Справа № 160/3613/22
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2022-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2022 року Справа № 160/3613/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Савченка А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про зобов`язання вчинити певні дії, -
16 лютого 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просить:
- зобов`язати Департамент патрульної поліції здійснити відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 р. №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" нарахування та виплату йому доплати за несення ним служби у нічний час за період: листопад 2015 року - 48 годин, грудень 2015 року - 64 години, січень 2016 року - 56 годин, лютий 2016 року - 48 годин, березень 2016 року - 64 години, квітень 2016 року - 64 години, травень 2016 року - 64 години, червень 2016 року - 56 годин, липень 2016 року - 56 годин, серпень 2016 року - 56 годин, вересень 2016 року - 64 години, жовтень 2016 року - 64 години, листопад 2016 року - 24 години, грудень 2016 - 40 годин, січень 2017 року - 24 години, лютий 2017 - 56 годин, березень 2017 року - 48 годин, квітень 2017 року - 56 годин, травень 2017 року - 56 годин, червень 2017 року - 56 годин, липень 2017 року - 64 години, серпень 2017 року - 16 годин, вересень 2017 року - 64 години, жовтень 2017 року - 56 годин, листопад 2017 року - 56 годин, грудень 2017 року - 32 години, січень 2018 року - 48 годин, лютий 2018 року - 48 годин;
- зобов`язати Департамент патрульної поліції здійснити відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" нарахування та виплату йому індексації його грошового забезпечення за період з 07 листопада 2015 року по жовтень 2017 року;
- зобов`язати Департамент патрульної поліції здійснити відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати" нарахування та виплату йому компенсації втрати частини його доходу у вигляді доплати за несення ним служби у нічний час за період його невиплати.
Також в своїй позовній заяві позивач просив стягнути з Департаменту патрульної поліції на його користь витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 2 500,00 грн.
В обґрунтування позовної заяви зазначається, що позивач проходив службу в Управлінні патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції. Відповідно до Положення «Про Департамент патрульної поліції», затвердженого Наказом Національної поліції України від 06 листопада 2015 року № 73 зі змінами та доповненнями, до структури Департаменту патрульної поліції входять 25 Управлінь патрульної поліції, в тому числі Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції. Починаючи з листопада 2015 року по лютий 2018 року включно Позивачем було відпрацьовано в нічний час із наступного розрахунку в погодинній кількості: листопад 2015 року - 48 годин, грудень 2015 року - 64 години, січень 2016 року - 56 годин, лютий 2016 року - 48 годин, березень 2016 року - 64 години, квітень 2016 року - 64 години, травень 2016 року - 64 години, червень 2016 року - 56 годин, липень 2016 року - 56 годин, серпень 2016 року - 56 годин, вересень 2016 року - 64 години, жовтень 2016 року - 64 години, листопад 2016 року - 24 години, грудень 2016 - 40 годин, січень 2017 року - 24 години, лютий 2017 - 56 годин, березень 2017 року - 48 годин, квітень 2017 року - 56 годин, травень 2017 року - 56 годин, червень 2017 року - 56 годин, липень 2017 року - 64 години, серпень 2017 року - 16 годин, вересень 2017 року - 64 години, жовтень 2017 року - 56 годин, листопад 2017 року - 56 годин, грудень 2017 року - 32 години, січень 2018 року - 48 годин, лютий 2018 року - 48 годин, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції від 04.01.2022 року №1322аз/41/14/03-2022. Разом з тим, в супереч постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» відповідачем не було здійснено виплату доплати за службу в нічний час в розмірі 35% посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит Департаменту патрульної поліції від 21.12.2021 року №1540аз-1551аз/41/5/05-2021. Доплата за роботу в нічний час позивачу не здійснювалась за період з листопада 2015 року по лютий 2018 року включно. Крім того, в супереч положень статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» відповідачем не було здійснено індексації грошового забезпечення позивача за період з грудня 2015 року по жовтень 2017 року включно, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит від 21.12.2021 року № 1540аз-1551аз/41/5/05-2021 Департаменту патрульної поліції. Індексація грошового забезпечення почала виплачуватись позивачу, починаючи з листопада 2017 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі №160/3613/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про зобов`язання вчинити певні дії, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року зобов`язано відділ обліку та моніторингу інформації Головного управління ДМС у Дніпропетровській області протягом трьох днів з дня отримання даної ухвали надати інформацію про місце реєстрації ОСОБА_1 .
На виконання ухвали суду від 21 лютого 2022 року, відділ обліку та моніторингу інформації Головного управління ДМС у Дніпропетровській області 03 травня 2022 року надіслало на адресу суду інформацію про реєстрацію місця проживання громадянина ОСОБА_1 , в якій повідомляють, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 28.04.2009 року зареєстрований на території Новомосковського району Дніпропетровської області за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач отримав ухвалу суду 02.04.2022 року, але відзиву на позовну заяву та будь-яких документів, що стосуються даного предмету спору, до теперішнього часу на адресу суду не надіслав.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст.257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до відповіді Департаменту патрульної поліції від 21.12.2021 року №1540аз-1551аз/41/5/05-2021 наданої на адвокатський запит від 10.12.2021 року в інтересах ОСОБА_1 , позивачу за період з 01.03.2018 року по 30.06.2020 здійснено доплату за службу в нічний час на загальну суму 6 600,12 грн., та зазначено про відсутність підстав для нарахування доплати за службу в нічний час за період з 07.11.2015 року по 28.02.2018 року.
Крім того, у відповіді на адвокатський запит Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції від 04.01.2022 року №1322аз/41/14/03-2022 зазначено, що підстави для виплати індексації за період з 07.11.2015 року по 31.10.2017 року відсутні.
Згідно з інформацією щодо несення служби у нічний час (Додаток 1) позивачем було відпрацьовано в нічний час із наступного розрахунку в погодинній кількості: листопад 2015 року - 48 годин, грудень 2015 року - 64 години, січень 2016 року - 56 годин, лютий 2016 року - 48 годин, березень 2016 року - 64 години, квітень 2016 року - 64 години, травень 2016 року - 64 години, червень 2016 року - 56 годин, липень 2016 року - 56 годин, серпень 2016 року - 56 годин, вересень 2016 року - 64 години, жовтень 2016 року - 64 години, листопад 2016 року - 24 години, грудень 2016 - 40 годин, січень 2017 року - 24 години, лютий 2017 - 56 годин, березень 2017 року - 48 годин, квітень 2017 року - 56 годин, травень 2017 року - 56 годин, червень 2017 року - 56 годин, липень 2017 року - 64 години, серпень 2017 року - 16 годин, вересень 2017 року - 64 години, жовтень 2017 року - 56 годин, листопад 2017 року - 56 годин, грудень 2017 року - 32 години, січень 2018 року - 48 годин, лютий 2018 року - 48 годин.
Відповідно до архівної відомості №1 за період з листопада 2015 року по грудень 2016 р. щодо виплат інспектору ОСОБА_1 (підрозділ: взвод №2) встановлено відсутність виду оплати «доплата за роботу в нічний час (АТ)» та «індексація (АТ)».
Відповідно до архівної відомості №1 за період з січня 2017 року по грудень 2017 року щодо виплат інспектору ОСОБА_1 (підрозділ: взвод №2) встановлено відсутність виду оплати «доплата за роботу в нічний час (АТ)».
Відповідно до архівної відомості №1 за період з січня 2018 року по грудень 2018 року щодо виплат інспектору ОСОБА_1 (підрозділ: взвод №2) встановлено, зокрема, відсутність оплати «доплата за роботу в нічний час (АТ)» за період з січня 2018 року по травень 2018 року.
Також, архівними відомостями №1 за період з листопада 2015 року по жовтень 2017 року встановлено відсутність виду оплати «індексація (АТ)».
Позивач не погоджується з бездіяльністю відповідача в частині не проведення відповідних виплат, у зв`язку із чим, звернувся до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Щодо доплати за службу позивача у нічний час.
Правові засади організації та діяльності НП України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в НП України, визначено Законом України «Про Національну поліцію».
Відповідно до п. 4 ч. 10 ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» гарантії професійної діяльності поліцейського, за змістом яких поліцейський, зокрема, своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України.
Відповідно до ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання (ч.1). Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України (ч.2).
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі Порядок № 988) визначено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Згідно з п.п. 3 п. 5 Порядку № 988, передбачено обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.
Згідно п.3 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських № 260 від 06.04.2016 року, (далі Порядок № 260) за яким грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.
До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Пунктом 11 розділу І Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.
Виплата одноразових додаткових видів грошового забезпечення здійснюється, якщо звернення про їх отримання надійшли до закінчення трьох років з дня виникнення права на їх отримання.
Відповідно до п.11 розділу II Порядку № 260 поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.
Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.
Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.
Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час.
Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час.
Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.
Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.
Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.
Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що за несення служби в нічний час виплачується доплата у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Тобто, відповідна виплата проводиться, саме за кожну годину служби поліцейським у нічний час. При цьому, облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до Порядку № 260.
Як було встановлено судом, позивач ніс службу у нічний час за період: листопад 2015 року - 48 годин, грудень 2015 року - 64 години, січень 2016 року - 56 годин, лютий 2016 року - 48 годин, березень 2016 року - 64 години, квітень 2016 року - 64 години, травень 2016 року - 64 години, червень 2016 року - 56 годин, липень 2016 року - 56 годин, серпень 2016 року - 56 годин, вересень 2016 року - 64 години, жовтень 2016 року - 64 години, листопад 2016 року - 24 години, грудень 2016 - 40 годин, січень 2017 року - 24 години, лютий 2017 - 56 годин, березень 2017 року - 48 годин, квітень 2017 року - 56 годин, травень 2017 року - 56 годин, червень 2017 року - 56 годин, липень 2017 року - 64 години, серпень 2017 року - 16 годин, вересень 2017 року - 64 години, жовтень 2017 року - 56 годин, листопад 2017 року - 56 годин, грудень 2017 року - 32 години, січень 2018 року - 48 годин, лютий 2018 року - 48 годин.
Разом з тим, будь-яких доказів виплати грошового забезпечення за проходження ОСОБА_1 служби у нічний час за вказаний період відповідачем до суду надано не було.
Таким чином, відповідач зобов`язаний нарахувати та виплатити йому доплату за службу в нічний час за вказаний період.
Щодо нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини його доходу у вигляді доплати за несення ним служби у нічний час за період його невиплати.
Правове регулювання порядку нарахування та виплати громадянам компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати врегульовано Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ.
Відповідно до ст. 1 цього Закону підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Слід звернути увагу, що використане у ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або такий, який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.
З системного аналізу наведених правових норм вбачається, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких основних умов: нарахування належних доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії); порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців; зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги; доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу не відповідає ознакам платежу, що має разовий характер, оскільки зумовлена порушенням строків сплати відповідачем пенсії, що носило триваючий характер. У зв`язку з цим виплата компенсації проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Згідно з ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів; компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Статтею 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Відтак, орган, з вини якого особі не було вчасно нараховано та виплачено грошове забезпечення, повинен здійснити виплату таких доходів з одночасною виплатою суми компенсації. Невиплата особі суми компенсації у тому ж місяці, у якому здійснена виплата заборгованості з грошового забезпечення, є порушенням прав особи на отримання такої компенсації.
Отже, порушення прав позивача відбулося саме внаслідок протиправних дій відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по індексації грошового забезпечення, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 5 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію», грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.
Вказана норма Закону є чинною з моменту прийняття Закону України «Про Національну поліцію».
Згідно з ч. 1 статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення. До вказаної постанови внесено зміни постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.2017 № 782 та включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення.
З огляду на викладене вище, суд відхиляє посилання відповідача на те, що індексація грошового забезпечення позивача повинна здійснюватися лише з набранням чинності постановою КМУ № 782, оскільки така індексація прямо передбачена положеннями Закону України «Про Національну поліцію» та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
При цьому суд вказує, що, виходячи з аналізу норм Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача, як органу, в якому позивач проходить службу, і який виплачував йому грошове забезпечення.
Саме на відповідача, за наявності законних підстав, покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення, тоді як завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення. Відтак, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за спірний період підлягають задоволенню.
Суд не має повноважень визначати складові елементи нарахування індексації та здійснювати її розрахунок до моменту його проведення відповідачем. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 17.09.2020 року у справі №420/1207/19.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку про задоволення позову.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», з відповідача судові витрати, відповідно до статті 139 КАС України, не стягуються.
Щодо вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 2 500,00 грн. суд зазначає таке.
Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами 1 та 2 статті 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
За приписами частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною четвертою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно із частиною шостою статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
За правилами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.
Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди мають досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.09.2018 року у справі № 816/416/18.
Суд також зазначає, що на підтвердження витрат на правову допомогу повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо).
Як вбачається з поданих до матеріалів справи документів, на підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу останнім надано Договір про надання правничої допомоги №02/12/2 від 02.12.2021 року, укладений з адвокатом Кореняк Юлією Сергівною, Додаткову угоду №1 до договір про надання правничої допомоги №02/12/2 від 02.12.2021 року, Акт приймання-передачі та ордер серії ВВ №1022015.
Відповідно до Додаткової угоди №1 до договір про надання правничої допомоги №02/12/2 від 02.12.2021 року визначено порядок оплати юридичних послуг (гонорару) адвоката за надання правової допомоги.
Адвокат зобов`язується здійснювати представництво та захист інтересів клієнта у Харківському окружному адміністративному суді.
Вартість послуг: аналіз законодавства та судової практики 300 грн.; підготовка адвокатських запитів 700 грн.; підготовка та подача позовної заяви до Харківського окружного адміністративного суду; всього 1 500 грн.
Відповідно до Акта приймання-передачі наданої правової допомоги до Договору №02/12/2 від 02.12.2021 року про надання правової допомоги від 02.12.2021 року надано наступні послуги: аналіз законодавства та судової практики 300 грн.; підготовка адвокатських запитів 700 грн.; підготовка та подача позовної заяви до Харківського окружного адміністративного суду; всього 1 500 грн.
Дослідивши надані позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу документи, суд зазначає, в Додатковій угоді №1 до договору про надання правничої допомоги №02/12/2 від 02.12.2021 року адвокат зобов`язується здійснювати представництво та захист інтересів клієнта саме у Харківському окружному адміністративному суді, а не у Дніпропетровському окружному адміністративному суді.
Крім того, в акті приймання-передачі наданої правової допомоги до Договору №02/12/2 від 02.12.2021 року про надання правової допомоги від 02.12.2021 року надано послугу щодо підготовки та подачі позовної заяви саме до Харківського окружного адміністративного суду, а не до Дніпропетровському окружному адміністративному суді.
Таким чином, судом встановлено, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження взаємозв`язку між визначеними до сплати адвокату коштами у розмірі 2 500,00 грн. та наданою йому правовою допомогою на підставі відповідного договору, при цьому, доказів здійснення позивачем фактичної оплати таких витрат на правничу допомогу також надано не було.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне відмовити в відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500,00 грн.
Керуючись ст.ст. ст. ст. 242-246, 250 КАС України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

Суддя А.В. Савченко