Справа № 160/13264/21
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турової О.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
05.08.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо визначення пенсії за віком померлого годувальника в розмірі 5628,02грн.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Дніпровським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області 15.05.2001) з 01.06.2021р. перерахунок та виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50% пенсії ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку він отримував на день смерті, та виплатити її ОСОБА_1 з 01.06.2021р.
В обґрунтування позовної заяви зазначається, що позивач є інвалідом з дитинства, що підтверджується випискою з акта огляду МСЕК, у зв`язку із чим отримував пенсію по інвалідності. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на момент смерті отримував пенсію за віком у розмірі 9975,06грн. щомісячно. Такий розмір пенсії померлого батька позивачем було визначено, виходячи з розміру допомоги на його поховання, яка була виплачена відповідачем. 01.06.2021р. позивач звернувся до відповідача з заявою про переведення його з пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку з втратою годувальника за батька ОСОБА_1 , яка була задоволена пенсійним органом. Однак, при визначенні розміру пенсії позивача у зв`язку з втратою годувальника ГУ ПФУ в Дніпропетровській області протиправно взято за основу розмір пенсії за віком померлого годувальника 5628,02грн. Водночас, оскільки на момент смерті батька позивача розмір пенсії, яку він отримував, становив 9957,06грн., розмір пенсії позивача у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ст.37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV) повинен становити 4987,53грн. (9957,06*50% пенсії за віком померлого годувальника). З метою з`ясування підстав для зменшення розміру пенсії за віком, яку отримував померлий годувальник позивача - його батько ОСОБА_2 та яка була покладена в основу визначення розміру пенсії позивача у зв`язку з втратою годувальника, представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом, однак, у відповідь на адвокатський запит не було надано інформації про розмір пенсії, який виплачувався ОСОБА_2 з 2020 року і по момент смерті, та не надано матеріали його пенсійної справи. Натомість, відповідач зазначив про самовільний перерахунок пенсії померлого годувальника батька позивача та, як наслідок, неврахування довідки про його заробітну плату, що суперечить приписам Закону №1058-ІV, позаяк перерахунок пенсії без додаткового звернення особи може здійснювати органами пенсійного фонду лише на підставах, передбачених ст.42 Закону №1058-ІV, які у даному випадку місця не мали, а інші положення цього Закону не надають відповідачу права здійснювати обчислення чи перерахунок пенсії особи після її смерті. При цьому, у розумінні приписів ст.37 Закону №1058-ІV та ч.1 ст.74 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсія у зв`язку з втратою годувальника має призначатися виключно із розміру пенсії або заробітку померлого годувальника, який той отримував за життя на час настання смерті. Отже, позивач вважає, що у відповідача не було законних підстав для перерахунку пенсії за віком, призначеної померлій особі, та вважає дії відповідача щодо визначення йому зменшеного розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника протиправними.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.08.2021 року вказана позовна заява залишена без руху та позивачеві надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до суду належним чином завірених копій документів, долучених до позовної заяви, для позовної заяви відповідачу; та копій документів на підтвердження повноважень особи, що підписала позовну заяву, для позовної заяви відповідачу
На виконання вимог ухвали суду від 10.08.2021р. позивачем до канцелярії суду 16.08.2021 року надано заяву про усунення недоліків позовної заяви з додатками, якою означені недоліки позовної заяви були усунуті.
Крім того, вищезазначеною ухвалою суду від 06.09.2021 року витребувано у відповідача завірену належним чином копію пенсійної справи ОСОБА_1 (ідентифікаційний код відсутній, паспорт громадянина України НОМЕР_1 ).
08.09.2021 року від позивача засобами електронного зв`язку надійшла заява про витребування доказів, в якій він заявив клопотання про витребування у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області матеріалів пенсійної справи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та інформації про розмір пенсії, яка виплачувалась ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в березні, травні 2021 року.
23.10.2021 року до суду від відповідача на виконання вимог ухвали суду від 10.09.2021 року надійшли витребувані судом докази, а саме: довідка від 19.10.2021 року №84/05-03/06 про розмір пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій зазначено станом на день смерті - травень 2021 року ОСОБА_2 отримував пенсію у розмірі 9975,06грн.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Відповідно до ч.2 ст.263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Частиною 4 статті 243 КАС України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 243, 250, 257, 258, 263 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні, а повне рішення суду виготовлено після надходження від відповідача витребуваних судом доказів.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до Виписки з Акта огляду ЛТЕК від 27.01.1992р. №35 до довідки Серії ВТЭ-29 №049507, є інвалідом ІІІ групи з дитинства (безстроково) та згідно з посвідченням №113814/90 від 21 вересня 2005 року отримував пенсію по інвалідності.
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним актовим записом про смерть №553, складеним 18.05.2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дніпровському району у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .
До смерті ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримував пенсію за віком, призначену за норами Закону №1058-ІV, а також доплату до пенсії, як інвалід ІІІ групи, інвалідність якого настала внаслідок роботи, пов`язаної з ліквідацією аварії на ЧАЕС, відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ.
Згідно з довідкою ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 19.10.2021 року №84/05-03/06 про розмір пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на день смерті - травень 2021 року ОСОБА_2 отримував пенсію за віком у розмірі 9975,06грн.
01.06.2021р. позивач звернувся до відповідача з заявою про переведення його з пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку з втратою годувальника за батька ОСОБА_1 .
За результатами розгляду заяви позивача від 01.06.2021р. відповідач здійснив переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 01.06.2021р.
Як свідчать матеріали пенсійної справи позивача, відповідно до протоколу перерахунку пенсії від 07.06.2021р. спочатку розмір пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника з 01.06.2021р. розрахований пенсійним органом, виходячи з загального розміру пенсії померлого годувальника 8635,61грн., з яких 8157,98грн. розмір пенсії годувальника за віком та 477,63грн. доплата за понаднормовий стаж, з огляду на що розмір пенсії утриманця (позивача) склав 4317,81грн. (8635,61грн. х 50%).
Проте, 11.06.2021р. ГУ ПФУ в Дніпропетровській області самостійно (без заяви позивача) проведено перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника з 01.06.2021р., виходячи з загального розміру пенсії померлого годувальника 5628,02грн., з яких 5327,29грн. розмір пенсії годувальника за віком та 300,73грн. доплата за понаднормовий стаж, з огляду на що розмір пенсії утриманця (позивача) склав 2814,01грн. (5628,02грн. х 50%).
15.06.2021р. ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з заявою, в якій просив надати інформацію щодо розміру призначеної йому пенсії у зв`язку з втратою годувальника.
26.07.2021 представником позивача - адвокатом Сідельниковою О.Л. було направлено до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області адвокатський запит з проханням надати інформацію щодо розміру пенсії ОСОБА_2 в 2019-2021 роках, а також щодо розміру допомоги на його поховання та її обрахунку, та розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника.
Не погоджуючись з діями відповідача щодо визначення пенсії за віком померлого годувальника в розмірі 5628,02грн. та розрахунку пенсії позивача у зв`язку з втратою годувальника, виходячи з цієї суми, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV (далі - Закон №1058-ІV).
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №1058-ІVвідповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:
2) пенсія по інвалідності;
3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частинами першою та другою статті 10 Закону №1058-IV визначено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.
Згідно з абзацом першим частини третьої статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Зі змісту наведеного слідує, що особа, яка одночасно має право на декілька видів пенсії, може обрати один вид пенсії шляхом подання відповідної заяви. Таке переведення здійснюється на підставі документів з дня подання заяви відповідно до чинних на момент такого переведення положень законодавства.
Відповідно до абзацу першого частини 1 статті 36 Закону №1058-ІV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.
Пунктом 2 частини 2 статті 36 Закону №1058-ІV встановлено, що непрацездатними членами сім`ї, зокрема, вважаються діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.
За приписами частини 1 статті 37 Закону №1058-ІV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.
З положень частини 1 статті 44 Закону №1058-ІV слідує, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Згідно з пунктом 2.3 розділу ІІ Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. Також надаються такі документи:
1) документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків, або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи);
2) свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія;
3) документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником;
4) свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчує факт внесення до цього реєстру інформації про безвісне зникнення особи, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, отримана в порядку, передбаченому статтею 15 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти»;
5) документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;
6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання;
7) довідка про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років;
8) документи про місце проживання (реєстрації);
9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;
10) експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (крім дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулися за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника).
Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержані ним від МСЕК виписки з актів огляду в МСЕК дорослих членів сім`ї, яким право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника надається внаслідок їх інвалідності.
До заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника сім`ї військовослужбовця строкової служби додається документ, одержаний від військової частини або районного (міського) військового комісаріату чи іншої військової установи, що засвідчує дату та причину смерті військовослужбовця, або документ про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім або оголошення його померлим. Якщо смерть настала після звільнення з військової служби, подаються свідоцтво ДРАЦС про смерть, довідка військового комісаріату про проходження військової служби із зазначенням дати призову, дати і підстав звільнення з військової служби та висновок МСЕК про те, що смерть військовослужбовця пов`язана з проходженням військової служби.
До заяви про призначення пенсії членам сім`ї померлого пенсіонера повинні бути додані необхідні документи, зазначені в цьому пункті. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або за поданими додатково документами відповідно до вимог частини першої статті 40 Закону;
11) документи про стаж особи, якій призначається пенсія, визначені підпунктом 2 пункту 2.1 цього розділу (для визначення пенсійного віку осіб, зазначених у пункті 1 частини другої статті 36 Закону).
При цьому, згідно з підпунктами 2, 3 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, такі документи:
- для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення). За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
Пунктом 2.8 розділу ІІ Порядку №22-1 передбачено, що поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.
У справі, що розглядається, судом встановлено, що батько позивача ОСОБА_2 знаходився на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримував пенсію за віком, призначену за норами Закону №1058-ІV, а також доплату до пенсії, як інвалід ІІІ групи, інвалідність якого настала внаслідок роботи, пов`язаної з ліквідацією аварії на ЧАЕС, відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ, при цьому, згідно з довідкою ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 19.10.2021 року №84/05-03/06 станом на день смерті - травень 2021 року ОСОБА_2 отримував пенсію за віком у розмірі 9975,06грн., яка була обчислена, виходячи із страхового стажу, зарахованого по 31.08.2006р., що складає 52 роки 10 місяців 23 дні, на підставі довідки без вихідного номера та дати, яка видана «СУ «Гидромеханизация»» (мовою оригінала) про заробітну плату ОСОБА_2 за жовтень, листопад та грудень 1986 року, яка наявна у пенсійній справі останнього.
Позивач є інвалідом ІІІ групи з дитинства (безстроково) та отримував пенсію по інвалідності, тобто має право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника (батька) згідно зі статтею 36 Закону №1058-ІV, що відповідачем не заперечується, позаяк останнім на підставі заяви позивача від 01.06.2021р. здійснено переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 01.06.2021р.
Судом також встановлено, що пенсія позивачеві у зв`язку з втратою годувальника призначалась на підставі документів пенсійної справи померлого годувальника його батька ОСОБА_2 , в якій містився повний обсяг документів, який давав йому право на отримання пенсії, і у її призначенні при житті померлому годувальнику у відповідача не виникало сумнівів щодо достовірності даних, відображених у довідках про його заробітну плату, в тому числі і у довідці без вихідного номера та дати, яка видана «СУ «Гидромеханизация»» (мовою оригінала) про заробітну плату ОСОБА_2 за жовтень, листопад та грудень 1986 року, яка наявна у пенсійній справі останнього.
При цьому, ОСОБА_1 при зверненні до відповідача з заявою від 01.06.2021р. про переведення на інший вид пенсії на пенсію у зв`язку з втратою годувальника було подано всі необхідні документи, визначені пунктом 2.3 розділу ІІ Порядку №22-1.
Водночас, на переконання суду, при вирішенні питання стосовно наявності підстав для переходу на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, перевірка пенсійним органом обґрунтованості прийняття рішення щодо призначення пенсії померлому годувальнику та її розрахунку здійснюватися не може, тим більше, що у даному випадку за життя померлого годувальнику у відповідача не виникало сумнівів щодо достовірності даних, відображених у довідках про його заробітну плату.
Законодавством не передбачено перевизначення розміру пенсії померлого, натомість, позивач відповідно до статті 10 Закону №1058-IV, користуючись своїм правом на вибір пенсії у зв`язку з втратою годувальника, 01.06.2021р. подав заяву та необхідні документи, а тому він має право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника згідно зі ст.ст.36,37 Закону №1058-IV в розмірі 50% пенсії померлого батька, яка відповідно до довідки ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 19.10.2021 року №84/05-03/06 становила саме 9975,06грн.
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
При цьому, у пункті 71 рішення у справі «Рисовський проти України» ЄСПЛ зазначив, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити допущену в минулому «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися у нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Ризик будь-якої помилки державного органу має покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Суд зауважує, що у даному випадку невідповідність вищевказаної довідки без вихідного номера та дати, яка видана «СУ «Гидромеханизация»» (мовою оригінала) про заробітну плату померлого годувальника ОСОБА_2 за жовтень, листопад та грудень 1986 року, вимогам наказу Міністерства соціальної політики України від 12 жовтня 2012 №644, як і безпідставність призначення та виплату йому до дня його смерті пенсії за віком, з урахуванням заробітної плати, визначеної на підставі такої довідки, відповідачем не встановлена, будь-які акти ним з цього приводу не складалися, рішення не приймалися.
Пенсія позивача у зв`язку з втратою годувальника має похідний характер від пенсії самого померлого годувальника, тому відсутні правові підстави для здійснення будь-якого перерахунку пенсії померлого годувальника, якщо годувальник за своє життя не оскаржив зміни, внесені відповідачем в його пенсійні виплати, а пенсійний орган за життя такого годувальника не встановив наявність зловживань з його боку або подання страхувальником недостовірних даних, що у розумінні приписів ст.50 Закону №1058-ІV могло бути наслідком відрахування та утримання з пенсії такої особи надміру виплачених сум, що здійснюється на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Відповідач, приймаючи рішення про перерахунок пенсії ОСОБА_2 після його смерті, діяв не послідовно, чим порушив принцип пропорційності можливого втручання в права позивача, а також, зокрема, принципи належного врядування та правової визначеності.
Відтак, враховуючи вищезазначені норми чинного законодавства та встановлені обставини справи, суд доходить висновку, що відповідач, визначаючи ОСОБА_1 розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника без урахування фактичного розміру пенсії, яка була призначена та виплачувалася померлому годувальнику його батьку ОСОБА_2 , у розмірі 9975,06грн. та, по суті, провівши новий розрахунок пенсії померлого ОСОБА_2 , розрахувавши пенсію по іншій довідці про його заробітну плату від 09.09.2004р. №05/108, виданій ВАТ «Енергогідромеханізація» за період роботи з 1995 року по 1999 року, діяв не в порядку та не на підставі приписів чинного законодавства та без урахування вимог ч.1 ст.37, ч.3 ст.45 Закону №1058-IV та п.2.3 розділу ІІ Порядку №22-1, за змістом яких переведення з одного виду пенсії на інший, зокрема, на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі померлого годувальника, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду, при цьому, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, водночас, самостійне перевизначення пенсійним органом розміру пенсії померлого законодавством не передбачено.
Частинами першою, другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
При вирішенні даного спору суд бере до уваги, що в даному випадку обов`язок доведення законності дій суб`єкта владних повноважень покладено саме на відповідача, який не довів правомірності своїх дій щодо розрахунку пенсії позивачу у зв`язку з втратою годувальника без урахування фактичного розміру пенсії ОСОБА_2 .
Матеріалами справи підтверджується, що пенсія за віком померлого годувальника ОСОБА_2 на день його смерті складала 9975,06 грн.
Отже, в силу частини 1 статті 37 Закону №1058-IV розмір пенсії позивача у зв`язку з втратою годувальника має обчислюватися саме з цієї суми і складати - 4987,53грн. із розрахунку 9975,06грн. х 50%.
При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, зважаючи, що відповідач не довів правомірність своїх дій, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, при цьому, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо здійснення розрахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника при переведенні його з пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 01.06.2021р., без урахування розміру пенсії померлого годувальника - ОСОБА_2 , яка йому виплачувалась на день смерті у розмірі 9975,06грн., та шляхом зобов`язання відповідача здійснити ОСОБА_1 з 01.06.2021р. перерахунок та виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ст.37 Закону №1058-IV, з розрахунку 50% від розміру пенсії, яка виплачувалась померлому годувальнику ОСОБА_2 на момент смерті 9975,06грн, із врахуванням виплачених сум пенсії ОСОБА_1 , що не змінює суті позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Згідно з абзацом першим частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду з цим позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 908,00грн., а тому, зважаючи на задоволення позовних вимог у повному обсязі, вказана сума судових витрат зі сплати судового збору підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо здійснення розрахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника при переведенні його з пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 01.06.2021р., без урахування розміру пенсії померлого годувальника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка йому виплачувалась на день смерті у розмірі 9975,06грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 23.10.2021 року.

Суддя: О.М. Турова