Справа № 161/1457/22
Суддя: Гринь О. М.
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/1457/22
Провадження № 2-а/161/110/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Гриня О. М.,

за участю секретаря судового засідання Пилипюк Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського взводу №2 роти І Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Ліщука Андрія Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В :

28 січня 2022 року на адресу суду надійшов позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського взводу №2 роти І Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Ліщука А. М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що постановою поліцейського взводу №2 роти І УПП у Волинській області ДПП старшого сержанта поліції Ліщука А. М. серії ДП18 №453893 від 09 січня 2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень. Оскаржувана постанова мотивована тим, що 09 січня 2022 року о 23 год. 42 хв. в м. Луцьк на перехресті вулиць Устилузька та Авторемонтна водій ОСОБА_1 здійснила проїзд на заборонений (червоний) сигнал світлофора, а також не виконала вимогу знаку, чим порушила п. 8.7.3, п. 8.4 ґ) Правил дорожнього руху.

Позивач вважає, що притягнення її до адміністративної відповідальності вищевказаною постановою є незаконним та безпідставним. Обґрунтовуючи свою позицію, позивач зазначає, що 09 січня 2022 року приблизно о 23 год. 00 хв. вона керувала автомобілем, прямуючи додому. Рухаючись по вул. Глушець в м. Луцьк вона помітила позаду поліцейський автомобіль, який рухався без проблискових маячків. Поблизу автозаправки «БРСМ Нафта» поліцейський екіпаж її зупинив без жодних на те причин. На вимогу поліцейського вона пред`явила свої документи через застосунок «Дія», однак, прилади поліції довго не могли завантажити інформацію, яка їх цікавила. Враховуючи ту обставину, що в салоні автомобіля був її малолітній син, який терміново потребував піти в туалет та плакав, вона повідомила поліцейському про те, що не може довго чекати, змушена відвести дитину в туалет, а тому їде на автозаправку, яка розташована поруч. Після цього поліція почала діяти неадекватно, один поліцейський ліг на капот її автомобіля, забороняючи їхати. Згодом вона все таки вмовила представників поліції дозволити їй завезти сина в туалет на автозаправці. Виходячи з АЗС, вона побачила чималу кількість працівників поліції, які стояли біля її припаркованого автомобіля. Тоді ж вони почали її підозрювати у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. На думку позивача, в цьому випадку поліція перевищила свої повноваження, шукаючи привід притягнути її до адміністративної відповідальності. Вказує, що оскаржувана постанова складена без її присутності, докази на підтвердження її вини у порушенні Правил дорожнього руху відсутні, а тому жодних підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у поліції не було.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом позивач вказує, що вона оскаржувану постанову отримала поштою 12 січня 2022 року. З 13 січня 2022 року по 27 січня 2022 року вона перебувала на карантинній самоізоляції через діагностовану в неї хворобу Covid-19.

На підставі наведеного ОСОБА_1 просить поновити їй строк оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №453893 від 09 січня 2022 року; визнати протиправною та скасувати постанову серії ДП18 №453893 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 09 січня 2022 року, винесену поліцейським взводу №2 роти І УПП у Волинській області ДПП старшим сержантом поліції Ліщуком А. М.

Ухвалою судді від 31 січня 2022 року адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, відповідачу встановлено строк для подання відзиву.

14 лютого 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від юрисконсульта сектору правового забезпечення управління патрульної поліції у Волинській області Літвака О. І., який на підставі довіреності уповноважений представляти інтереси Департаменту патрульної поліції, його структурних підрозділів та інтереси посадових осіб Департаменту патрульної поліції. Обґрунтовуючи свою позицію, представник відповідачів зазначає, що порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, зокрема, проїзд на червоний сигнал світлофора та невиконання вимоги наказового знаку 5.18 «напрямок руху по смузі» зафіксовано на відеозаписі з нагрудного відеореєстратора поліцейського. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, сержантом поліції Ліщуком А. М. прийнято рішення про проведення розгляду справи відносно ОСОБА_1 , однак водій транспортного засобу Mersedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1 , здійснюючи наїзд на працівника поліції, втекла з місця зупинки. Патрульним екіпажем було прийнято рішення про негайне переслідування вказаного транспортного засобу. На думку представника відповідача, викладаючи в позовній заяві обставини справи, ОСОБА_1 намагається спотворити дійсність, зазначає неправдиві відомості з метою уникнення відповідальності за скоєне правопорушення. Оскаржувана постанова є законною, справа про адміністративне правопорушення розглянута в строк уповноваженою особою під час виконання службових обов`язків з дотриманням процедури розгляду справи. На підставі наведеного представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності позивача, суд зазначає таке.

Провадження у цій справі відкрито 31 січня 2022 року, перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 08 лютого 2022 року. Однак, 08 лютого 2022 року від представника позивача адвоката Комарницької-Михальчук О. Є. надійшла заява про відкладення розгляду справи в зв`язку з необхідністю ознайомитись з матеріалами справи. Наступне судове засідання призначено на 03 березня 2022 року. 02 березня 2022 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з введенням на території України воєнного стану. Таким чином, розгляд справи було відкладено на 29 березня 2022 року, однак 25 березня 2022 року позивач знову подала суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з введенням на території України воєнного стану. В наступні судові засідання (05 травня 2022 року та 25 травня 2022 року) ані позивач, ані представник позивача не з`явились, при цьому позивач щоразу подавала суду ідентичні за змістом клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд зазначає, що на адресу суду 24 травня 2022 року надійшло чергове клопотання ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи в зв`язку з воєнним станом на території України. Надаючи оцінку поважності причин неявки позивача в судове засідання, суд зазначає, що ОСОБА_2 жодним чином не конкретизувала які саме причини перешкоджають їй з`явитись в судове засідання, взяти участь у розгляді справи особисто, через представника або в режимі відеоконференції. Позивач не зверталася до суду із клопотаннями про забезпечення участі у розгляді справи в режимі відеоконференції.

Відповідно до частини другої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту КАС України) учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Будучи ініціатором судового розгляду справи, позивач має використовувати надані їй процесуальні права, в тому числі, з метою забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи та дотримання процесуальних строків.

Згідно із ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на викладене, а також на приписи ст. 205 КАС України, суд не знаходить правових підстав для відкладення судового засідання з метою повторною виклику позивача, оскільки, на переконання суду, це призведе до безпідставного затягування розгляду справи, а, відтак, до порушення розумних строків її розгляду.

Частиною дев`ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Представник відповідачів в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

У разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (п. 4 ч. 3 ст. 205 КАС України).

З огляду на викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, оскільки не вбачає перешкод для такого розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України в разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вирішуючи питання поважності причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, враховує таке.

Частиною 1 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 286КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Разом з тим, частиною першою ст. 121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Установлено, що ОСОБА_1 з 13 січня 2022 року по 27 січня 2022 року хворіла гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, що підтверджується результатами відповідних лабораторних досліджень (а. с. 8, 9).

Датою ухвалення оскаржуваної постанови є 09 січня 2022 року, дата звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом 28 січня 2022 року.

Наведене дає підстави для висновку, що причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 з цим позовом до суду є поважними, а тому заява позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду підлягає до задоволення.

Дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. (ч. 2 ст. 77 КАС).

Згідно зі ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах, зокрема, забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд встановив, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №453893 від 09 січня 2022 року, складеною поліцейським роти ТОР батальйону УПП у Волинській області ДПП сержантом поліції Ліщуком А. М., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.8.7.3 е) та 8.4 ґ) Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП, ч.1 ст. 122 КУпАП. На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП розгляд справ про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122, ч.1 ст. 122 КУпАП об`єднано в одне провадження та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень (а. с. 4).

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що водій ОСОБА_1 09 січня 2022 року о 23 год. 42 хв. на перехресті вулиць Устилузька та Авторемонтна в місті Луцьк, керуючи транспортним засобом Mersedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1 , здійснила рух на заборонний сигнал світлофора (червоний), а також не виконала вимогу наказового знаку 5.18 «напрямок руху по смузі».

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частина друга статті 122 КУпАП передбачає, що порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти п`яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, диспозиція наведеної правової норми передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів, зокрема, за проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306.

Відповідно до пункту 8.7.3 е) Правил дорожнього руху червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Досліджений судом відеозапис з технічного приладу, що має функції фото- і відеофіксації, який використовувався відповідачем при здійсненні патрулювання в повній мірі підтверджує факти, наведені в оскаржуваній постанові, зокрема, судом з достовірністю встановлено, що позивач, керуючи транспортним засобом Mersedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1 , здійснила рух на заборонний сигнал світлофора, а також проігнорувала вимогу наказового знаку 5.18 «напрямок руху по смузі».

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем надано докази вчинення ОСОБА_1 дій, які стали підставою для притягнення останньої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП.

Зважаючи на те, що судом не встановлено жодних доказів, що спростовують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

Таким чином, притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 статті 122 КУпАП, та накладення на неї адміністративного стягнення у видві штрафу у розмірі 510 гривень відповідає вимогами чинного законодавства.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право прийняти одне з передбачених ч. 3 ст. 286 КАС України рішення.

Враховуючи вищевикладене та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Судові витрати по сплаті судового збору слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. 2, 5-10,20,44,47,48,241,243-246, 268, 271, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом про оскарження постанови поліцейського Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Ліщука Андрія Миколайовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №453893 від 09 січня 2022 року.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського взводу №2 роти І Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Ліщука Андрія Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області О. М. Гринь