Справа № 280/2632/21
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 травня 2022 року

Київ

справа №280/2632/21

адміністративне провадження №К/990/12445/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Єресько Л.О.,

суддів: Загороднюка А.Г., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу Запорізької обласної прокуратури на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2022 року у справі №280/2632/21 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Запорізького обласного прокуратури, Головного управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Офісу Генерального прокурора, Запорізького обласного прокуратури, Головного управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області, в якому просив:

визнати протиправними дії Запорізької обласної прокуратури щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 заробітної плати за період з 26 березня 2020 року по 26 березня 2021 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" від 31 травня 2012 року;

визнати протиправними дії Запорізької обласної прокуратури щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 заробітної плати за період з 26 березня 2020 року по 26 березня 2021 року включно відповідно до статті 81 Закону України "Про прокуратуру";

зобов`язати Запорізьку обласну прокуратуру провести розрахунок заробітної плати прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_1 за період з 26 березня 2020 року по 26 березня 2021 року виходячи з розміру посадового окладу у вигляді 12 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня відповідного календарного року в тому числі з урахуванням всіх надбавок, премій та обов`язкових виплат, які визначені у статті 81 Закону України "Про прокуратуру" та з урахуванням висновків рішення Конституційного суду України від 26 березня 2020 року № 1-223/2018 щодо неконституційності пункту 26 розділу 6 "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України;

зобов`язати Запорізьку обласну прокуратуру нарахувати попередньо розраховану заробітну плату прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_1 за період з 26 березня 2020 року по 26 березня 2021 року виходячи з розміру посадового окладу у вигляді 12 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня відповідного календарного року в тому числі з урахуванням всіх надбавок, премій та обов`язкових виплат, які визначені у статті 81 Закону України "Про прокуратуру" та з урахуванням висновків рішення Конституційного суду України від 26 березня 2020 року № 1-223/2018 щодо неконституційності пункту 26 розділу 6 "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України;

зобов`язати Запорізьку обласну прокуратуру виплатити прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_1 неотриману частину заробітної плати, а саме різницю між нарахованою заробітною платою за період з 26 березня 2020 року по 26 березня 2021 року виходячи з розміру посадового окладу у вигляді 12 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня відповідного календарного року в тому числі з урахуванням всіх надбавок, премій та обов`язкових виплат, які визначені у статті 81 Закону України "Про прокуратуру" та з урахуванням висновків рішення Конституційного суду України від 26 березня 2020 року № 1- 223/2018 щодо неконституційності пункту 26 розділу 6 "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України, та фактично здійсненими за вказаний вище період виплатами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" від 31 травня 2012 року;

у разі задоволення позову - звернути його до негайного виконання.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року в адміністративній справі №280/2632/21 скасовано. У справі прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Запорізького обласного прокуратури, Головного управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Офісу Запорізької обласної прокуратури щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 заробітної плати з 26 березня 2020 року до 26 березня 2021 року у відповідності до статті 81 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII "Про прокуратуру". Зобов`язано Запорізьку обласну прокуратуру нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за період з 26 березня 2020 року до 26 березня 2021 року у розмірі, визначеному статтею 81 Закону України "Про прокуратуру" та за вирахуванням вже виплачених коштів. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На адресу Третього апеляційного адміністративного суду від Запорізької обласної прокуратури надійшла заява про роз`яснення постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року у справі № №280/2632/21.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2022 року заяву Запорізької обласної прокуратури про роз`яснення постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року у справі №280/2632/21 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду апеляційної інстанції, Запорізька обласна прокуратура звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам статті 330 КАС України, суд дійшов висновку, що вказана скарга підлягає залишенню без руху, з огляду на таке.

Положенням частини четвертої статті 330 КАС України передбачено, що до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до частини п`ятої статті 330 КАС України якщо касаційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору. Скаржником не додано вказаний документ до касаційної скарги.

Підпунктом 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до адміністративного суду касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Під дію зазначеної норми підпадають ухвали місцевих адміністративних судів, визначені частиною другої статті 328 КАС України, та прийняті за результатом їх апеляційного перегляду постанови апеляційних адміністративних судів, а також ухвали апеляційних адміністративних судів, наведені в частині третій зазначеної норми процесуального закону.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 1 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2270,00 гривні.

Отже, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 2270,00 грн.

Крім того, згідно з частинами першою-третьою статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

З матеріалів касаційної скарги слідує, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції постановлена 26 квітня 2022 року, а касаційну скаргу подано на пошту 19 травня 2020 року, тобто з пропуском передбаченого статтею 329 КАС України тридцятиденного строку на касаційне оскарження.

Одночасно з касаційною скаргою скаржник порушує питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції Запорізькою обласною прокуратурою отримано засобами електронної пошти 05 травня 2022 року, що підтверджується відбитком вхідного штампу обласної прокуратури за номером № 15-8654-22 від 05 травня 2022 року на першій сторінці оскаржуваного судового рішення роздрукованого з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Проте, скаржником не надано будь яких доказів на підтвердження зазначеної дати отримання оскаржуваного судового рішення, зокрема, засобами електронного зв`язку. Тобто, надані скаржником відомості не дозволяють встановити дату вручення скаржнику ухвали суду апеляційної інстанції.

За таких обставин Верховний Суд позбавлений можливості вирішити заявлене скаржником клопотання про поновлення строку звернення до суду із цією касаційною скаргою.

Суд зауважує, що поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання касаційної скарги здійснюється судом касаційної інстанції у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на касаційне оскарження судового рішення.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводи ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

У відповідності до частини четвертої статті 321 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції приймаються, проголошуються, вручаються (видаються або надсилаються) учасникам справи в порядку, встановленому главою 9 розділу цього Кодексу, з урахуванням особливостей, зазначених у цій главі.

Згідно частини п`ятої статті 251 КАС України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

У відповідності до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Аналіз наведених вище положень свідчить про те, що належним доказом, який би підтверджував дату отримання судового рішення може бути: повідомлення отримане судом про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу скаржника, якщо таке рішення направлялось електронною поштою або поштове повідомлення із відміткою про його отримання, відмову в отриманні копії судового рішення або відсутність особи за адресою місцезнаходження, якщо судове рішення направлялось скаржнику поштою.

Враховуючи, що скаржником не додано доказів отримання оскаржуваного судового рішення, суд касаційної інстанції позбавлений можливості вирішити клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За таких обставин, відповідно до правил статті 332 КАС України, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для подання документу про сплату судового збору в установленому законом розмірі або доказів наявності підстав для звільнення від сплати судового збору та доказів поважності пропуску строку для звернення до суду касаційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись частиною 4 статті 330, статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Запорізької обласної прокуратури на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2022 року у справі №280/2632/21 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Запорізького обласного прокуратури, Головного управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Недоліки необхідно усунути шляхом подання до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду:

1) оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 2270,00 гривень (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055"); призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскарження справи) по справі _________ (Номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд) (назва суду, де розглядається справа));

2) доказів поважності пропуску строку для звернення до суду касаційної інстанції.

Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в частині невиконання вимог статті 330 КАС України касаційна скарга буде повернута.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в частині виконання вимог частини третьої статті 332 КАС України у відкритті касаційної скарги буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.О. Єресько

А.Г. Загороднюк

В.М. Соколов

Судді Верховного Суду