Справа № 260/648/22
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

31 травня 2022 року м. Ужгород№ 260/648/22
Закарпатський окружний адміністративний суд в особі судді Скраль Т.В. розглянувши в письмовому проваджені справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в особі представника Трофімова Руслана Валерійовича ( АДРЕСА_2 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
08 лютого 2022 року ОСОБА_1 , в особі представника Трофімова Руслана Валерійовича звернувся з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_2 , якою просить: 1) визнати дії військової частини НОМЕР_2 щодо відмови в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби неправомірними; 2) зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

14 лютого 2022 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено розгляд справи на 17 березня 2022 року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 надати суду до 11 березня 2022 року розрахунок календарної вислуги років ОСОБА_1 .

Відповідачем ухвалу отримано 22 лютого 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення, яке вручено 03 березня 2022 року.

17 березня 2022 року ухвалою суду відкладено розгляд справи на 13 травня 2022 року та повторно витребувано від Військової частини НОМЕР_2 розрахунок календарної вислуги років ОСОБА_1 . Витребувані судом докази необхідно надати до 29 квітня 2022 року.

Станом на 13 травня 2022 року до суду не повернулося рекомендоване повідомлення про вручення відповідачу ухвали від 17 березня 2022 року.

13 травня 2022 року ухвалою суду відкладено розгляд справи та повторно витребувано від Військової частини НОМЕР_2 розрахунок календарної вислуги років ОСОБА_1 .

30 травня 2022 року на виконання вимог ухвали суду відповідачем повідомлено суд, що надати точну інформацію військова частина НОМЕР_2 станом на 03 березня 2022 року та на визначений судом час в ухвалі надати не зможе, у зв`язку з тим, що такий підрахунок можливо здійснити маючи особову справу військовослужбовця, яка після звільнення з лав Збройних Сил України була направлена до Уманського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Черкаської області (за місцем зарахування на військовий облік за волевиявленням військовослужбовця). У військовій частині НОМЕР_2 (як і в будь-якій іншій), у відповідності до вимог керівних документів по службовій діяльності, станом на 01 січня кожного року видається наказ про оголошення вислуги років особовому складу частини, який здійснюється на основі наявних даних в особовій справі військовослужбовця. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 "Про оголошення вислуги років військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 на 01 січня 2021 року" від 27 січня 2021 року № 179, вислуга років календарна капітана ОСОБА_1 станом на 01 січня 2021 року становила - 09 років 05 місяців 00 днів. Проводячи аналіз наказу, можливо дійти висновку, що військову службу розпочато 01 серпня 2011 року, та станом на 26 лютого 2021 року, у військовослужбовця вислуга років становила - 09 років 06 місяців 25 днів. На основі вищевикладеного повідомляють суд, що надати розрахунок календарної вислуги років військовослужбовця, посадовими особами військової частини НОМЕР_2 без наявності особової справи немає можливості.

1. Позиції сторін.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що його вислуга років станом на день звільнення становила: календарна - 9 років 6 місяців 25 днів; пільгова - 05 місяців 30 днів, всього - 10 років 24 дні. Позивач указав, що у зв`язку із наявністю у нього вислуги більше 10 років відповідач мав виплатити йому одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний рік служби, як це передбачено частиною другою статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Однак відповідач цієї допомоги не виплатив, вважаючи, що право на її отримання виникає за наявності виключно календарної вислуги 10 років і більше.

Відповідачем або уповноваженим представником відзиву на позовну заяву до суду, у строк наданий судом в ухвалі Закарпатського окружного адміністративного суду про відкриття провадження в адміністративній справі від 14 лютого 2022 року, не надано та не повідомлено суду поважні причини його ненадання.

Відповідно до статті 162 частини 6 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 27 січня 2021 року наказом командира військової частини № 179 оголошено вислугу років станом на 01 січня 2021 року військовослужбовцям згідно додатку № 1 до даного наказу.

Відповідно до відомостей з даними про вислугу років військовослужбовців станом на 01 січня 2021 року, які є додатком 1 до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 27 січня 2021 року № 179, календарна вислуга ОСОБА_1 9 років 5 місяців, пільгова 4 роки 9 місяців 10 днів, а загальна 14 років 2 місяці 10 днів.

26 лютого 2021 року відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №41 ОСОБА_1 звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) від 26 лютого 2021 року № 64 на підставі статті 26 частини 1 пункту «а» (у запас), частини 5 пункту 2 підпункту «а» (у зв`язку з закінченням строку контракту) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 26 лютого 2021 року виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення, (а.с. 6).

12 квітня 2021 року Військова частина НОМЕР_2 , листом повідомила представника позивача, що грошова допомога при звільненні не виплачувалась у зв`язку з тим, що на момент звільнення календарна вислуга складала менше десяти років, (а.с. 7).

Не погоджуючись з такими діями позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі також - «Закон №2011-XII», у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 9 Закону №2011-XII обумовлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

За приписами частини другої цієї ж статті до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Абзацом першим частини другої статті 15 Закону №2011-XII визначено військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України "Про розвідку", а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Відповідно до позиції Верховного Суду у постанові від 19 травня 2022 року по справі № №580/3392/20 норма частини другої статті 15 Законі №2011-XII не містить вказівки на те, що право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги виникає за наявності 10 і більше саме календарних років вислуги. Поняття «календарна вислуга років» застосовується не для позначення необхідної для призначення допомоги вислуги років, а для визначення розміру грошової допомоги, а саме: «в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби».

Одночасно з цим, Верховний Суд наголошував, що умовою набуття права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до частини другої статті 15 Закону №2011-XII є наявність «вислуги 10 років і більше».

Судом встановлено, що позивач звільнений з військової служби в запас на підставі підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту).

Також судом встановлено, що відповідно до відомостей з даними про вислугу років військовослужбовців станом на 01 січня 2021 року, які є додатком 1 до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 27 січня 2021 року № 179, календарна вислуга ОСОБА_1 9 років 5 місяців, пільгова 4 роки 9 місяців 10 днів, а загальна 14 років 2 місяці 10 днів, тобто умова про наявність 10 і більше років вислуги дотримана.

Інші підстави відмови у нарахуванні й виплаті грошової допомоги, крім недостатності років вислуги, відсутні.

На основі цих обставин суд констатує, що відповідно до правил частини другої статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» позивач як такий, що має вислугу більше 10 років, станом на день звільнення з військової служби (26 лютого 2021 року) набув право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (9 повних років).

Установлені обставин справи свідчать про те, що відповідач протиправно не нарахував й не виплатив позивачу одноразову грошову допомоги при звільненні відповідно до пункту 1 частини другої статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

На підставі викладеного, суд вважає доведеною протиправність дій відповідача щодо відмови в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (9 повних років) та з метою захисту прав позивача зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 132, 134, 139, 242-246, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:
1. Позов ОСОБА_1 , в особі представника Трофімова Руслана Валерійовича до Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо відмови в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Повний текст рішення виготовлений та підписаний 31 травня 2021 року.

СуддяТ.В.Скраль