Справа № 380/5499/22
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/5499/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ГТ-ТІР ТОВ «GT-TIR SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCLA» до Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови, стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про застосування адміністративно-господарського штрафу №322782 від 14.12.2021 року;

- стягнути з відповідача на користь позивача суму адміністративних штрафів, сплачених позивачем, на загальну суму 34000,00 грн.

Посилається на те, що уповноваженими особами Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки за результатами перевірки транспортного засобу RENAULT PREMIUM 450.18 T 4*2 з номерним знаком НОМЕР_1 встановлено порушення вимог абз.6 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», внаслідок чого до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф. Позивач вказує на безпідставність накладеного штрафу, оскільки при виконанні міжнародного перевезення позивач мав та пред`явив відповідачу належним чином засвідчену копію Сертифікату Європейської Комісії Міністрів Транспорту, який підтверджує, що автомобіль відповідає відповідним умовам. Крім того, зазначив, що в порушення вимог абз.2 п.21 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567, посадовою особою відповідача не зроблено запис у товарно-транспортній накладній із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та не проставлено свій підпис. Також, вказав, що його не було повідомлено в установлений спосіб про час та місце розгляду справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт. Вважаючи у зв`язку із цим свої права та інтереси порушеними та такими, що потребують захисту, позивач звернувся до суду з даним позовом. Просить позов задовольнити повністю.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що 14.12.2021 року посадовими особами Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, на підставі графіку проведення рейдових перевірок, а також відповідно до направлення на перевірку №011545 від 14.12.2021 року, на автомобільній дорозі М-11 Львів-Шегині 71 км, проводилась рейдова перевірка у пункті габаритно-вагового контролю транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів. Зазначив, що в порушення вимог абз.5 ч.5 ст.53 Закону України «Про автомобільний транспорт» водій позивача не надав для перевірки оригінал сертифікату відповідності транспортного засобу вимогам законодавства України щодо безпеки руху та екологічної безпеки. Стосовно неповідомлення про дату, час та місце розгляду справи, зазначив, що абз.2 п.25 Порядку №1567 встановлено специфічний порядок притягнення іноземних суб`єктів господарювання до відповідальності, який не передбачає запрошення представника суб`єкта господарювання на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт. Вказав, що водію було роз`яснено усі наслідки вчиненого ним порушення та, у зв`язку із відсутністю технічної можливості у працівника, який проводив перевірки, винести постанову, у подальшому керівником територіального органу Державної служби України з безпеки на транспорті було винесено відповідну постанову. За таких обставин, вказав, що, приймаючи оскаржувану постанову, відповідач діяв у межах повноважень та на підставі вимог чинного законодавства, а тому підстав для її скасування немає. Просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Ухвалою судді від 13.04.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

14.12.2021 року посадовими особами Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на автомобільній дорозі М-11 Львів-Шегині 71 км проводилась рейдова перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Для перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт відповідачем здійснено зупинення транспортного засобу RENAULT PREMIUM 450.18 T 4*2 з номерним знаком НОМЕР_1 , у зв`язку із чим водій надав такі документи: посвідчення водія НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ; дозвіл України на в`їзд (ввезення) та рух територією України вантажного засобу у міжнародному сполученні АН №601196; міжнародну товарно-транспортну накладну CMR №В/N; належним чином засвідчену копію Сертифікату Європейської Комісії Міністрів Транспорту №2012/2192.

За результатами проведеної перевірки посадовою особою відповідача складено акт №310718 від 14.12.2021 року, в якому зафіксовано порушення, відповідальність за яке передбачена абз.6 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» - виконання нерезидентами України міжнародних перевезень вантажів без документів, визначених ст.53 цього Закону, а саме сертифікату відповідності транспортного засобу вимогам законодавства України щодо безпеки руху та екологічної безпеки.

Акт підписаний посадовою особою, що проводила перевірку, ОСОБА_1 та водієм транспортного засобу ОСОБА_2 . У графі «пояснення водія про причини порушень» зазначено «оригінал у Польщі, я пред`явив копію, з актом незгідний, буду оскаржувати».

14.12.2021 року за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт відповідач виніс постанову №322782, якою застосував до позивача адміністративно-господарський штраф у сумі 34000,00 грн за порушення у виді виконання нерезидентами України міжнародних перевезень вантажів без документів, визначених ст.53 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз.6 ч.1 ст.60 цього Закону.

Постанова Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки №322782 від 14.12.2021 року є предметом оскарження у справі з таких підстав:

- надання позивачем належним чином засвідченої копії, а не оригіналу, Сертифікату Європейської Комісії Міністрів Транспорту №2012/2192;

- неповідомлення позивача про час та місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач з вказаним рішенням про стягнення адміністративно-господарського штрафу не погоджується, вважає його протиправними та таким, що суперечить поданим документам та нормам чинного законодавства, а тому звернувся до суду з даним позовом про його скасування.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року №2344-III, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №2344-III).

Згідно з ч.12 ст.6 цього Закону, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

У ст.34 Закону №2344-III визначено вимоги до автомобільного перевізника, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах. Так, зокрема, автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.53 Закону №2344-III, організацію міжнародних перевезень пасажирів і вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень.

При виконанні міжнародних перевезень вантажів нерезиденти України повинні мати: дозвіл України; дозвіл щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових або габаритних обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових (габаритних) обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; сертифікат відповідності транспортного засобу вимогам законодавства України щодо безпеки руху та екологічної безпеки, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України; документи на вантаж.

Абзацом 6 ч.1 ст.60 Закону №2344 встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, норми Закону №2344-III, зобов`язують автомобільних перевізників та водіїв мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення, до яких належить, зокрема, сертифікат відповідності транспортного засобу вимогам законодавства України щодо безпеки руху та екологічної безпеки, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

07.09.2005 року прийнято Закон України №2819 «Про приєднання України до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних Засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР)» (далі - Закон №2819), який набрав чинності 11.10.2005 року.

Згідно з приписами ст.2 Закону України «Про міжнародні договори України», ратифікація, затвердження, прийняття, приєднання - це залежно від конкретного випадку форма надання згоди України на обов`язковість для неї міжнародного договору.

Статтею 14 Закону України «Про міжнародні договори України» передбачено, що міжнародні договори набирають чинності для України після надання нею згоди на обов`язковість міжнародного договору.

Отже, з прийняттям Закону №2819 положення ЄУТР набрали чинності для України і є обов`язковими для виконання на її території всіма учасниками - Договірними Сторонами Європейської угоди з урахуванням поправок внесених до неї.

Відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт», резолюцій Європейської Конференції Міністрів Транспорту (далі - ЄКМТ) (з 2008 року - Міжнародний транспортний форум (далі - МТФ)) та вимог Хартії Якості міжнародних автомобільних вантажних перевезень в системі багатосторонньої квоти ЄКМТ, підписаної міністрами транспорту країн - членів МТФ 28 травня 2015 року в м.Лейпциг (далі - Хартія Якості), розроблено Порядок проведення конкурсу та видачі дозвільних документів Європейської Конференції Міністрів Транспорту, затверджений наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2004 року №757.

Згідно з п.2 цього Порядку, дозвіл ЄКМТ - документ, який надає право на використання автомобільного транспортного засобу автомобільного перевізника - резидента для міжнародного автомобільного перевезення вантажу або проїзду без вантажу територією іноземних держав - членів ЄКМТ впродовж визначеного в ньому строку.

Разом з тим, суд враховує, що Польща, за законодавством якої позивач зареєстрований як суб`єкт господарювання, є учасником вищезгаданої Європейської угоди щодо роботи (екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) з 14.07.1992 року.

А тому, подання водієм позивача належним чином засвідченої копії Сертифікату Європейської Комісії Міністрів Транспорту №2012/2192 узгоджується з приписами Закону України від 07.09.2015 року №2819 «Про приєднання України до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних Засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення» та ч.5 ст.53 Закону №2344-III, в силу вимог якої при виконанні міжнародних перевезень вантажів нерезиденти України повинні мати, серед іншого: сертифікат відповідності транспортного засобу вимогам законодавства України щодо безпеки руху та екологічної безпеки, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Щодо доводів позивача про відсутність відповідного запису відповідача у дорожньому листі, суд враховує таке.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 (далі - Порядок №1567).

Відповідно до п.21 цього Порядку, у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

Як видно з матеріалів справи та й не заперечується сторонами, під час перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт водій позивача надавав відповідачу, серед іншого, міжнародну товарно-транспортну накладну CMR №В/N. Втім відповідні записи, передбачені абз.2 п.21 Порядку №1567, у ній відсутні. Будь-яких пояснень щодо цього відзив не містить.

Стосовно посилань позивача про порушення його права на участь у розгляді справи про порушення у зв`язку із неповідомленням його про такий, суд враховує наступне.

Відповідно до п.25 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

У разі виявлення вчиненого іноземним перевізником порушення посадова особа складає відповідний акт та приймає постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, а інформацію про виявлені порушення та адміністративно-господарський штраф надсилає центральному органові виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи.

Отже, Порядком №1567 встановлена спеціальна процедура розгляду справи про притягнення до адміністративно-господарської відповідальності іноземного перевізника, що надає повноваження посадовим особам відповідачів складати акт та приймати постанову на місці виявлення правопорушення. А, відтак, неповідомлення позивача (як нерезидента у спірному випадку) про розгляд справи про порушення вимог законодавства, з урахуванням вимог п.25 даного Порядку, не може вважатися порушенням процедури розгляду такої справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про протиправність застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу на підставі оскаржуваної постанови, оскільки зазначені в ній відомості не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

А тому, позовні вимоги позивача в частині визнання протиправною та скасування постанови Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпекиє про застосування адміністративно-господарського штрафу №322782 від 14.12.2021 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Водночас, що стосується позовних вимог у частині стягнення з відповідача на користь позивача коштів у розмірі 34000,00 грн, сплачених ним в якості адміністративно-господарського штрафу за спірною постановою, то такі не підлягають задоволенню, адже повернення помилково зарахованих до бюджету коштів здійснюється за спеціальною процедурою, що визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787, за поданням органу, що контролює справляння надходжень бюджету.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню частково.

Щодо судового збору, то відповідно до вимог ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такі відшкодовуються позивачу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 134, 139, 241-246, 250, 262, 291, 382, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №322782 від 14.12.2021 року.

У задоволенні решти позовних вимог про стягнення коштів відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (місцезнаходження: вул.Львівська, 659а/2, м.Городок, Львівська область, 81500; ) на користь ГТ-ТІР ТОВ «GT-TIR SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCLA» (місцезнаходження: держава Польща, Підкарпатське воєводство, повіт Перемишль, гміна Перемишль, населений пункт Перемишль, вул.№Мая №19, індекс 37-700, пошта Перемишль, РЕГОН 388325046, ІПН: ) судовий збір у сумі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.