Справа № 380/6967/22
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/6967/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач, Головне управління ПФУ у Львівській області), у якій просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в зарахуванні позивачу до страхового стажу та пільгового стажу (стажу на підземних роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за Списком № 1) періоду роботи у відокремленому підрозділі «Шахта Червоноградська» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.10.2019 по 05.02.2021 та відмови у перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 22.03.2021 (дата призначення пенсії по інвалідності);

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок і виплату позивачу пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком з 22.03.2021, зарахувавши до страхового стажу та до пільгового стажу (стажу на підземних роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за Списком № 1) період роботи з 01.10.2019 по 05.02.2021 на відокремленому підрозділі «Шахта Червоноградська» Державного підприємства «Львіввугілля», з урахуванням вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статті 8 «Про підвищення престижності шахтарської праці» та з урахуванням раніше проведених виплат.

В обґрунтування позову зазначено протиправність, на думку позивача, відмови відповідача у зарахуванні періоду з 01.10.2019 по 05.02.2021 на відокремленому підрозділі «Шахта Червоноградська» Державного підприємства «Львіввугілля». На думку позивача, він не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо повноти сплати страхових внесків. Позивач вважає, що такі дії відповідача щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу спірного періоду порушують його права, відтак він звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 03.05.2022 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (за вх. № 36965 від 26.05.2022) в якому проти позову заперечив. Відзив обґрунтований тим, що позивачу з 22.03.2021 призначено пенсію по ІІІ групі інвалідності внаслідок професійного захворювання. Зазначив, що при призначенні пенсії позивачу не зараховано до страхового стажу та до стажу роботи за Списком № 1з повним робочим днем під землею, оскільки згідно з «Індивідуальними відомостями про застраховану особу» Форми ОК-5 ОСОБА_1 за вказаний період відсутні відомості про сплату страхових внесків відокремленим підрозділом шахти «Шахта «Червоноградська»» Державного підприємства «Львіввугілля». Вказав, що, з урахуванням норми абз. 7 пункту 4.3 Порядку № 33-1, страхові внески ВП «Шахта «Червоноградська»» ДП «Львіввугілля» за лютий 2021 не надійшли протягом чотирьох місяців з дня звернення за призначенням пенсії, тому, на думку відповідача, підстави для проведення перерахунку пенсії позивача, з дня її призначення відсутні. Також зазначив, що для призначення позивачу пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком, необхідний страховий стаж позивача становить 35 років. Оскільки, страховий стаж позивача становив 34 роки 06 місяців 19 днів, то в останнього відсутнє право на таке призначення пенсії. Просив у задоволенні позову відмовити.

Суд дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі обставини справи.

Згідно із записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 27.08.1982 позивач, ОСОБА_1 , зокрема, з 09.12.2003 прийнятий на роботу у Шахту «Червоноградську» Державного підприємства «Львіввугілля» гірничим майстром підземним на дільницю шахтного транспорту з повним робочим днем в шахті; з 02.02.2018 переведений помічником начальника дільниці шахтового транспорту з повним робочим днем в шахті; з 05.02.2021 позивача звільнено з роботи по п. 2 ст. 40 КЗпП України (невідповідність виконуваній роботі внаслідок стану, здоров`я, що перешкоджає подальшій роботі) з виплатою місячної вихідної допомоги, згідно ст. 44 КЗпП України (а.с. 25-29).

На підставі заяви позивача від 14.05.2021, позивачу призначено пенсію по інвалідності з 22.03.2021 як інваліду ІІІ групи (а.с. 30, 32-33).

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 04.02.2022, в якій просив здійснити допризначення пенсії у зв`язку зі сплатою страхових внесків (зарахувати до пільгового стажу стаж і заробітну плату включаючи сплату внесків, а саме по 31.08.2020 року), змінити вид розрахунку (зробити по інвалідності в розмірі пенсії за віком, так як є 35 років загального стажу) (а.с. 31).

Також позивач 14.03.2022 звернувся до відповідача із заявою, у якій просив здійснити перерахунок і виплату позивачу пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, з 22.03.2021, зарахувавши до страхового стажу та до пільгового стажу період роботи з 01.10.2019 по 05.02.2021 на відокремленому підрозділі «Шахта «Червоноградська»» Державного підприємства «Львіввугілля» з урахуванням вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та з урахуванням раніше проведених виплат; виплатити позивачу суму недоотриманої пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком з 22.03.2021 з урахуванням раніше проведених виплат.

Листом № 1300-5202-8/26891 від 06.04.2022 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області роз`яснило позивачу, що його пенсійне забезпечення здійснюється згідно з чинним законодавством на підставі документів пенсійної справи про стаж і заробіток. Зазначено, що при призначенні пенсії з 22.03.2021 страховий стаж та заробітну плату зараховано згідно з даними про сплату страхових внесків по 30.09.2019. Відповідач також зазначив, що розмір пенсійної виплати позивача визначено при загальному стажі роботи 55 років 11 місяців 25 днів, з них: 15 років 09 місяців 24 днів підземний стаж роботи та додатково 21 рік 05 місяців 06 днів період з дня встановлення інвалідності до досягнення пенсійного віку (60 років), коефіцієнт страхового стажу з урахуванням пільгового та додаткового стажу становить 0,58000. Повідомив, що спірний період з 01.10.2019 по 05.02.2021 не зараховано до страхового та до підземного стажу роботи позивача, оскільки підприємством не сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Також вказав, що на підставі заяви позивача від 04.02.2022, позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.02.2022, урахуванням положень статті 8 Закону № 345. Відтак відповідач відмовив ОСОБА_1 у перерахунку його пенсії з дати призначення такої, оскільки страхові внески ВП «Шахта «Червоноградська»» ДП «Львіввугілля» не надійшли протягом чотирьох місяців з дня звернення за призначенням пенсії (а.с. 18-21).

Позивач вважає такі дії Головного управління ПФУ у Львівській області щодо відмови йому в зарахуванні позивачу до страхового стажу та пільгового стажу (стажу на підземних роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за Списком № 1) періоду роботи у відокремленому підрозділі «Шахта Червоноградська» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.10.2019 по 05.02.2021 та перерахунку пенсії з 22.03.2021, тому звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 (далі Закон № 1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон № 1058-IV) (у редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсія у зв`язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання до 01.10.2017 обчислювались за нормами Закону №1788-XII.

З 01.10.2017 Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю І групи 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю ІІ групи 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю ІІІ групи 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач, не зарахувавши до загального та підземного стажу позивача періоду роботи у відокремленому підрозділі «Шахта «Червоноградська»» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.10.2019 по 05.02.2021, посилався на те, що за вказаний період відсутні відомості про сплату страхових внесків роботодавцем. З цього приводу, суд зазначає таке.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 62 Закону № 1788-ХІІ).

На виконання вимог статті 62 Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637), пунктом 3 якого визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону № 1058-IV, сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Статтею 113 Закону № 1058-IV передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

На підставі ч. 1 ст. 16 Закон № 1058-IV застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону № 1058-IV) незалежно від фінансового стану платника (ч. 12 ст. 20 Закону № 1058-IV).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону України від 08.07.2010 № 2464-IV «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-IV) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ст. 4 Закону № 2464-IV платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до ст. 26 Закону № 2464-IV посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

Вказане свідчить про те, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страхових внесках не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи.

Такі висновки узгоджуються із правовою позицією, яка викладена Верховним Судом раніше, зокрема у постанові від 09.09.2019 у справі № 242/5448/16-а.

Крім того, пільговий (підземний) характер виконуваної позивачем роботи у спірний період підтверджується наявною у матеріалах справи копією довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 119 від 12.04.2022 (а.с. 44).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.10.2019 по 05.02.2021 працював помічником начальника дільниці шахтового транспорту з повним робочим днем в шахті. Оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, то відповідачем протиправно не зараховано період роботи позивача зазначений період до страхового стажу та стажу роботи за Списком № 1 (пільгового стажу).

Поряд з цим, суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується факт проведення перерахунку пенсії по інвалідності позивачу з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 01.02.2022.

Отже, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови в зарахуванні до загального та пільгового (спеціального) страхового стажу за Списком № 1 позивачу періоду роботи у відокремленому підрозділі «Шахта «Червоноградська»» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.10.2019 по 05.02.2021 та у відмові у перерахунку розміру пенсії, з урахуванням вказаного стажу, відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 22.03.2021 по 31.01.2022 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового (загального) та пільгового (спеціального) стажу за Списком № 1 період роботи позивача у відокремленому підрозділі «Шахта «Червоноградська»» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.10.2019 по 05.02.2021 та здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності, з урахуванням вказаного стажу, згідно зі ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 22.03.2021 по 31.01.2022, з урахуванням раніше виплаченої пенсії.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відтак, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, у зв`язку із висновком суду про задоволенням позову судові витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 992,40 грн підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016 м. Львів вул. Митрополита Андрея 10; ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо незарахування до пільгового (спеціального) стажу за списком № 1 періоду роботи ОСОБА_1 у відокремленому підрозділі «Шахта «Червоноградська»» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.10.2019 по 05.02.2021 та у відмові у перерахунку розміру пенсії, з урахуванням вказаного стажу, відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 22.03.2021 по 31.01.2022.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового (загального) та пільгового (спеціального) стажу за Списком № 1 період роботи ОСОБА_1 у відокремленому підрозділі «Шахта «Червоноградська»» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.10.2019 по 05.02.2021 та здійснити ОСОБА_1 з 22.03.2021 по 31.01.2022 перерахунок та виплату пенсії по інвалідності, з урахуванням вказаного стажу, згідно зі ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з урахуванням раніше виплаченої пенсії.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.П. Качур