Справа № 380/7760/21
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/7760/21 пров. № А/857/5831/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Затолочного В.С., Мікули О.І.,

з участю секретаря Михальської М.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Торопчина О.Д.,

представника відповідача Павлій І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

суддя в 1-й інстанції - Качур Р.П.,

час ухвалення рішення - 25.01.2022 року, 16:59 год.,

місце ухвалення рішення - м.Львів,

дата складання повного тексту рішення - 04.02.2022 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 січня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області "Про порушення службової дисципліни окремими працівниками БПСПОП "Львів" ГУНП у Львівській області" № 1551 від 15.04.2021 в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області "Про особовий склад" № 147 о/с від 19.04.2021 в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника штабу батальйону патрульної служби поліції особливого призначення "Львів" Головного управління Національної поліції у Львівській області з 20.04.2021. Стягнуто з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20.04.2021 по 25.01.2022 в сумі 131727 (сто тридцять одна тисяча сімсот двадцять сім) гривень 18 коп. з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, Головне управління Національної поліції у Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не є тотожним із встановленням у його діях складу адміністративного правопорушення на відсутність доведеності якого посилається позивач, адже це дві різні площини відповідальності із різним обсягом заподіяної шкоди та іншими об`єктами посягання. Винність особи у вчиненні дисциплінарного проступку встановлюється службовим розслідуванням. Службове розслідування не вирішує питання доведеності вини адміністративного правопорушення позивача, висновок службового розслідування уже презюмує той факт, що фактично вчинене діяння позивача містить у собі порушення службової дисципліни. Зазначає, що в ході службового розслідування встановлено порушення службової дисципліни, через що стало можливим вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Представник Головного управління Національної поліції у Львівській області судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, просить оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Позивач та його представник в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечили, просять оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області "Про порушення службової дисципліни окремими працівниками БПСПОП "Львів" ГУНП у Львівській області" № 1551 від 15.04.2021 в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції. та наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області "Про особовий склад" № 147 о/с від 19.04.2021 в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України є протиправними та підлягають скасуванню.

Проте, колегія суддів не погоджується частково з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх помилковими, з огляду на наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , проходив службу в органах внутрішніх справ України з 30.04.2014 по 06.11.2015, у Національній поліції України - з 07.11.2015, на посаді начальника штабу батальйону патрульної поліції особливого призначення «Львів» ГУНП - з 17.02.2020.

Наказом Головного управління НП у Львівській області Про службове відрядження від 01.03.2021 № 6 о/с дск ОСОБА_1 (0061205) відряджено із 03 березня 2021 року до особливого розпорядження до складу Об`єднаних сил, у підпорядкування Командувача Об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій області.

Наказом Головного управління НП у Львівській області № 1396 від 05.04.2021 (Т. І а.с. 58) призначено службове розслідування у зв`язку з надходженням 03.04.2021 до ГУНП інформації про те, що цього ж дня на бульварі Приморський, що у м. Маріуполі, Донецької області начальник штабу БПСПОП «Львів» ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 керував приватним автомобілем марки «Ford Fushion» н.з. НОМЕР_1 без свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу, за що відносно нього винесено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 КУпАП.

Службове розслідування призначено відповідно до ст.ст. 14, 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, ч.ч. 1, 2 розділу ІІ «Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України» та п. 3 розділу ІІ «Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України», затверджених наказом МВС України від 07.11.2018 № 893. Проведення службового розслідування доручено дисциплінарній комісії у складі: голова комісії - старший інспектор ВІОС УКЗ ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_2 ; члени комісії: старший інспектор з ОД ВІОС УКЗ ГУНП майор поліції ОСОБА_3 , старший інспектор ВІОС УКЗ ГУНП майор поліції ОСОБА_4 .

За наслідками службового розслідування відповідачем складено висновок службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни начальником штабу БПСПОП «Львів» ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом ОСОБА_1 (Т. І а.с. 48-57).

Проведеним службовим розслідуванням установлено, що начальник штабу БПСПОП «Львів» ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , як працівник поліції, будучи зобов`язаним, відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та присяги поліцейського, а також вимог п. 5 розділу І та п. 3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 щодо обов`язку поліцейського за будь-яких обставин, як у робочий так і в неробочий час дотримуватись основоположних принципів, які закріплені у вищевказаних законодавчих актах України, зокрема: верховенства права, законності, відкритості та прозорості, справедливості та рівності, 03.04.2021 рухався по бульвару Приморський у м. Маріуполі Донецької області, керував автомобілем марки «Ford Fushion», н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння (0,81о/оо акт від 03.04.2021 № 159) чим порушив п. 2.9.а ПДР України та без відповідних документів на право керування транспортним засобом, а саме посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу чим порушив п. 2.1 ПДР України.

Окрім того, під час документування правопорушень вчинених ОСОБА_1 останній вів нетактовну розмову, нецензурно висловлювався, вступав у суперечки із працівниками УПП у Донецькій області ДПП НП України, перешкоджаючи поліцейським виконувати їхні обов`язки, чим порушив п. 6 ч. 3 ст. 1 Розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII.

Також установлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 під час надання у рамках службового розслідування пояснень, з метою уникнення відповідальності намагався ввести в оману дисциплінарну комісію і керівництво ГУНП, зазначивши, що не мав наміру керувати автомобілем, мотивуючи відсутністю документів водія, хоча факт керування підтверджується відеозаписами, зокрема, з відео реєстратора «заявника», відеореєстратора службового автомобіля УПП у Донецькій області та службових боді-камер поліцейських зазначеного управління, на яких зображено керування т.з. ОСОБА_1 під час виявлення його «заявником», перебування його за кермом автомобіля, припаркованого ним безпосередньо перед прибуттям екіпажу УПП, якими було виявлено даний автомобіль, що рухався назустріч та відразу ж здійснено розворот та під`їзд автомобіля, що стояв на проїжджій частині дороги з увімкненими показниками правого повороту, ліхтарів сигналу гальм та габаритних вогнів. Такими поясненнями ОСОБА_1 перешкоджав проведенню службового розслідування та порушив ч. 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893.

Вказано, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив грубе порушення службової дисципліни, яка згідно з ч. 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 13.03.2018 № 2337-VIII полягає у дотриманні поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників та скоїв вчинок, що підриває авторитет поліції.

Наказом ГУНП у Львівській області № 1551 від 15.04.2021 Про порушення службової дисципліни окремими працівниками БПСПОП «Львів» ГУНП у Львівській області застосовано до начальника штабу БПСПОП «Львів» ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби (Т. І. а.с. 61-62).

Поданням про звільнення зі служби в поліції начальника штабу батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Львів» Головного управління Національної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 від 19.04.2021 командира БПСА ОП «Львів» ГУНП у Львівській області підполковник поліції Роман Кровіцький клопотав про реалізацію дисциплінарного стягнення та звільнення з Національної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 /0061205/ начальника штабу батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Львів» ГУНП у Львівській області за пунктом 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (Т. І. а.с. 59-60).

19.04.2021 року відповідачем (за підписом начальника ГУНП у Львівській області полковника поліції Олександра Шляховського) видано оскаржуваний наказ № 147 о/с про звільнення із служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, відповідно до наказу № 1551 від 15.05.2021 (Т. І а.с. 7).

Наказом ГУ НП у Львівській області від 20.04.2021 № 13 о/с ОСОБА_1 встановлено термін відрядження із 03 березня 2021 по 14 квітня 2021 року (43 доби) (Т. ІІ а.с. 44).

Спірні правовідносини в даній справі пов`язані з проходженням публічної служби на підставі Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року № 580-VIII, яким врегульовано правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, в тому числі порядок призначення та звільнення поліцейських зі служби, Дисциплінарного статуту Національної поліції, Правил етичної поведінки поліцейських (далі - Правила етичної поведінки поліцейських) затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року № 1179.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Національну поліцію", Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Положеннями частини 1 ст. 59 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно із ст. 18 Закону України "Про Національну поліції", поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.

Додаткові обов`язки, пов`язані з проходженням поліцейським служби в поліції, можуть бути покладені на нього виключно законом.

Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" визначено, щодо приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

На поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" (далі - Статут).

Згідно зі ст. 12 Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно зі ст. 1 Статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Аналіз наведених положень Дисциплінарного статуту є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Відповідно до ст. 11 Статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Відповідно ч. 1 ст. 12 Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Статтею 13 вказаного вище Статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Не дотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтями 14-19 Статуту унормовано порядок призначення та проведення службового розслідування, створення, повноваження дисциплінарних комісій, строки проведення службового розслідування, відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади), забезпечення поліцейському права на захист, порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

Відповідно до п. 4 статті 14 Закону України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Пунктом 5 вказаної статті передбачено, що у разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Як встановлено судом зі змісту наказу ГУ НП у Львівській області № 1396 від 05.04.2021 підставою для проведення службового розслідування слугувала інформація про те, що 03.04.2021 на бульварі Приморський що у м. Маріуполі Донецької області начальник штабу БПСПОП «Львів» ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 керував приватним автомобілем марки «Ford Fushion» і відносно нього винесено постанову про адміністративне правопорушення. Матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені у порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення не надходили. Такі отримані відповідачем під час проведення службового розслідування, про що зроблено відповідний запит про отримання таких та відповідь на запит (лист ГУНП у Львівській області № 1650/05/112/13/5-2021 від 08.04.2021 та лист № 3669/41/37/01-2021 від 10.04.2021) (Т. І. а.с. 100-101).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Відповідно до статті 20 Дисциплінарного статуту Національної поліції України повноваження щодо застосування дисциплінарних стягнень мають керівники в межах, визначених цим Статутом.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про національну поліцію» керівник поліції очолює поліцію та здійснює керівництво її діяльністю, забезпечує виконання покладених на неї завдань.

Як встановлено судом з матеріалів справи, позивач є старшим лейтенантом поліції, начальником штабу батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Львів» Головного управління національної поліції у Львівській області, і начальник Головного управління національної поліції у Львівській області є керівником поліції, який має повноваження щодо застосування дисциплінарних стягнень щодо поліцейського, і, відповідно повноваження призначати службове розслідування щодо такого поліцейського.

Проведеним службовим розслідуванням установлено, що начальник штабу БПСПОП «Львів» ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , як працівник поліції, будучи зобов`язаним, відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та присяги поліцейського, а також вимог п. 5 розділу І та п. 3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 щодо обов`язку поліцейського за будь-яких обставин, як у робочий так і в неробочий час дотримуватись основоположних принципів, які закріплені у вищевказаних законодавчих актах України, зокрема: верховенства права, законності, відкритості та прозорості, справедливості та рівності, 03.04.2021 рухався по бульвару Приморський у м. Маріуполі Донецької області, керував автомобілем марки «Ford Fushion», н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння (0,81о/оо акт від 03.04.2021 № 159) чим порушив п. 2.9.а ПДР України та без відповідних документів на право керування транспортним засобом, а саме посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу чим порушив п. 2.1 ПДР України.

Окрім того, під час документування правопорушень вчинених ОСОБА_1 останній вів нетактовну розмову, нецензурно висловлювався, вступав у суперечки із працівниками УПП у Донецькій області ДПП НП України, перешкоджаючи поліцейським виконувати їхні обов`язки, чим порушив п. 6 ч. 3 ст. 1 Розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII.

Також установлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 під час надання у рамках службового розслідування пояснень, з метою уникнення відповідальності намагався ввести в оману дисциплінарну комісію і керівництво ГУНП, зазначивши, що не мав наміру керувати автомобілем, мотивуючи відсутністю документів водія, хоча факт керування підтверджується відеозаписами, зокрема, з відео реєстратора «заявника», відеореєстратора службового автомобіля УПП у Донецькій області та службових боді-камер поліцейських зазначеного управління, на яких зображено керування т.з. ОСОБА_1 під час виявлення його «заявником», перебування його за кермом автомобіля, припаркованого ним безпосередньо перед прибуттям екіпажу УПП, якими було виявлено даний автомобіль, що рухався назустріч та відразу ж здійснено розворот та під`їзд автомобіля, що стояв на проїжджій частині дороги з увімкненими показниками правого повороту, ліхтарів сигналу гальм та габаритних вогнів. Такими поясненнями ОСОБА_1 перешкоджав проведенню службового розслідування та порушив ч. 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893.

Вказано, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив грубе порушення службової дисципліни, яка згідно з ч. 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 13.03.2018 № 2337-VIII полягає у дотриманні поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників та скоїв вчинок, що підриває авторитет поліції.

Жодних процесуальних порушень в діях відповідача під час проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 колегією суддів не встановлено.

Згідно ч.1 ст.64 Закону України «Про національну поліцію» особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Відповідно до п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179(далі - Правила) під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку.

Згідно положень ч.3 ст.4 зазначених Правил за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Норми професійної етики встановлені ст. 2 «Основні вимоги до поведінки поліцейського» відповідно до яких під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен зокрема неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики. Зазначеною нормою поліцейському зокрема заборонено також використовувати службові повноваження в політичних або особистих цілях.

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача, що ОСОБА_1 порушив вимоги Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», Закону України «Про Національну поліцію», Правила етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179, скоївши вчинок, який компрометує поліцейського та дискредитує поліцію в цілому.

Відтак колегія суддів вважає, що відповідач правомірно притягнув позивача до дисциплінарної відповідальності за скоєння вчинку, який компрометує поліцейського та дискредитує поліцію в цілому, відтак правомірно Наказом ГУНП у Львівській області № 1551 від 15.04.2021 Про порушення службової дисципліни окремими працівниками БПСПОП «Львів» ГУНП у Львівській області застосовано до начальника штабу БПСПОП «Львів» ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що в цій частині позовні вимоги необґрунтовані, відтак в їх задоволенні слід відмовити, скасувавши в цій частині постанову суду першої інстанції.

Щодо іншої частини позовних вимог про визнання протиправним наказу ГУ НП у Львівській області "Про особовий склад" № 147 о/с від 19.04.2021 в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, колегія суддів зазначає таке.

Як встановлено судом з матеріалів справи, 19.04.2021 ОСОБА_1 нагороджено державною нагородою (Відзнакою) Президента України «Про участь в АТО» (відповідно до ст. 3 Закону України «Про Державні нагороди», - Відзнака Президента України «За участь в антитерористичній операції») (Т. І а.с. 160).

Згідно з Указом Президента України від 17 лютого 2016 № 53/2016 та Положення про відзнаку, вручення відзнаки провадиться в урочистій обстановці Президентом України або від його імені керівниками центральних органів виконавчої влади, державних органів, що здійснюють керівництво утвореними відповідно до законів військовими формуваннями, керівниками інших державних органів, головами обласних адміністрацій, керівниками інших державних органів, головами обласних адміністрацій, керівниками закордонних дипломатичних установ України. Вручення відзнаки здійснюється згідно зі Списком осіб, представлених до нагородження відзнакою, який складається та затверджується відповідними центральними органами виконавчої влади, державними органами.

Підставою для включення до Списку є документи, які відповідно до законодавства України підтверджують статус учасника бойових дій, (яким є позивач), у зв`язку з участю в антитерористичній операції в Донецькій та Луганській областях.

У відповідності до статті 7 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", за мужність, відвагу, героїзм, особливі заслуги перед державою в боротьбі із злочинністю, забезпеченні публічної безпеки і порядку, зразкове виконання службових обов`язків може бути внесено подання про нагородження поліцейського державними нагородами України, відзнаками Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України.

Подання про нагородження державними нагородами України поліцейського за виявлені мужність, відвагу, героїзм, особливі заслуги в боротьбі із злочинністю, забезпеченні публічної безпеки і порядку вноситься незалежно від наявності у поліцейського дисциплінарних стягнень, про що йдеться у ч. 5 ст. 7 Закону України "Про Національну поліцію України".

Відповідно до протоколу № 4 вручення державних нагород України від 29.03.2019, ОСОБА_1 нагороджено відзнакою "За участь в антитерористичній операції" та грамотою до неї (Т. І а.с.11-13).

Відповідно до пункту 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України.

Згідно з пунктом 2.24 Інструкції до трудових книжок працівників у розділ «Відомості про нагородження» вносяться відомості про нагородження державними нагородами України та відзнаками України; у розділ «відомості про заохочення» вносяться відомості про заохочення та успіхи у праці.

Пунктом 2.25 Інструкції визначено, що порядок внесення відомостей про нагороди і заохочення такий: у графі 3 відповідного розділу трудової книжки пишеться у вигляді заголовку назва підприємства, нижче у графі 1 зазначається порядковий номер запису (нумерація, що зростає протягом усього періоду трудової діяльності працівника); у графі 2 ставиться дата нагородження або заохочення; у графі 3 записується, ким нагороджений або заохочений працівник, за які досягнення і якою нагородою або заохоченням; у графі 4 зазначається, на підставі чого внесено запис (із посиланням на дату, номер і найменування документа).

Суд зазначає, що про вручення нагороди позивачу свідчить запис на стор. 19 у трудовій книжці позивача, де у графі "дата" зазначено "19.04.2021" (Т. І а.с. 159).

Як пояснила у судовому засіданні суду першої інстанції допитана в якості свідка ОСОБА_6 нею внесено запис про нагородження позивача 19.04.2021. На долученій до матеріалів справи відзнаці Президента України стоїть відмітка позивача про отримання такої 19.04.2021 скріплена печаткою батальйону патрульної служби особливого призначення «Львів» Головного управління національної поліції у Львівській області (Т. І а.с. 160).

Відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", поліцейський вважається таким, що не має дисциплінарного стягнення, якщо його нагороджено Державною нагородою, заохочено шляхом дострокового зняття дисциплінарного стягнення або закінчився строк дії дисциплінарного стягнення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що з 19.04.2021. з дня внесення запису у трудову книжку про отримання позивачем Державної нагороди, ОСОБА_1 вважається таким, що не має дисциплінарного стягнення, а відтак наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 15.04.2021 № 1551 о/с про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції не підлягав реалізації шляхом видання наказу від 19.04.2021 № 147 о/с про звільнення позивача зі служби в поліції на підставі наказу № 1551 від 15.04.2021.

Виходячи із законодавчих приписів та фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що відповідачем не враховано ч. 6 ст. 23 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", а тому оскаржуваний наказ від 19.04.2021 № 147 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції прийнятий протиправно та підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ч.1 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

З врахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що за змістом ч.1 ст. 235 КЗпП України працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом.

Відповідно до частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Згідно із частиною другою статті 235 КЗпП при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Грошове забезпечення поліцейського за час вимушеного прогулу обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Виплата грошового забезпечення поліцейському за час вимушеного прогулу регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова № 988).

Пунктом 2 Постанови № 988 визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейському за час вимушеного прогулу та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Наказом МВС України від 06 квітня 2016 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 29 квітня 2016 року № 669/28799, затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260).

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 квітня 2016 року №260, передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення поліцейському за час вимушеного прогулу є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Пунктом 9 розділу І Порядку встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Зі змісту Порядку, який є спеціальним для вирішення даних спірних правовідносин встановлено, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що тривалість вимушеного прогулу позивача, який утворився внаслідок прийняття протиправного наказу відповідача від 19.04.20219 № 147 о/с необхідно обраховувати за період з 20.04.2021 (перший робочий день після звільнення позивача) по 25.01.2022 (дата прийняття судом рішення про поновлення позивача на посаді), що становить 281 календарних днів.

Суд бере до уваги долучену до матеріалів справи довідку про доходи ОСОБА_1 від 12.05.2021 № 134/75 (Т І а.с. 208), в якій зазначено розрахунковий період за лютий-березень, а саме грошове забезпечення, що враховується для розрахунку середнього грошового забезпечення за лютий 2021 в сумі 13829,06 грн та за березень 2022 року в сумі 13829,06 грн.

Таким чином, розмір грошового забезпечення за один місяць позивача становить 13829,06, середньоденна заробітна плата позивача становить 468,78 ((13829,06 + 113829,06)/61).

З огляду на наведене, грошове забезпечення позивача за час вимушеного прогулу становить 131 727,18 грн (468,78 грн х 281 календарний день).

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, через що рішення суду підлягає скасуванню в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками БПСПОП «Львів» ГУНП у Львівській області» № 1551 від 15.04.2021 в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції, з прийняттям постанови про відмовлення позовних вимог у цій частині. В решті рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.308,315,316,317,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 січня 2022 року у справі № 380/7760/21 в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками БПСПОП «Львів» ГУНП у Львівській області» № 1551 від 15.04.2021 в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції, - скасувати та в цій частині прийняти постанову, якою в задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді В. С. Затолочний
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 31 травня 2022 року.