Справа № 520/24267/21
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2022-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 р. Справа № 520/24267/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ріальто" на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2021, головуючий суддя І інстанції: Полях Н.А., м. Харків, по справі № 520/24267/21

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто»

заінтересовані особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація», Зміївський відділ державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_1

про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ

06.11.2021 до Харківського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» (далі по тексту - ТОВ «ФК» "Ріальто", заявник) із заявою про заміну сторони виконавчого провадження № 65419037 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 34294 від 18.03.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» заборгованості за Договором № 5-2 від 07.11.2020 року, а саме стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація», на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія РІАЛЬТО» (03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 4, ідентифікаційний код юридичної особи 43492595).

В обґрунтування вимог зазначено, що 16.09.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ТОВ «ФК» "Ріальто" укладено Договір про відступлення права вимоги №16/09/2021-Р/М, за яким згідно зі ст.ст. 512, 514, 517 Цивільного кодексу України право вимоги за кредитним договором № 5/2 від 07.11.2020 перейшло до ТОВ «ФК» "Ріальто".

Враховуючи, що ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» фактично вибуло як стягувач у виконавчому провадженні за зобов`язаннями боржника за кредитним договором, виникла необхідність замінити сторону виконавчого провадження відповідно до ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому порядку.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2021 року по справі №520/24267/21 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ріальто" (м. Київ, бул. Вацлава Гавела, 4, ), заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація» (м. Київ, бул. Вацлава Гавела, 4, оф.520, ), Зміївський відділ державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (вул. Гагаріна, буд. 15, м. Зміїв, Харківська область, 63404, ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про заміну сторони виконавчого провадження повернуто заявнику без розгляду.

Заявник, не погоджуючись з вказаною ухвалою, подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2021 по справі № 520/24267/21 скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали не враховано, що 17.05.2021 Зміївським відділом державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відкрито виконавче провадження за № 65419037 з примусового виконання виконавчого напису № 34294 від 18.03.2021 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором № 5-2, укладеним між «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ОСОБА_1 . При цьому, вже після відкриття виконавчого провадження 16.09.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ТОВ «ФК "Ріальто" укладено Договір про відступлення права вимоги № 16/09/2021-Р/М відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 5-2 від 07.11.2020 перейшло до ТОВ «ФК "Ріальто", оскільки боржник ОСОБА_1 не виконав свої грошові зобов`язання з погашення заборгованості за кредитним договором перед ТОВ «ФК «Фінанс Інновація». Отже, з дати відступлення права вимоги, ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» перестало бути кредитором та не має права вимагати примусового виконання зазначеного вище виконавчого напису нотаріуса, а ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» набуло статусу кредитора відповідно до умов договору, у порядку правонаступництва.

Посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 22 грудня 2020 року у справі № 640/15952/19, зазначає, що заяви про заміну сторони виконавчого провадження подані щодо виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису приватного нотаріуса, повинні вирішуватися в порядку адміністративного судочинства за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Також вказує, що у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 826/7941/17 Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що саме до компетенції адміністративного суду належить вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження у виконавчому провадженні, відкритому з метою виконання виконавчого напису нотаріуса. Передача такої заяви на розгляд іншого суду зумовило б порушення положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Таким судом, у розумінні положень КАС України та Закону України «Про виконавче провадження» є саме адміністративний суд. Розгляд такої заяви за правилами цивільного чи господарського судочинства матиме своїм наслідком порушення права особи на розгляд його заяви належним судом, адже, як вже було підкреслено вище, до компетенції відповідних судів віднесено виключно розгляд питань, пов`язаних з виконанням саме їх рішень.

У постановах від 22.07.2019 року у справі № 822/1659/18, від 26.02.2020 року у справі № 826/7981/17 та від 09.04.2020 року у справі № 641/5987/18 Верховний Суд також застосовував відповідну правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 826/7941/17 в аналогічних за змістом правовідносинах.

З огляду на правову природу даних правовідносин, а також наведені висновки Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, наполягає на необхідності розгляду і вирішення даного питання у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Приймаючи рішення про повернення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ріальто" про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що розгляд такого питання підлягає вирішенню саме в порядку статті 442 Цивільного процесуального кодексу України. Також з посиланням на частину першу статті 379 розділу IV "Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах" Кодексу адміністративного судочинства України зазначив, що станом на час розгляду даної заяви Харківський окружний адміністративний суд не наділено компетенцією розглядати заяву про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса, оскільки такий документ судом не видавався за результатами розгляду адміністративної справи, що, унеможливлює здійснення контролю за виконанням зазначеного заявником виконавчого документа шляхом, зокрема, заміни стягувача його правонаступником.

На думку суду першої інстанції наведена в оскражуваній ухвалі правова позиція не суперечить правовим висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 826/7941/17.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засаді верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтерес юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2021 по справі № 520/24267/21 не відповідає, оскільки в порушення норм процесуального права окрім цитування норм чинного процесуального законодавства України та відображення посилань на рішення Верховного Суду в ухвалі обставини справи судом першої інстанції не встановлювалися та не викладалися, що призвело до довільного тлумачення позиції суду касаційної інстанції та, як наслідок, неправильного вирішення питання, з яким до суду звернувся заявник.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 07.11.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» Інновація» (торгова марка «MONETKA») (надалі - Первісний кредитор/Заінтересована особа-1) та ОСОБА_1 (надалі - Позичальник/Боржник/Заінтересована особа-3) укладено Договір № 5-2 (надалі - Кредитний договір).

Відповідно до укладеного Кредитного договору Позичальник отримав кредит у розмірі 2000,00 гривень, строком на 10 днів, шляхом переказу на платіжну картку № НОМЕР_2 емітовану АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту.

У зв`язку з невиконанням Позичальником умов Кредитного договору, за заявою Первісного кредитора, 18.03.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис, за реєстровим номером 34294, згідно якого запропоновано звернути стягнення заборгованості за Кредитним договором з Позичальника.

17.05.2021 Зміївським відділом державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відкрито виконавче провадження за № 65419037 з примусового виконання виконавчого напису №34294 від 18.03.2021 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором.

16.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ріальто" (надалі - Новий кредитор, ТОВ «ФК "Ріальто") укладено Договір про відступлення права вимоги № 16/09/2021-Р/М (надалі - Договір про відступлення права вимоги) відповідно до якого право вимоги за Договором № 5-2 від ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» перейшло до ТОВ «ФК "Ріальто".

Новий кредитор ТОВ «ФК "Ріальто" повністю виконало свої зобов`язання за Договором про відступлення права вимоги щодо перерахування грошових коштів, що підтверджується платіжним дорученням № 375 від 16.09.2021р., завірена копія якого додається.

На даний час боржник ОСОБА_1 не виконав свої грошові зобов 'язання з погашення заборгованості за Кредитним договором перед ТОВ «ФК «Фінанс Інновація».

З дати відступлення права вимоги, ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» перестало бути кредитором, а ТОВ "ФК "Ріальто" набуло статусу кредитора за зобов`язанням Боржника, відповідно до умов Кредитного договору, у порядку правонаступництвау зобов`язаннях.

ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» фактично вибуло як стягувач у виконавчому провадженні за зобов`язаннями Боржника за Кредитним договором, оскільки за вказаним вище Договором про відступлення права вимоги не має права вимагати примусового виконання зазначеного вище виконавчого напису нотаріуса.

Таким чином, у спірних відносинах право вимоги належить ТОВ "ФК "Ріальто", яке на час звернення до суду першої інстанції з завою про заміну сторони виконавчого провадження не мало статусу сторони виконавчого провадження.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі по тексту - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) розуміється сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 15 Закону № 1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Положення частини 5 статті 15 цього Закону встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно з частиною 1 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 1 статті 379 КАС України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Колегія суддів зазначає, що у разі оскарження рішень дій чи бездіяльності державного виконавця при виконані рішень інших органів (зокрема і виконавчого напису нотаріуса) такий спір має бути вирішений саме адміністративним судом в силу прямих приписів статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" та статті 287 КАС України.

Судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди.

Аналізуючи в сукупності зазначені правові норми, беручи до уваги, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, вказане питання повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічну правову позицію містить і постанова Верховного Суду від 22.12.2020 по справі №640/15952/19.

При визначенні юрисдикційності справи за заявою про заміну сторони виконавчого провадження, скаргою на рішення, дії чи бездіяльність органу державної виконавчої служби, приватного виконавця необхідно встановити, на підставі яких виконавчих документів здійснюється виконавче провадження.

Якщо виконавче провадження відкрито і примусове виконання здійснюється державною виконавчою службою на підставі документів, передбачених у пунктах 1, 1-1, 2 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII, тобто на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України, а також судових наказів; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом, то заяви та скарги розглядаються судом, який видав рішення, що перебуває на примусовому виконанні.

Якщо примусове виконання здійснюється на підставі документів, виданих іншими органами, - такі заяви та скарги учасників виконавчого провадження розглядають у порядку, передбаченому статтею 287 цього Кодексу.

Вказаних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.09.2018 у справі № 324/1018/17.

Отже, враховуючи, що Зміївським відділом державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відкрито виконавче провадження за № 65419037 з примусового виконання виконавчого напису № 34294 від 18.03.2021 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором, тобто на підставі документа, виданого іншим органом, ніж суд, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції стосовно того, що в даному виконавчому провадженні питання заміни сторони належить вирішувати в цивільному судочинстві, оскільки нормами ст.379 КАС України питання заміни сторони у виконавчому провадженні передбачено лише з питань, пов`язаних саме з виконанням судових рішень в адміністративних справах.

У постанові від 16.01.2019 у справі № 826/7941/17 Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що саме до компетенції адміністративного суду належить вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження у виконавчому провадженні, відкритому з метою виконання виконавчого напису нотаріуса. Передача такої заяви на розгляд іншого суду зумовило б порушення положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Таким судом, у розумінні положень КАС України та Закону України «Про виконавче провадження» є саме адміністративний суд. Розгляд такої заяви за правилами цивільного чи господарського судочинства матиме своїм наслідком порушення права особи на розгляд його заяви належним судом, адже, як вже було підкреслено вище, до компетенції відповідних судів віднесено виключно розгляд питань, пов`язаних з виконанням саме їх рішень.

У постановах від 22.07.2019 у справі № 822/1659/18, від 26.02.2020 року у справі №826/7981/17 та від 09.04.2020 у справі № 641/5987/18 Верховний Суд також застосовував відповідну правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі №826/7941/17 в аналогічних за змістом правовідносинах.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Ріальто» про заміну стягувача у виконавчому провадженні належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Разом з тим, при вирішенні справи, судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, що призвело до помилкового висновку про залишення заяви без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні справи допущено порушення норм процесуального права, що призвело до невірного вирішення справи та є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч.4 ст.241, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 312, 317, 320, 321, 322, 325, 326 - 329, 379 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ріальто" - задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2021 по справі № 520/24267/21 - скасувати

Адміністративну справу № 520/24267/21 направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду зі стадії відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій В.Б. Русанова