірі 11329,50 грн та №17326/13-01-07-05, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем рентна плата за спеціальне використання лісових ресурсів в частині деревини, заготовленої в порядку рубок головного користування на суму 154050,00 грн. та нараховано штрафні санкції в розмірі 38512,50 грн. На думку контролюючого органу ДП «Бродівське лісове господарство» занижено в декларації з податку на додану вартість за травень 2018 податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів на суму 45318,00 грн у зв`язку з віднесенням зазначеної суми ПДВ до податкового кредиту. Крім цього, відповідач зазначає, що ДП «Бродівське лісове господарство» занижено в І кварталі 2021 року рентну плату за спеціальне використання лісових ресурсів на суму 154050,00 грн.

Позивач вважає вказані податкові повідомлення-рішення протиправними і такими, що підлягають скасуванню, оскільки суми податку на додану вартість, сплачені при придбанні товарно-матеріальних цінностей у постачальника, підтверджуються зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних податковою накладною №1. Порушення порядку ведення податкового обліку контрагентом та невідображення ним отриманих від ДП «Бродівське лісове господарство» коштів у складі податкових зобов`язань не є підставою для притягнення до відповідальності позивача. Щодо рентної плати, позивач зазначає, що в Акті перевірки факти порушень податкового законодавства стосовно заниження рентної плати є необґрунтованими. Висновки податкового органу про заниження рентної плати в сумі 154 050 грн. не підтверджуються жодними доказами. Позивачем в 1 кварталі 2021 року сплачено до бюджету суму рентної плати відповідно до поданих розрахунків. Сума грошового збов`язання з рентної плати визначалась позивачем виходячи з отриманих лісорубних квитків. З цих підстав позивач звернувся до суду із позовом.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 15.07.2021 №17328/13-01- 07-05 та від 15.07.2021 №17326/13-01- 07-05.

Стягнуто з Головного управління ДПС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Державного підприємства «Бродівське лісове господарство» судовий збір в сумі 3738 грн. 15 коп.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач - Головне управління ДПС у Львівській області оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позивач скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу та зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті рішення дотримася норм матеріального та процесуального права, у повній мірі з`ясував обставини справи та прийняв законне рішення, а відтак підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України).

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ДП «Бродівське лісове господарство» зареєстроване як юридична особа 05.05.1998; видами діяльності підприємства, внесеними до (КВЕД) є: 02.40 Надання допоміжних послуг у лісовому господарстві (основний); 01.29 Вирощування інших багаторічних культур; 01.70 Мисливство, відловлювання тварин і надання пов`язаних із ними послуг; 02.10 Лісівництво та інша діяльність у лісовому господарстві; 02.20 Лісозаготівлі; 08.12 Добування піску, гравію, глин і каоліну; 16.10 Лісопильне та стругальне виробництво; 16.29 Виробництво інших виробів з деревини; виготовлення виробів з корка, соломки та рослинних матеріалів для плетіння; 56.29 Постачання інших готових страв; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробам.

Головним управління ДПС у Львівській області відповідно до п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п.75.1.2 п. 75.1 ст. 75, ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на ІІ квартал 2021 року та на підставі наказу ГУ ДПС у Львівській області від 28.04.2021 № 1540-ПП проведено документальну планову виїзну перевірку Державного підприємства «Бродівське лісове господарство» за період діяльності з 01.07.2017 по 31.03.2021.

За наслідками проведеної перевірки складено акт «Про результати документальної планової виїзної перевірки ДП «Бродівське лісове господарство» за період діяльності з 01.07.2017 по 31.03.2021, з метою дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби та за період діяльності з 01.01.2017 по 31.03.2021 щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 12955/13-01-07-05/00992444 від 16.06.2021 (далі - Акт перевірки).

Згідно з висновками акту перевірки відповідачем встановлено порушення ДП «Бродівське лісове господарство» вимог п.198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ, в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість у сумі 45318 грн за травень 2018 року; п.п. 256.2.1 п. 256.2 ст. 256, п.256.11 ст. 256 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ, в результаті чого позивачем занижено рентну плату за спеціальне використання лісових ресурсів в сумі 154050 грн за І квартал 2021 року.

Висновки акту перевірки обґрунтовані тим, що згідно з базами даних автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту встановлено розбіжності між даними задекларованими позивачем та даними його постачальника ТОВ «Кранова компанія «Спецтехсервіс» в сумі 45318,00 грн. ТзОВ «Кранова компанія «Спецтехсервіс» не включило до складу подових зобов`язань з ПДВ в Декларації з податку на додану вартість за березень 2018 року суму ПДВ 45318,00 грн., згідно з виписаною та зареєстрованою податковою накладною від 23.03.2018 № 1 на загальну суму 271908 грн., в тому числі ПДВ 45318 грн..

Крім цього, посадовими особами податкового органу виявлено різницю між сумою рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів згідно лісорубних квитків в порядку рубок головного користування на І квартал 2021 року по Бродівській ОТГ та рентною платою за спеціальне використання лісових ресурсів, відображеною в Податковій декларації з рентної плати за І квартал 2021 року, яка становить 154050 грн..

На підставі виявлених порушень, податковим органом прийнято 15.07.2021 податкові повідомлення-рішення: №17328/13-01-07-05, яким ДП «Бродівське лісове господарство» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 45318,00 грн. за основним платежем та 11329,50 грн за штрафними санкціями; № 17326/13-01-07-05, яким ДП «Бродівське лісове господарство» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем рентна плата за спеціальне використання лісових ресурсів в частині деревини, заготовленої в порядку рубок головного користування в сумі 154050,00 грн. за основним платежем та 38512,50 грн. за штрафними санкціями.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями податкового органу, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав суду доказів в обґрунтування своїх доводів про порушення позивачем податкового законодавства в частині сплати рентної плати та вважав, що висновки акту перевірки про заниження позивачем податкового зобов`язання з рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів не підтверджуються належними та допустимими доказами у справі, а тому дійшов висновку, що прийняте на їх підставі податкове повідомлення рішення №17326/13-01-07-05 від 15.07.2021 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо висновків податкового органу про заниження позивачем податкових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 45318 грн за травень 2018 року, суд зазначив, що сума податку на додану вартість за податковою накладною №1 від 23.03.2018 відображена позивачем у складі податкового кредиту в декларації за травень 2018 року. Податкова накладна, яка відображає господарську операцію між ТОВ «Кранова компанія «Спецтехсервіс» та ДП «Бродівське лісове господарство» зареєстрована в ЄРПН у належний спосіб та строки, реєстрацію якої не було зупинено.

Суд звернув увагу також на те, що висновки відповідача про заниження позивачем податку на додану вартість у зв`язку з завищенням податкового кредиту обґрунтовуються виключно тим, що контрагентом позивача - ТОВ «Кранова компанія «Спецтехсервіс» не відображено вказану господарську операцію в податковій звітності у складі податкових зобов`язань, однак з цього приводу зазначив, що порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів у ланцюгу постачання за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач також не довів належними та допустимими доказами правомірності прийнятого ним рішення, яким ДП «Бродівське лісове господарство» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 45318,00 грн. та нараховано штрафні (фінснвоі) санкції в розмірі 11 329,50 грн..

Такі висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильними, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Щодо сплати позивачем рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно п.256.1. ст.256 ПК України платниками рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів є лісокористувачі - юридичні особи, їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи, постійні представництва нерезидентів, які отримують доходи з джерел їх походження з України або виконують агентські (представницькі) функції стосовно таких нерезидентів або їх засновників, фізичні особи (крім фізичних осіб, які мають право безоплатно без видачі спеціального дозволу використовувати лісові ресурси відповідно до лісового законодавства), а також фізичні особи - підприємці, які здійснюють спеціальне використання лісових ресурсів на підставі спеціального дозволу (лісорубного квитка або лісового квитка) або відповідно до умов договору довгострокового тимчасового користування лісами.

Пунктом 256.2 ст.256 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування рентною платою за спеціальне використання лісових ресурсів є: 256.2.1. деревина, заготовлена в порядку рубок головного користування; 256.2.2. деревина, заготовлена під час проведення заходів:щодо поліпшення якісного складу лісів, їх оздоровлення, посилення захисних властивостей (у деревостанах віком понад 40 років - рубки догляду за лісом, вибіркові санітарні рубки, вибіркові лісовідновні рубки, рубки, пов`язані з реконструкцією, ландшафтні рубки і рубки переформування; незалежно від віку деревостанів - суцільні санітарні та суцільні лісовідновні рубки);з розчищення лісових ділянок, вкритих лісовою рослинністю, у зв`язку з будівництвом гідровузлів, трубопроводів, шляхів тощо; 256.2.3. другорядні лісові матеріали (заготівля живиці, пнів, лубу та кори, деревної зелені, деревних соків та інших другорядних лісових матеріалів, передбачених нормативно-правовими актами з ведення лісового господарства); 256.2.4. побічні лісові користування (заготівля сіна, випасання худоби, заготівля дикорослих плодів, горіхів, грибів, ягід, лікарських рослин, збирання лісової підстилки, заготівля очерету та інших побічних лісових користувань, передбачених нормативно-правовими актами з ведення лісового господарства); 256.2.5. використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей та проведення науково-дослідних робіт.

Згідно із п.256.11.1. ст.256 ПК України сума рентної плати обчислюється суб`єктами лісових відносин, які видають спеціальні дозволи, і зазначається у таких дозволах.

Поряд з цим, п.257.1 ст.257 ПК України встановлено, що базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу, а для рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за видобування нафти, конденсату, природного газу, у тому числі газу, розчиненого у нафті (нафтового (попутного) газу), етану, пропану, бутану, рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України та рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами аміаку територією України, дорівнює календарному місяцю.

Відповідно до п.257.2 ст.257 ПК України платники рентної плати самостійно обчислюють суму податкових зобовязань з рентної плати.

Згідно із п.257.3. ст.257 ПК України платник рентної плати до закінчення визначеного розділом II цього Кодексу граничного строку подання податкових декларацій за податковий (звітний) період, визначений цією статтею, подає до відповідного контролюючого органу за формою, встановленою у порядку, передбаченому ст.46 цього Кодексу, податкову декларацію, яка містить додатки.

Як вбачається з акта перевірки, відповідач вказує, що за даними отриманих позивачем лісорубних квитків в порядку рубок головного користування по Бродівській ОТГ у 1 кварталі 2021 року становить 2 547 855,94 грн. у зв`язку із чим позивачем занижено рентну плату за спеціальне використання лісових ресурсів за 1 квартал 2021 року в сумі 154 050 грн..

В свою чергу, матеріалами справи підтверджується, що що позивачем протягом грудня 2020 року та першого кварталу 2021 року отримано по Бродівській ОТГ 24 (двадцять чотири) лісорубні квитки в порядку рубок головного користування на строк заготівлі до 31.12.2021, з загальною сумою рентної плати за спеціальне користування лісовими ресурсами 3198930 грн. Відтак, з урахуванням отриманих позивачем станом на 1 квартал 2021 року лісорубних квитків на поточний рік, сума рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів по Бродівській ОТГ, необхідної до сплати у першому кварталі 2021 року, становила 799 732,5 грн. (3198930 / 4).

16.04.2021 позивачем подана до податкового органу податкову декларація з рентної плати з І квартал 2021 року, додатком 8 до якої подано Розрахунок №1 з рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів в частині деревини, заготовленої в порядку рубок головного користування. У вказаному розрахунку ДП «Бродівське лісове господарство» відображено податкове зобов`язання по рентній платі за спеціальне використання лісових ресурсів на 1 квартал 2021 року в сумі 2395805,94 грн..

Відтак, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем в податковій звітності відображено більшу суму податкових зобов`язань з рентної плати за 1 квартал 2021 року ніж та, яка підлягала сплаті.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що висновки акту перевірки про заниження позивачем податкового зобов`язання з рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів не підтверджуються належними та допустимими доказами у справі.

Щодо висновків податкового органу про заниження позивачем податкових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 45318 грн за травень 2018 року.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

- ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Положеннями пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з акту перевірки, 18.01.2018 між ТОВ «Кранова компанія «Спецтехсервіс» (продавець) та ДП «Бродівське лісове господарство» (покупець) укладено договір № ГЛ-1801181. За умовами договору продавець зобов`язується здійснити постачання та монтаж краново-маніпуляторної установки, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його у відповідності з цим договором.

ТОВ «Кранова компанія «Спецтехсервіс» здійснено постачання та монтаж краново-маніпуляторної установки позивачу.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов договору, позивач здійснив оплату на рахунки ТОВ «Кранова компанія «Спецтехсервіс», що підтверджується платіжними дорученнями від 23.01.2018 № 164 на суму 145 000 грн. та від 23.03.2018 № 808 на суму 271 908,00 грн..

ТОВ «Кранова компанія «Спецтехсервіс» складено податкову накладну №1 від 23.03.2018, сума ПДВ по якій складає 45 318,00 грн.. Податкова накладна, зареєстрована ТОВ «Кранова компанія «Спецтехсервіс» в ЄРПН у належний спосіб та строки, реєстрацію якої не було зупинено. Сума податку на додану вартість за вказаною податковою накладною відображена позивачем у складі податкового кредиту в декларації за травень 2018 року.

Суд першої інстанції вірно вказав, що твердження відповідача про заниження позивачем податку на додану вартість у зв`язку з завищенням податкового кредиту не можуть грунтуватись виключно тим, що контрагентом позивача - ТОВ «Кранова компанія «Спецтехсервіс» не відображено вказану господарську операцію в податковій звітності у складі податкових зобов`язань, оскільки порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів у ланцюгу постачання за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема в постанові від 20.03.2020 у справі № 813/5407/15, постанові від 16.04.2020 у справі № 810/3443/18.

Аналізуючи наведені вище правові норми та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач не довів належними та допустимими доказами факт порушення позивачем вимог податкового законодавства, а тому оскаржувані податкові повідомлення- рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки апеляційний суд залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст.ст. 322, 325, 329 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року у справі № 380/13403/21 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 31 травня 2022 року