Справа № 420/18121/21
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» (, місцезнаходження:68600, Одеська область, м. Ізмаїл, Болградське шосе, буд. 31/1) до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (код ЄДРПОУВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 30 вересня 2021 року надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» до Одеської митниці Держмитслужби, в якій позивач просить:

· визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2021/000045/2 від 03.08.2021 року;

· визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2021/00528 від 03.08.2021 року.

Ухвалою від 05 жовтня 2021 року прийнято до провадження та відкрито загально-позовне провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 02.08.2021 року ТОВ ОТОМАН (брокерська компанія) діючи в інтересах ТОВ Дунайська імпортна компанія (позивач), на підставі Договору № 11/06-20 від 11.06.2020 року, звернулось до Одеської митниці (відповідача), у зв`язку з імпортуванням та ввезенням на територію України товари за митною декларацією МД № UA500500/2021/205835 від 0208.2021 року, а саме банан свіжий, країни виробник Еквадор (далі - товар).

Позивачем до митної декларації було надано всі наявні у позивача документи.

03.08.2021 року відповідач не погодився з заявленою декларантом митною вартістю та здійснив її коригування відповідним рішенням №UA500500/2021/000045/2 та склавши одночасно картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлення випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2021/00528.

До винесення рішення відповідачем було постановлено вимогу надати протягом 10 днів додаткові документи.

Декларантом у відповідь було надано вичерпний перелік документів необхідних для підтвердження митної вартості Товару, які відповідачем враховані не були.

Позивач не погоджується з прийнятими рішеннями, вважає їх протиправними, з огляду на таке.

Так, позивач зазначив, що відповідно до розділу А.9 умов CFR Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Інкотермс, продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару.

Відповідно до п. 7.2 Контракту на поставку від 15.01.2021 року № 13/20, обов`язок упаковки і маркування товару покладений на постачальника. Витрати з пакування та маркування товару покладаються на постачальника. Ці витрати закладаються самостійно постачальником у вартість товару і додатковому відшкодуванню з боку покупця не підлягають.

Згідно з контракту ціна імпортованого позивачем товару вже включає в себе вартість упаковки та маркування. Позивачем жодних витрат на пакування понесено не було, а тому за правилами ч. 10 ст. 58 МК України ці складові не підлягають додаванню позивачем з метою визначення митної вартості товару та вони не можуть вплинути на правильність визначення позивачем митної вартості.

Також, позивач зазначає, що згідно з контрактом, поставка товару може здійснюватись на умовах CFR (COST AND FREIGHT, ВАРТІСТЬ ТА ФРАХТ) Інкотермс. Умова СFR була обрана сторонами контракту для поставки партії товару, на оплату якої був виставлений інвойс № 455642 від 08.07.2021 року. Обрання сторонами умов СFR було закріплено та відображено у інвойсі, прайс-листі та калькуляції. Усі ці вказані документи, були направлені відповідачу.

Так, контрактом передбачено: CFR (Одеса-Чорноморськ-Южне) поставка буде вважатись здійсненою постачальником в момент розміщення товару на борту або в трюмі зафрахтованого постачальником судна в порту відвантаження. На постачальника покладається обов`язок оплати витрат і фрахту, які необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення.

Отже, ціна товару на умовах поставки СFR Одеса вже включає в себе витрати з доставки вантажу в порт відправлення товару і навантаження його на борт судна, що було зафрахтовано постачальником.

Стосовно ненадання платіжного документу, що підтверджує 100% передплату, позивач зазначає, що відповідно до п. 3.1 контракту, оплата за товар здійснюється покупцем на умовах 100% передоплати. На підтвердження митної вартості товару декларантом було надано до митного органу платіжне доручення. Факт отримання вказаного платіжного доручення підтверджується самим оскаржуваним рішенням, в якому зазначено про наявність платіжного доручення.

Також щодо вимоги відповідача надати додаткові документи позивач зазначив, що всі документи для визначення митної вартості були надані, а для витребування додаткових документів відповідач повинен був чітко зазначити, які саме розбіжності наявні у наданих до митного оформлення документів, або які документи відсутні.

Таким чином, позивач звертає увагу, що не зрозуміло, чому саме митниці не мала можливості встановити ціну товару та визначити його митну вартість на підставі повного пакету документів, який був наданий декларантом для митного оформлення товару. А тому, позивач вважає, що розмитнення товару мало бути здійснено за ціною та методом, визначеним декларантом при поданні митної декларації.

Ухвалою суду від 09 листопада 2021 року підготовче провадження у справі продовжено строк на 30 днів.

До суду 24 листопада 2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № ЕП/32926/21), відповідно до якого відповідач проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що під час здійснення митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2021/000045/2 від 03.08.2021 року, а саме:

1. Відповідно до пп. В) п.2 ч.10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включались до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. У наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2. Згідно з п. 3.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, від 15.01.2021 року № 13/20 «оплата за товар здійснюється на умовах 100% передплати», про те жодного документу стосовно передплати для митного оформлення надано не було. Додатково проінформовано, що відповідно до ст. 254 МК України, митні органи мають право вимагати переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є України, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

З урахуванням, наявних у митної декларації розбіжностей запропоновано надати додаткові документи.

Так, листом від 02.08.2021 року № 02/08-21 ТОВ Дунайська імпортна компанія повідомило про те, що відповідно до п. 3.1 зовнішньоекономічного договору від 15.01.2021 року № 13/20 «оплата за товар здійснюється на умовах 100% передплати» додатково надано платіжне доручення від 29.07.2021 року № 290721/1348672 на суму 78691,5 дол. США, згідно інвойсів № 4552642, № 4472542. МД оформлюється за інвойсом від 08.07.2021 року № 4552642 на суму 20880 дол. США. проте інформації стосовно інвойсу № 4472542 надано не було. Також, декларантом було надано висновок експерта від 02.08.2021 року №20-03/08-2021, в примітках якого декларантом наголошено, що до МД UA500500/2021/205835 від 02.08.2021 року більше жодного документу надіслано не буде.

Таким чином, не підтверджено документально такі складові митної вартості, як витрати на навантаження, вивантаження, обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортування до порту або іншого місця ввезення на митну територію України. Декларантом не подано документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4 ст. 53 МК України.

Оскільки, в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією містились розбіжності та були відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подано витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою особою митною вартістю, та видана картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

Ухвалою від 24 грудня 2021 року замінено відповідача на його правонаступника Одеську митницю, як відокремлений підрозділ Держмитслужби України. Розгляд справи розпочато спочатку.

Ухвалою від 27 січня 2022 року, що занесена до протоколу підготовчого засідання, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 24.02.2022 року.

У зв`язку з веденням воєнного стану в Україні, судове засідання, призначене на 24 лютого 2022 року не відбулося та не призначено дату наступного судового засідання через існуючу загрозу життю та здоров`ю людей.

У зв`язку з наявністю в матеріалах справи заяви представника позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження та належного повідомлення відповідача, судом ухвалою від 20 травня 2022 року продовжено розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Так, між ТОВ ОТОМАН (експедитор) та ТОВ Дунайська імпортна компанія (клієнт), укладено договір №11/06-20 про надання послуг від 11.06.2022 року, який регулює взаємини сторін, пов`язані з транспортним експедируванням внутрішніх вантажів клієнта та їх митного оформлення (а.с.39-44).

Матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «Дунайська імпортна компанія» (України) (покупець) та «FRESKBANA S.A.» (Еквадор) (постачальник) укладено зовнішньоекономічний договір контракт на поставку № 13/20 віл 15.01.2021 року (надалі Контракт) (а.с.27-38).

Відповідно до п.1.1-1.2 Контракту, постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар, зазначений в замовленнях покупця та у виставлених на його підставі інвойсах, що є невід`ємною частиною вказаного контракту, в порядку та на умовах, обумовлених у контракті. Поставка товару здійснюється партіями. Кількість кожної партії товару узгоджується сторонами і визначається в замовленнях, наданих покупцем на кожну партію товару.

Загальна сума контракту складається із сум всіх інвойсів, що будуть виставлені постачальником на підставі замовлено покупця протягом усього строку дії контракту (п.2.1 Контракту). Ціна Товару вказується в інвойсах на оплату по кожній окремій партії Товару (п. 2.3. Контракту).

Оплата за товар покупцем здійснюється на умовах - 100% передоплати. Сторони можуть укласти будь-яку угоду, яка б містила умови оплати інші, ніж визначено вище (п.3.1. Контракту).

Постачальник товару може здійснювати поставку за цим контрактом на умовах: CIF ()Одеса, Чорноморськ, Южне), CFR (Одеса, Чорноморськ, Южне) поставка буде вважатись здійсненою постачальником в момент розміщення товару на борту або в трюмі зафрахтованого постачальником судна в порту відвантаження. На постачальника покладається обов`язок оплати витрат і фрахту, які необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення. Ризик пошкодження або втрати товару після відвантаження товару в порту призначення покладається на покупця. Умовами CFR передбачено, що постачальник не має ніяких зобов`язань перед покупцем стосовно придбання страхового покриття. Умови поставки кожної партії товару вказується окремо в замовленні і в інвойсі (п.4.2 Контракту).

Товар постачається покупцеві в тарі постачальника, призначеної для транспортування свіжих цитрусових, фруктів і овочів, яка включається у вартість товару та поверненню, компенсації не підлягає. Обов`язок упаковки та маркування товару покладений на постачальника. Витрати з пакування та маркування покладаються на постачальника. Ці витрати закладаються постачальником самостійно до вартості товару і додатковому .відшкодуванню з боку покупця не підлягають (п.7.1-7.2 Контракту).

На виконання вимог Контракту Постачальником здійснено поставки партії товару: банан свіжий, країна виробник - Еквадор.

З метою здійснення митного оформлення товару декларантом до Одеської митниці була подана митна декларація № UA500500/2021/205835 від 02.08.2021 року, в якій митну вартість товару визначено за основним (першим) методом ціною договору.

Позивачем до митної декларації було надано всі наявні у позивача документи.

Також, декларантом 02.08.2021 року було направлено до митного органу лист № 02/08-21 від 02.08.2021 року разом з яким надано додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості: пакувальний лист № б/н від 08.07.2021 року, прайс-лист № б/н від 08.07.2021 року, лист-калькуляція № б/н від 08.07.2021 року, висновок експерта № 20-03/08-2021від 02.08.2021 року, платіжне доручення № 290721/1348672 від 29.07.2021 року та в якому зазначено пояснення щодо безпідставного витребування документів.

За результатами визначення правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, що стало підставою прийняття оскаржуваного рішення.

Підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів UA500500/2021/000045/2 від 03.08.2021 року, стало:

1. Відповідно до пп. В) п.2 ч.10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включались до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. У наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2. Згідно з п. 3.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, від 15.01.2021 року № 13/20 «оплата за товар здійснюється на умовах 100% передплати», про те жодного документу стосовно передплати для митного оформлення надано не було. Додатково проінформовано, що відповідно до ст. 254 МК України, митні органи мають право вимагати переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є України, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

Також митним органом була видана картка відмова в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2021/00528 від 03.08.2021 року.

Перевіряючи правомірність заявлених позовних вимог, проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються Митним кодексом України.

Відповідно до ст. 1 Митного кодексу України (надалі - МК України), законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів і зборів.

До митної справи, відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п. 23, 24 ст. 4 МК України, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно з положеннями Митного кодексу України, митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст. 49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 52 Митного кодексу України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до п. 2 ч. 2 зазначеної статті Кодексу, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 цієї статті Кодексу передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи.

Таким чином, митний орган має право вимагати від декларанта додаткові документи при наявності визначених законом підстав, визначених ч. 3 ст. 53 МК України.

Частиною першою статті 337 МК України визначено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 337 МК України визначено, що контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

За результатами визначення правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів UA500500/2021/000045/2 від 03.08.2021 року, а саме:

1. Відповідно до пп. В) п.2 ч.10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включались до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. У наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2. Згідно з п. 3.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, від 15.01.2021 року № 13/20 «оплата за товар здійснюється на умовах 100% передплати», про те жодного документу стосовно передплати для митного оформлення надано не було. Додатково проінформовано, що відповідно до ст. 254 МК України, митні органи мають право вимагати переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є України, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації

Оцінивши докази, що надані сторонами в межах предмету доказування, проаналізувавши положення Митного кодексу України, суд дійшов такого висновку.

Митним кодексом України передбачено та встановлено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Стосовно вартості упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, суд зазначає, що відповідно до розділу А.9 умов CFR Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Інкотермс, продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару.

Відповідно до п. 7.2 Контракту на поставку від 15.01.2021 року № 13/20 обов`язок упаковки і маркування товару покладений на постачальника. Витрати з пакування та маркування товару покладаються на постачальника. Ці витрати закладаються самостійно постачальником у вартість товару і додатковому відшкодуванню з боку покупця не підлягають.

Згідно з контракту ціна імпортованого позивачем товару вже включає в себе вартість упаковки та маркування. Позивачем жодних витрат на пакування понесено не було, а тому суд погоджується з позицією позивача, що за правилами ч. 10 ст. 58 МК України ці складові не підлягають додаванню позивачем з метою визначення митної вартості товару та вони не можуть вплинути на правильність визначення позивачем митної вартості.

Також, суд встановив, що товар поставлявся на умовах CFR (COST AND FREIGHT, ВАРТІСТЬ ТА ФРАХТ) Інкотермс, що передбачено Контрактом.

Так, контрактом передбачено: CFR (Одеса-Чорноморськ-Южне) поставка буде вважатись здійсненою постачальником в момент розміщення товару на борту або в трюмі зафрахтованого постачальником судна в порту відвантаження. На постачальника покладається обов`язок оплати витрат і фрахту, які необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення.

Отже, ціна товару на умовах поставки СFR Одеса вже включає в себе витрати з доставки вантажу в порт відправлення товару і навантаження його на борт судна, що було зафрахтовано постачальником.

Отже, суд доходить висновку, що позивачем доведено, що вартість пакування входить до вартості товару.

Стосовно зазначення відповідачем про ненадання платіжного документу, що підтверджує 100% передплату, то суд погоджується з доводами позивача, що відповідно до п. 3.1 контракту, оплата за товар здійснюється покупцем на умовах 100% передоплати.

На підтвердження митної вартості товару декларантом було надано до митного органу платіжне доручення № 290721/1348672 від 29.07.2021 року. Факт отримання вказаного платіжного доручення підтверджується самим оскаржуваним рішенням, в якому зазначено про наявність платіжного доручення.

Згідно з положень п.п. 4, 5 ст. 54 МК України, митний орган зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.

А тому суд погоджується з доводами позивача, що викладені умови контракту, особливості сплати, не впливають на митну вартість задекларованого товару.

Матеріалами справи підтверджено, що декларантом надано митному органу документ на підтвердження здійснення оплати банківський платіжний документ, що стосується товару № 290721/1348672 від 29.07.2021 року, що є належним доказом підтвердження здійснення оплати за товар.

Тому суд доходить висновку, що митним органом безпідставно зазначено про відсутність відповідних документів та недостатність наданих позивачем документів для визначення митної вартості за першим (основним) методом.

Вищевикладені встановлені судом обставини, підтверджені застосованими нормами матеріального права спростовують доводи представника відповідача щодо недостатності поданих митниці документів для визначення митної вартості товару за основним методом.

Відповідно до частини 5 статті 55 Митного кодексу України, декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.

Також, згідно з ч.4 статті 57 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності, яка відбулась між сторонами, але митний орган не врахував наданих позивачем пояснень.

Частиною першою статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів: в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); г) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем надано достатньо належним чином оформлених документів для підтвердження митної вартості товару за основним методом, суд вважає, що позовні вимоги належать задоволенню повністю.

Відповідно до чч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, оцінюючі встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач під час здійснення контролю митної вартості, приймаючи рішення не довів правомірності своїх дій.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо позовні вимоги належать задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку з тим, що позов задоволено, керуючись приписами ст. 139 КАС України судовий збір належить стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» (, місцезнаходження:68600, Одеська область, м. Ізмаїл, Болградське шосе, буд. 31/1) до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (код ЄДРПОУВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови,- задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA500500/2021/000045/2 від 03.08.2021 року.

Визнати протиправним та скасувати картку відмови Одеської митниці Державної митної служби України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2021/00528 від 03.08.2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а), на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» (, місцезнаходження:68600, Одеська область, м. Ізмаїл, Болградське шосе, буд. 31/1) судовий збір в розмірі 4540 грн. 00 коп. (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко