Справа № 752/18293/21
Суддя: Машкевич К. В.
Дата ухвалення: 2022-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/752/186/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 травня 2022 року Голосіївський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Машкевич К.В.

при секретарі Гненик К.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора третьої роти першого батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Брик Анни Василівни, Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та просив суд: визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, Серія ЕАН №4489755 від 15.07.2021, винесену інспектором третьої роти першого батальйону УПП в Рівненській області Брик А.В. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП; провадження у справі закрити за відсутністю події або складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.07.2021 інспектором третьої роти першого батальйону УПП в Рівненській області Брик А.В. винесено постанову Серія ЕАН №4489755 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що 15 липня 2021 ОСОБА_1 рухаючись по а/д М-06 «Київ-Чоп» 301 км., керуючи транспортним засобом ЗАЗ DAEWOO державний номерний знак НОМЕР_1 , перевищив встановлене обмеження швидкості руху більш як на 20 км/год., а саме в населеному пункті «Горбаків» позначеному дорожніми знаками 5.45, 5.46 рухався зі швидкістю 84 км/год., чим порушив п. 12.4. ПДР.

Позивач зазначає, що після зупинки поліцейськими транспортного засобу, інспектор УПП повідомив причину зупинки транспортного засобу, а саме перевищення дозволеної швидкості руху. Позивач надав інспектору пояснення про те, що він тривалий час їде з м. Києва, на вулиці сильна спека, тому міг не помітити дорожні знаки на білому фоні, просив обмежитись усним зауваженням. Інспектор повідомив позивача, що правопорушення було зафіксовано вимірювачем швидкості транспортних засобів Trucam, і у відношенні позивача буде складено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Вказує, що розгляд справи носив формальний характер, без дослідження всіх обставин справи, і звівся лише до складення інспектором постанови у відношенні позивача. Після ознайомлення зі змістом постанови позивач виявив, що в ній не віро зазначено місце його проживання. Також до постанови не було долучено доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідачем у постанові не було зазначено відомостей про здійснення контролю швидкості руху автомобіля, яким керував позивач, в межах дії дорожнього знаку 5.70 ПДР.

Крім того, вказує, що прилад Trucam при проведенні фіксації швидкості транспортного засобу не повинен був утримуватися інспектором поліції в руках, а повинен був бути стаціонарно вмонтованим. Вважає, що такі дії інспектора було вчинено не у спосіб, передбачений законом, тому використання його показників як доказів перевищення швидкості є безпідставним, а накладення адміністративного стягнення є неправомірним.

Також зазначає про те, що лазерний вимірювач швидкості Trucam не пройшов необхідної сертифікації, тому використання його показників як доказів перевищення швидкості є безпідставним.

На підставі викладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10.08.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18.11.2021 залучено у справі співвідповідача - Департамент патрульної поліції.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29.11.2021 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29.11.2021 виправлено описку в ухвалі судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18.11.2021.

09.02.2022 від представника відповідача Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву у якому представник відповідача проти задоволення позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні пославшись на таке. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності. Користуючись наданими правами щодо оскарження дій правоохоронних органів, позивач намагається уникнути адміністративної відповідальності. Після виявлення факту порушення вимог Правил дорожнього руху України та зупинки транспортного засобу, поліцейським патрульної поліції було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини, позивачу були роз`яснені його права, якими користується особа, що притягується до адміністративної відповідальності під час розгляду справи, жодних переконливих доводів своєї невинуватості ним не надано. В постанові інспектора зазначено, що відеофіксація на момент зупинки та в процесі розгляду справи проводилась на портативний відеореєстратор поліцейського, який закріплений на форменному одязі ВК-0110. Оскільки постанова не передбачає пункту в якому зазначався технічний засіб, який застосовувався при фіксації правопорушення поліцейський дописує серійний номер пристрою вручну. Винесена у відношенні позивача постанова в повній мірі відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. В постанові вказано пристрій, яким проводилась фіксація перевищення швидкості позивачем, а саме сертифікованим приладом лазерним вимірювачем TRUCAM LTI 20/20 ТС008350. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12. Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Згідно технічних характеристик прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості «TruCAM» LTI 20/20, спроможний робити фото- та відеозйомку, тому його покази можливо розцінювати як беззаперечний доказ по справі.

Від відповідача інспектора третьої роти першого батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Брик А.В. у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надійшов.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, учасники справи в судове засідання не викликались.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕАН №4489755 від 15.07.2021 вбачається, що ОСОБА_1 15 липня 2021 року о 09 год. 53 хв. рухаючись по а/д М-06 «Київ-Чоп» 301 км., керуючи транспортним засобом ЗАЗ DAEWOO державний номерний знак НОМЕР_1 , перевищив встановлене обмеження швидкості руху більш як на 20 км/год., а саме в населеному пункті «Горбаків» позначеному дорожніми знаками 5.45, 5.46 рухався зі швидкістю 84 км/год., чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР. Швидкість руху вимірювалась приладом Trucam LTI 20/20 ТС008350.

Зазначеною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Звертаючись з позовом до суду про скасування вищевказаної постанови у справі про адміністративне правопорушення позивач посилається на те, що постанова підлягає скасуванню з підстав того, що посилання відповідача на порушення позивачем п. 12.4 ПДР є безпідставним. Також позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вважає, що розгляд справи носив формальний характер.

Однак, суд не погоджується з такими твердженнями позивача з огляду на наступне.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.п. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Поліцейський може зупиняти транспортні засоби в разі якщо водій порушив ПДР (ст. 35 Закону).

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам,

Пунктами 1.1, 1,9 ПДР визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватись на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 12.4 ПДР, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення ПДР, зокрема правопорушення передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно статті 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Таким чином, відповідачем було розпочато розгляд справи відразу, після його представлення.

Відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Таким чином, положення Закону України «Про Національну поліцію» надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення. Такого ж висновку дійшов Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду в своїй постанові від 11.06.2019 у справі № 379/78/19.

Вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом ЗАЗ DAEWOO державний номерний знак НОМЕР_1 по А/д М-06 «Київ-Чоп» 301 км. в населеному пункті «Горбаків» позначеному дорожніми знаками 5.45, 5.46 рухався зі швидкістю 84 км/год., чим перевищив максимально допустиму швидкість для руху більш як на 20 км/год. Після фіксації порушення на лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 ТС008350, інспектором було прийнято рішення зупинити даний транспортний засіб.

Після зупинення транспортного засобу інспектор підійшовши до водія, встановив особу правопорушника, ступінь його вини, позивачу були роз`яснені його права, якими користується особа, що притягується до адміністративної відповідальності під час розгляду справи, жодних переконливих доводів своєї невинуватості позивачем надано не було. Інспектор повідомив позивача про прийняте по справі рішення, а саме накладення штрафу в розмірі 340,00 грн. та виніс постанову. Інспектором було враховано усні пояснення позивача під час розгляду справи. В постанові Серії ЕАН № 4489755 від 15.07.2021 року зазначено, що відеофіксація на момент зупинки та в процесі розгляду справи проводилась на портативний відеореєстратор поліцейського, який закріплений на форменному одязі ВК-0110.

На спростування зазначених обставин позивачем не надано до суду належних доказів.

Разом з тим, згідно змісту позовної заяви вбачається, що позивач надав інспектору такі пояснення «... на вказаній дорозі дозволена швидкість 110 км за годину», а також не заперечував вчиненням даного правопорушення, наголосив, що «..на вулиці сильна спека, міг не помітити вказані дорожні знаки на білому фоні, тому просив обмежитися усним зауваженням».

Вбачається, що винесена щодо ОСОБА_1 постанова в повній мірі відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, постанова містить найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Щодо посилання позивача на неправильні дії інспектора при користуванні приладом фотофіксації, слід зазначити наступне.

Згідно пункту 9 частини 1 статті 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Вбачається, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12. Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Відповідно до сертифікату про калібровку виданого 16.11.2020, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCAM №008350 є придатним до застосування.

Можливість використання виробу «TruCAM LTI 20/20», виробництва Laser Technology Inc., також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертних висновків від 24 грудня 2020 року №04/05/02/-3560, 04/05/02-3561, 04/05/02-3562, які зазначають про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Крім того, відповідно до листа «Всеукраїнський державний науково- виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «Укрметртестстандарт») від 01 жовтня 2019 року за № 2238/49, лазерний вимірювач TruCAM відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCAM також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі.

Отже, використання приладу TruCAM відбувається як у мобільному, так і у статичному положенні, тому доводи позивача з приводу того, що користування приладом у ручному режимі є порушенням ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», не відповідають дійсності.

Покази приладу TruCAM LTI 20/20 оцінюються інспектором як доказ в розумінні статті 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Факт порушення позивачем правил дорожнього руху зафіксовано приладом TruCAM LTI 20/20 ТС008350, що є належним та допустимим доказам в справі про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вина позивача у порушенні Правил дорожнього руху України є доведеною.

Враховуючи те, що інспектор УПП діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотриманням всіх вимог встановлених КУпАП, позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 8, 9, 122, 222, 252, 258, 279, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 3, 5, 47, 72-78, 192, 241- 244, 246, 250, 257, 263, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора третьої роти першого батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Брик Анни Василівни, Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя