Справа № 260/4228/21
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2022-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

27 травня 2022 рокум. Ужгород№ 260/4228/21

Закарпатський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Іванчулинця Д.В., розглянувши заяву представника позивача про поновлення строку звернення до суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в особі представника Товт Миколи Миколайовича (вул. Фединця, буд. 2, поверх 3, офіс 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000) до Головного управління ДПС у Закарпатській області (вул. Волошина, буд. 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ ВП 44106694), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (вул. Іоана Павла ІІ, буд. 4/6, корпус «В», поверх 4, кабінет 402, м. Київ, 01042, 8) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) в особі представника Товт Миколи Миколайовича (далі представник позивача) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», яким просить суд:

1) прийняти даний позов до свого провадження;

2) постановити рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити;

3) визнати протиправними та скасувати прийняті ГУ ДФС у Закарпатській області (м. Ужгород, вул. Волошина, буд. 52) податкові повідомлення-рішення від 11 лютого 2019 року;

- № , яким визначено грошове зобов`язання по платежу 85 11010500 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у сумі 282 685,85 грн. (226 148,68 грн. за податковими зобов`язаннями та 56 537,17 грн. за штрафними санкціями);

- № , яким визначено штрафну санкцію по платежу 85 11010500 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у сумі 170,00 грн.;

- № , яким визначено грошове зобов`язання по платежу 30 11011001 «Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у сумі 21 258,54 грн. (17 006,83 грн. за податковими зобов`язаннями та 4 251,71 грн. за штрафними санкціями) та податкову вимову від 07.03.2019 року форми «Ф» № 3630-50 про сплату ОСОБА_1 боргу на загальну суму 421 084,85 грн.;

4) вирішити питання щодо розподілу та стягнення понесених у справі підтверджених судових витрат (а.с.1-11).

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.94-96).

Представник Головного управління ДПС у Закарпатській області подала до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду оскільки позивачем пропущений строк на звернення до адміністративного суду (а.с.169, 170).

23 травня 2022 року судом постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху, запропоновано позивачу у п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки заяви, шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску (а.с.205-207).

27 травня 2022 року до Закарпатського окружного адміністративного суду на виконання ухвали від 23.05.2022р. від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків, в якій стверджує, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 11.02.2019 року № , № та № направлені ГУ ДФС в Закарпатській області ОСОБА_1 листом від 12.02.2019 № 1643/К/07-16-13-05-12 та «вручені» 20.02.2019 року (як стверджує відповідач) не могли бути вручені позивачеві через його відсутність у вказаний період на території України. На підтвердження даних обставини позивачем надано суду разом із позовом наступні доказами:

- інформацією з Державної прикордонної служби України про виїзди ОСОБА_1 за її межі від 17.07.2021 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 20.02.2019 року не міг отримати оскаржувані податкові повідомлення-рішення, оскільки 18.02.2019 року виїхав з території України через пункт пропуску Ужгород і повернувся назад через цей же пункт пропуску лише 22.02.2019 року; це ж стосується і неможливості отримання ОСОБА_1 11.03.2019 року і податкової вимоги від 07.03.2019 року форми Ф №3630-50, оскільки із вказаної вище інформації ДПС вбачається, що позивач залишив територію України через п/п Ужгород 10.03.2019 року і повернувся назад 11.03.2019 року . При цьому п/п Ужгород він перетнув о 20:27 год., тобто поза межами робочого часу;

- договором купівлі-продажу будинку від 22.04.2015 року, що розташований в АДРЕСА_2 , з якого вбачається, що позивач фактично з квітня 2015 року не проживав і не міг проживати за адресою, по якій йому направлялась кореспонденція суб`єктом владних повноважень через відчуження даного об`єкту нерухомості;

- з копії паспорту ОСОБА_1 , відповіді Ужгородської міськради від 10.11.2020 року та інформації від 02.06.2020 року наданої на запит ДПС, копії адвокатського запиту та відповіді міськради на нього вбачається, що позивачем у порядку, визначеному законом ані наказ про проведення щодо нього перевірки відповідачем, ані оспорювані податкові повідомлення-рішення та податкову вимогу не отримувались, позаяк такий припинив проживати за АДРЕСА_2 , - 28.07.2007 року, а за адресою: АДРЕСА_2 - фактично припинив проживати з 22.04.2015 року, що Договору купівлі-продажу цього будинку, про який вказано вище. Одночасно з цим ОСОБА_1 знявся з реєстрації за вказаною адресою 17.01.2020 року;

Зазначив, що все листування, яке стосувалось проведення податковим органом перевірки щодо позивача, направлення йому оспорюваних податкових повідмолень-рішень та податкової вимоги судові виклики і повідомлення в справі № 260/3502/20, направлялись за адресами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , за якими ОСОБА_1 на момент їх направлення фактично вже понад чотири роки не мешкав, відповідача посилається у даній справі, на певні проміжки часу, а саме: дати отримання позивачем оспорюваних податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, коли позивача взагалі не було на території України.

Отже про порушення його прав ОСОБА_1 дізнався лише 22.05.2021 року, після відкриття щодо нього виконавчого провадження і отримання документу про це.

На підставі наведеного вище представник позивача просив поновити строк звернення до суду та визнати його таки, що пропущений з поважних причин.

Розглянувши подану представником позивача заяву, суд зазначає наступне.

Як вбачається із позов та доданих до нього матеріалів, Головним управлінням ДФС у Закарпатській області проведено документальну позапланову перевірку ОСОБА_1 , за наслідками якої складено акт від 02.01.2019 року №12/13-05/ та прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Податкові повідомлення-рішення від 11.02.2019 року №, № та № направленні Головним управлінням ДФС у Закарпатській області Куль В.Я. листом від 12.02.2019 № 1643/К/07-16-13-05-12 та вручені платнику 20.02.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

До Закарпатського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 звернувся з позовом про скасування податкових повідомлень-рішень від 11.02.2019 №, № та № у вересні 2021 року (позовна заява датована 15.09.2021), тобто з порушенням строку, встановленого ст.122 КАС України.

Верховний Суд у постанові від 26.11.2020 року, постановленої у справі №500/2486/19 зробив висновок про те, що норма пункту 56.18. статті 56 Податкового кодексу України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 Податкового кодексу України. Водночас норма п.56.19 ст.56 Податкового кодексу України є спеціальною щодо норми статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання платником податків досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

При цьому, Верховний Суд у вищезазначеній постанові зазначив про відступ від висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 03.04.2020 року у справі №2540/2576/18, у частині того, що строк для звернення платника податків із позовом до адміністративного суду, у тому числі і після процедури адміністративного оскарження, становить 1095 днів з дня отримання платником податків рішення, що оскаржено.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 26.11.2020 року у справі №500/2486/19 Податковий кодекс України не містить норм, які б визначали процесуальний строк звернення до суду з позовом у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження).

Верховний Суд у постанові від 26.11.2020 року у справі №500/2486/19 більш широко виклав новий підхід у тлумаченні пунктів 56.18 статті 56 і п. 102.1 статті 102 Податкового кодексу України, які не визначають процесуального строку звернення до суту в податкових правовідносинах, що мало бути враховано у подальшому правозастосуванні при вирішенні аналогічних питань.

Аналіз статті 102 Податкового кодексу України дає підстави для висновку, що після закінчення визначеного ній строку давності питання вирішення спору, зокрема, щодо правомірності податкового повідомлення-рішення взагалі не може бути поставлене перед контролюючим органом вищого рівня або судом.

У випадку відсутності правового регулювання у спеціальному законодавстві, застосуванню підлягають загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно-правових строків

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №160/11673/20.

Відтак, процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 КАС України - становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України встановлено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи рекомендованими листам з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті.

Податкові повідомлення-рішення від 11.02.2019 року №, № та № направленні Головним управлінням ДФС у Закарпатській області Куль В.Я. листом від 12.02.2019 №1643/К/07-16-13-05-12 за місцем проживання, яке підтверджено довідкою відділу обліку моніторингу інформації місця проживання ГУ ДМС України в Закарпатській області: м. Ужгород, вул. Донська, буд. 38.

Листом Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 26.07.2021 року №2547/03-17 також підтверджено, що ОСОБА_1 знятий з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 - 17.01.2020 року.

Отже, враховуючи вищезазначене та з урахуванням вимог статті 122 КАС України позивачем пропущено строк звернення до суду.

Відповідно до ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи викладене клопотання Головного управління ДПС у Закарпатській області про залишення позовної заяви без розгляду є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що за приписами ч. 4 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Враховуючи те, що вимоги ухвали суду від 23 травня 2022 року залишились не виконаними, недоліки позовної заяви у встановлений строк не усунуті, вважаю, що наявні підстави для залишення вказаної заяви без розгляду.

На підставі наведеного та керуючись п. 8 ч. 1 ст. 240, статтями 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в особі представника Товт Миколи Миколайовича (вул. Фединця, буд. 2, поверх 3, офіс 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000) до Головного управління ДПС у Закарпатській області (вул. Волошина, буд. 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ ВП 44106694), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (вул. Іоана Павла ІІ, буд. 4/6, корпус «В», поверх 4, кабінет 402, м. Київ, 01042, 8) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Апеляційна скарга подається у відповідності до вимог п. 15.5 ч.1 Перехідних положень КАС України (в редакції Закону України від 03.10.2017 року №2147-VIII).

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

СуддяД.В. Іванчулинець