Справа № 760/23904/21
Суддя: Оксюта Т. Г.
Дата ухвалення: 2022-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві справу, в порядку спрощеного позовного провадження, за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Житомирській області старшого лейтенанта поліції Ляшука Вадима Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив скасувати постанову серії ЕАО №4696846 від 28.08.2021 року винесену інспектором 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Житомирській області старшим лейтенантом поліції Ляшуком В.В. про накладення на позивача адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 20400,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.08.2021 року близько 12:00 год. він керував автомобілем Skoda Roomster, д.н. НОМЕР_1 , на 150 км.+150 м а/д М07 в м. Коростень Коростенського району Житомирської області та був зупинений працівниками поліції за перевищення дозволеної швидкості руху та після перевірки документів йому повідомили, що він позбавлений права керування на 1 рік, у зв`язку з чим була винесена постанова серії ЕАО №4696846 від 28.08.2021 року.

Зазначив, що вказана постанова підлягає скасуванню, оскільки йому не було відомо про те, що його притягнуто до адміністративної відповідальності постановою Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На даний час вказана постанова оскаржується в апеляційному порядку, а тому відповідно вона не набрала законної сили.

Отже, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Таким чином, станом на 28.08.2021 року постанова Солом`янського районного суду м. Києва не набрала законної сили, а тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Крім того, при винесені постанови інспектор не ознайомив позивача з його правами та обов`язками відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також в порушення вимог ст. 256 КУпАП не було складено протокол.

На підставі вищевикладеного просила позов задовольнити.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16.09.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

У встановлений ухвалою строк від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що позивачу було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП - відеофайл №, а отже доводи позивача не підтверджуються належними доказами у справі.

В якості доказу перевищення швидкості є відповідне фото та відеозапис з приладу TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000567), на якому зафіксовано швидкість та номерний знак транспортного засобу Позивача, дату та час, координати, а також місце вчинення правопорушення, а саме: а/д М-07,151 км + 150м, м. Коростень.

Зазначив, що на момент зупинки ОСОБА_1 28.08.2021 року постанова Солом`янського районного суду м. Києва від 24 травня 2021 року по справі №760/8800/21 набрала законної сили та на момент зупинки ОСОБА_1 був позбавлений права керування т.з.

Отже у інспектора були всі підстави притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались.

Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до постанови інспектора роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Ляшука В.В. під час несення служби на автодорозі М-07 Київ-Ковель-Ягодин. 151 км + 150 м 28.08.2021 відповідачем за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000567) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу Skoda Roomster, д.н. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 86 (вісімдесят шість) км/год при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 36 (тридцять шість) км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України, а також був позбавлений права керування транспортними засобами на 1 рік рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 24 травня 2021 року по справі № 760/8800/21.

Водію було подано сигнал про зупинку транспортному засобу на підставі ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію". Інспектор підійшов до водія, ким виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України.

Під час перевірки документів було встановлено, що ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами на 1 рік рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 24 травня 2021 року по справі № 760/8800/21.

Водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що підтверджується відеофайлом №.

Позивач відповідно до ст. 268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу.

Позивача ознайомили зі змістом винесеної постанови та роз`яснили порядок її оскарження та строки сплати штрафу. Постанова виносилась у присутності позивача на місці зупинки транспортного засобу, що підтверджується відеофайлом № .

Отже, позивачем не доведено порушення відповідачем будь-яких правових норм щодо фіксації правопорушення ним особисто, не встановлено невикористання відповідачем передбачених законом засобів доказування, обов`язковість використання яких була б встановлена законом, відхилення клопотання про дослідження доказів позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Інспектор виніс постанову за ч. 4 ст. 126 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 20400 грн., відповідно до санкції статті.

В якості доказу перевищення швидкості є відповідне фото та відеозапис з приладу TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000567), на якому зафіксовано швидкість та номерний знак транспортного засобу Позивача, дату та час, координати, а також місце вчинення правопорушення, а саме: а/д М-07,151 км + 150 м, м. Коростень.

З копії відповіді служби автомобільних доріг в Житомирській області №05-03/87 від 14.01.2020 р. з додатками, вбачається, що дорожній знак 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» знаходиться на відмітці 150 км та 152 км А/Д М-07 Київ-Ковель-Ягодин, та знаки 5.45, 5.46 «Коростень» знаходяться на відмітці 150 км + 870 м та 151 км + 698 м А/Д М-07 Київ-Ковель-Ягодин.

Отже є доведеним те, що в момент фіксації швидкості т.з. позивача, останній знаходився в межах населеного пункту «Коростень», при цьому на даному відрізку дороги наявні всі необхідні дорожні знаки.

У випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.

На цьому наголосив Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 751/6069/19.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-IV, у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Матеріальний носій - лише спосіб збереження інформації, який має значення, тільки коли електронний документ виступає доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.

ВС підкреслив, що долучений слідчим до матеріалів провадження в якості речового доказу DVD-R-диск з відеозаписом обставин події був виготовлений у зв`язку із необхідністю надання інформації, яка має значення у кримінальному провадженні, та є самостійним джерелом доказу, похідним від інформації, що зберігається на комп`ютері в електронному вигляді у вигляді файлів.

Таким чином, записаний на оптичний диск - носій інформації, електронний файл у вигляді відеозапису є оригіналом (відображенням) електронного документа.

Отже, факт правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення винесеними компетентною службовою особою в межах своїх повноважень, фотознімком та відеозаписом з приладу TruCam.

Відповідно до постанов Верховного Суду України по справі №760/2846/17 та по справі №536/583/17 позивач повинен довести обставини якими він обґрунтовує позовні вимоги, однак з позовної заяви поданої позивачем не вбачається подання відповідних доказів.

Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови, яку він отримав на місці зупинки транспортного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених нею завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

У ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що «Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або Фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: І) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.».

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами..

Статтею 52 Закону України «Про дорожній рух», «контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до п. 2.3.6) Правил дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.п. 16, п. 4 «Положення про національну поліцію» затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 р. № 877, «Національна поліція відповідно до покладених на неї завдань: регулює дорожній рух та здійснює контроль за додержанням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі».

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач, подавши позов, обґрунтував свою позицію, проте не надав жодного доказу на її підтвердження.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі №760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі №536/583/17).

Стосовно доводів позивача про те, що його незаконно притягнули до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП то слід зазначити наступне.

Під час перевірки документів було встановлено, що ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами на 1 рік рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 24 травня 2021 року по справі № 760/8800/21.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже, на момент зупинки ОСОБА_1 , 28.08.2021 року постанова Солом`янського районного суду м. Києва від 24 травня 2021 року по справі №760/8800/21 набрала законної сили та на момент зупинки ОСОБА_1 був позбавлений права керування т.з.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що у інспектора були всі підстави притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, постанова про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є обґрунтованою та законною, а також такою, що не підлягає скасуванню.

З урахуванням викладеного, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 122, 251, 268, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 3, 5, 47, 49, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 192, 193, 194, 199, 202, 203, 204, 205, 211, 224, 225, 227, 229, 241, 242, 243, 244, 246, 250, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Житомирській області старшого лейтенанта поліції Ляшука Вадима Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя