Справа № 400/2068/22
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2022-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2022 р. № 400/2068/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Марич Є. В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача:Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,Миколаїв,54020,
про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо встановлення розміру пенсії без врахування індексації та компенсації втрати частини доходів; зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії з 01.02.2017 р. у розмірі відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням коефіцієнту заробітної плати позивача в розмірі 3764,40 грн із проведенням індексації та нарахуванням компенсації втрати частини доходів і виплатити перераховану пенсію з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що відповідачем при поновленні пенсії на виконання рішення суду встановлено не вірний коефіцієнт заробітної плати, а також не проведено індексацію пенсії і не виплачено компенсацію втрати частини доходів.

Ухвалою від 21.02.2022 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Відповідач відзив до суду не надав.

Відповідно до ч.1 ст. 263 КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Позивачці з 2007 року призначено пенсію за віком.

У 2016 році позивачка виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю.

З 01.02.2017 р. позивачці припинено виплату пенсії, у зв`язку з чим у 2019 році вона зверталась до відповідача із заявою про її поновлення.

Відповідачем виплату пенсії позивачці було поновлено на виконання рішення суду з 01.02.2017 року, та нараховано її виплату з 01.02.2017 р. по 19.07.2019 р.

Однак, позивачка не погоджуючись із не застосуванням коефіцієнту заробітної плати в розмірі 3764,40 грн та не проведенням індексації, а також не виплатою компенсації втрати частини доходів, звернулась до суду з даним позовом.

Так, позивач вважає, що під час проведення поновлення її пенсії відповідач мав застосувати коефіцієнт заробітної плати за три роки до 2017 року, тобто 2014, 2015, 2016 роки, який складає 3764,40 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України №1058 від 09.03.2003 передбачено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

З огляду на вищезазначену норму, дійсно Пенсійний фонд при призначенні пенсії для обчислення її розміру має враховувати середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, однак ця норма не може бути застосована до спірних правовідносин, адже у 2017 році позивачці поновлено пенсію, а не призначено. Як зазначено судом вище, позивачці призначено пенсію у 2007 році.

Таким чином, в цій частині позовних вимог не обхідно відмовити.

Щодо обов`язку відповідача виплатити компенсацію втрати частини доходів, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Закону № 1058-ІV нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Так, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.06.2019 р. у справі №400/1358/19 було встановлено протиправність дій щодо непоновлення позивачці пенсії з 01.02.2017 року, тобто цим рішенням встановлено вину відповідача щодо не виплати пенсії.

Таким чином, відповідач мав нарахувати компенсацію втрати частини доходів, тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо індексації пенсії суд зазначає наступне.

Законом України № 2148-VІІІ від 03.10.2017 Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій ч. 2 ст. 42 Закону України № 1058 викладено в такій редакції:

Для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позов належить задовольнити частково.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України відповідно до задоволених вимог позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 НОМЕР_1 ) до Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,Миколаїв,549) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехілна, 1, Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасністю пенсійних виплат у період з 01.02.2017 р. по 19.07.2019 р.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехілна, 1, Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасністю пенсійних виплат за період з 01.02.2017 р. по 19.07.2019 р.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,Миколаїв,549) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 992,40 грн.

6. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є. В. Марич