Справа № 335/13147/21
Суддя: Макаров В. О.
Дата ухвалення: 2022-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

23 травня 2022 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участі секретаря судового засідання Лиса Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Гребнєва Ігоря Ігоровича про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕФО № 5116862 від 06.12.2021 року,
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.01.2022 року, ухваленому у справі № 335/13147/21 задоволено позов ОСОБА_1 , внаслідок чого скасовано постанову інспектора Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 5116862 від 06.12.2021 року, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу розміром 425,00 грн.

08.02.2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Гребнєва І.І., про ухвалення додаткового рішення в даній адміністративній справі щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу.

Просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.02.2022 року, судом поновлено строк для звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення судових витрат, призначено заяву до розгляду у судовому засіданні, запропоновано відповідачу протягом двох днів з дати отримання цієї ухвали надати суду відзив на дану заяву.

23.05.2022 року представник позивача адвокат Гребнєв І.І. звернувся до суду із заявою, у якій просив розгляд вищевказаної заяви здійснювати за його відсутності.

У судове засідання відповідач не прибув, свойого уповноваженого представника до суду не направиа. Про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надсилал.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 2 цієї статті заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з чч. 3, 4, 5 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

У рішенні суду в цій справі від 27.01.2022 року, судом вирішено питання про судові витрати, а саме стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судові витрати зі сплати судового збору розміром 454,00 грн.

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

27.01.2022 року до суду надходила заява позивача ОСОБА_1 про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог, в якій повідомляв, що окремо буде звертатися з заявою на стягнення витрат на правничу допомогу

Отже, вимоги вищезазначених положень КАС України позивачем дотримані.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 9 цієї статті, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 цієї статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 5 цієї статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої).

Позивачем заявлено до відшкодування 2 000,00 грн., витрат на професійну правничу допомогу, які відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг складаються з: виїзду на місце події 06.12.2021 року 1 год.; проведення консультацій клієнта з приводу оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5116862 від 06.12.2021 року 1 год.; аналіз справи про адміністративне правопорушення 1 год.; аналіз судової практики 2 год.; складання та подання позовної заяви з додатками до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя 4 год.

На підтвердження фактичного понесення позивачем вказаних витрат суду надано угоду про надання правової допомоги від 13.09.2021 року, довідку про оплату послуг на суму 2000,00 грн., складену адвокатом Гребнєвим І.І.

Як зазначено у ч. 6 ст. 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд констатує, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав жодних доказів, які б спростували співмірність розміру судових витрат із обсягом виконаних адвокатом робіт.

Таким чином, вирішуючи питання, передбачені ч. 5 ст. 134, ч. 9 ст. 139 КАС України, суд доходить висновку про те, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу є обґрунтованим та співмірним.

За таких обставин, заява позивача підлягає задоволенню, у зв`язку із чим за рахунок Департаменту патрульної поліції підлягають стягненню витрати позивача на професійну правничу допомогу розміром 2 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 134, 139, 143, 248, 252, 269, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Гребнєва Ігоря Ігоровича, - задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції витрати на професійну правничу допомогу розміром 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Додаткове рішення складено в повному обсязі 23.05.2022 року.

Інформація відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Запорізькій області, , місцезнаходження: 69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 96.

Суддя В.О. Макаров