Справа № 420/3630/20
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2022-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року

м. Київ

справа № 420/3630/20

адміністративне провадження № К/9901/13419/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,

суддів: Єресько Л. О., Губської О.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року (суддя Бойко О.Я.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2021 року (судді: Єщенко О.В., Димерлій О.О., Танасогло Т.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі - відповідач, ГУНП в Одеській області), третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, в якому просив:

визнати протиправними та скасувати накази №311 від 06 лютого 2020 року та №737 від 24 березня 2020 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності, звільнення з посади старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Суворовського ВП в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області;

поновити на раніше займаній посаді старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Суворовського ВП в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області, а у випадку неможливості - зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області призначити на рівнозначну посаду у Суворовському ВП в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення до моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області виплатити недоотриману частину заробітної плати за лютий та березень 2020 року у розмірі 7 821,72 грн;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області виплатити суму завданої моральної шкоди у розмірі 20 000 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що висновки ГУНП в Одеській області про порушення позивачем службової дисципліни є необґрунтованими та не підтверджені належними доказами. Під час проведення службового розслідування відповідач виходив лише з факту складання відносно позивача протоколів про порушення правил дорожнього руху та скоєння адміністративних правопорушень, передбачених статтею 122-2, частиною першою статті 130 КУпАП, не перевіряв та не з`ясовував чи мали місце повідомлені обставини стосовно вказаних правопорушень та чи є ці обставини доведеними. Відповідачем проігноровано повідомлення про неможливість взяти участь у проведенні службового розслідування у зв`язку із перебуванням позивача на лікуванні, чим позбавлено його права на захист та надання пояснень щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та доказів правомірності своїх дій. При цьому, позивач зазначає, що звільнення зі служби з органів поліції є крайнім заходом дисциплінарного стягнення, а відтак такий вид стягнення має бути підтверджений беззаперечними доказами вчинення поліцейським порушень. Позивач наголошує на тому, що не скоював адміністративні проступки, службову дисципліну не порушував і ці обставини встановлені судовим рішенням в іншій адміністративній справі, за результатом розгляду якої відповідні провадження у справах про адміністративні правопорушення закрито у зв`язку із відсутністю складу правопорушень. Наведені обставини, а також те, що звільнення позивача зі служби відбулось у період його тимчасової непрацездатності, свідчать про невідповідність оспорюваних рішень відповідача критерію обґрунтованості і правомірності, що є безумовною підставою для їх скасування, поновлення позивача на посаді в органі поліції та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Також, позивач зазначає, що виплачене йому у період лютий та березень 2020 року грошове забезпечення не відповідає належному розміру грошового забезпечення, встановленого законом. Неправомірні дії та рішення відповідача викликали у позивача погіршення самопочуття, призвели до сильних душевних переживань, депресивного стану, різкого загострення хронічної хвороби серця, чим заподіяно моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що позивач притягувався до відповідальності за вчинення дій, що підривали авторитет Національної поліції України, призвели до порушення Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання - з гідністю нести високе звання поліцейського. Цей вчинок виразився у невиконанні вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, відмову від проходження в установленому порядку медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння, що безумовно свідчить про порушення Присяги поліцейського та недотримання ним законів, а відтак підриває авторитет Національної поліції. Таким чином, не можуть бути враховані посилання позивача на рішення суду у справі про адміністративні правопорушення, оскільки позивач був звільнений не за притягнення його до адміністративної відповідальності, а за вчинення дисциплінарного проступку.

З огляду на наведене, оскільки службове розслідування проведено у повній відповідності чинному законодавству, службовим розслідуванням доведено, що позивач вчинив проступок, який є несумісним з поведінкою працівника Національної поліції України і дискредитує звання працівника поліції, а також те, що відсутність на місці несення служби з поважних причин не була підтверджена позивачем належними доказами, чим спростовано його доводи про не забезпечення відповідачем права поліцейського на надання пояснень з приводу обставин службового розслідування, суд першої інстанції дійшов висновку, що звільнення позивача зі служби в поліції відбулось за обґрунтованих та правомірних підстав і обставини для скасування оспорюваних наказів, поновлення позивача на службі, виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відсутні.

Щодо зменшення позивачу грошового забезпечення, суд першої інстанції зазначив, що відповідно до абзацу 1 пункту 5 розділу ІІІ наказу МВС №260 від 06 квітня 2016 року поліцейським, відстороненим від виконання службових обов`язків у зв`язку із проведенням щодо нього службового розслідування зберігаються всі види грошового забезпечення, які були йому встановлені до відсторонення, крім премії. З огляду на те, що зменшення грошового забезпечення відбулось за рахунок неврахування суми премії, порушень закону відповідачем при виплаті грошового забезпечення допущено не було.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2021 року скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року. Ухвалено нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУНП в Одеській області №737 від 24 березня 2020 року в частині звільнення зі служби в поліції старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Суворовського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУНП в Одеській області №470о/с від 10 квітня 2020 року в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення) майора поліції ОСОБА_1 (0041854), старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Суворовського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Суворовського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області з 10 квітня 2020 року.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10 квітня 2020 року по 17 березня 2021 року у сумі 119 653, 49 грн (з урахуванням податків і зборів).

Допущено негайне виконання постанови апеляційного суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку за один місяць у сумі 10 526, 28 грн (з урахуванням податків і зборів).

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2020 року по справі №523/3602/20 є доказом в цій справі в розумінні положень частини четвертої статті 78 КАС України, оскільки містить інформацію щодо предмету доказування, а саме: факту відмови позивача виконати вимоги патрульного поліцейського щодо зупинки транспортного засобу та від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Предметом дослідження обставин стосовно наявності/відсутності у діях позивача дисциплінарного проступку також була позитивна характеристика позивача як працівника поліції, зокрема його бездоганна поведінка під час проходження служби, дисциплінованість, грамотність та суворе дотримання вимог наказів, які регламентують його роботу, постійне підвищення свого загальноосвітнього і професійного рівня, здатність якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості, приймати вірні рішення, відповідальність до виконання поставлених доручень, ввічливість, тактовність, витриманість та врівноваженість у поводженні з громадянами та колегами, правильне сприйняття критики та зауважень на свою адресу.

Судом апеляційної інстанції враховано факт складання у відношенні позивача адміністративних протоколів, Дисциплінарною комісією не наводилися приклади та не обґрунтовувались несумісні із проходженням служби етичні та службово-дисциплінарні норми поведінки поліцейського.

Обставини, які б обтяжували відповідальність майора поліції ОСОБА_1 за порушення службової дисципліни, Комісією також встановлено не було.

На думку колегії суддів, сам факт складання адміністративних матеріалів не є самостійною підставою для висновку про вчинення поліцейським дій, що дискредитують орган поліції та подальшу несумісність із проходженням служби.

Разом з цим, колегія суддів врахувала, що позивач не приймав участь у службовому розслідуванні, пояснення з приводу обставин розслідування у нього не відбирались. Відповідач був повідомлений про неможливість позивача прибути за місцем служби для надання пояснень у зв`язку із проходженням лікування. Відповідні сповіщення надходили на адресу відповідача неодноразово, у тому числі із наданням підтверджуючих медичних матеріалів.

Щодо зменшення позивачу грошового забезпечення, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про те, що відповідно до абз. 1 пункту 5 розділу ІІІ наказу МВС №260 від 06 квітня 2016 року поліцейським відстороненим від виконання службових обов`язків у зв`язку із проведенням щодо них службового розслідування в порядку, визначеному Дисциплінарним статутом НП України зберігаються всі види грошового забезпечення, які були йому встановлені до відсторонення, крім премії. Зменшення грошового забезпечення відбулося за рахунок неврахування суми премії, що відповідає вказаним правилам наказу МВС №260 від 06 квітня 2016 року, частини п`ятої статті 70 Закону України «Про Національну поліцію» та знайшло своє підтвердження під час розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що звільнення позивача зі служби відбулось за відсутності правових підстав, тому наявні всі правові обставини для відновлення його прав та інтересів шляхом скасування відповідних наказів, поновлення на попередній посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В частині позовних вимог про стягнення на користь позивача моральної шкоди, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем не наведено конкретних прикладів душевних страждань або переживань, у зв`язку із застосуванням дисциплінарного стягнення, не обґрунтовано неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, настання інших негативних наслідків тощо, а також факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру у зв`язку із дисциплінарним провадженням та застосуванням стягнень.

Підстави касаційного оскарження та їх обґрунтування

У касаційній скарзі відповідач вказує на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Як вбачається з касаційної скарги, скаржник вважає, що судом апеляційної інстанції необґрунтовано не застосовано норми права без врахування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 24 вересня 2020 року у справі №420/602/19.

Позиція інших учасників справи

Від позивача до суду надійшов відзив на касаційну скаргу відповідача, в якому він просить залишити без задоволення касаційну скаргу відповідача, а рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Рух касаційної скарги

Ухвалою Верховного Суду від 27 травня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2021 року.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 25 травня 2022 року зазначену адміністративну справу призначив до розгляду.

Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи

ОСОБА_1 з квітня 2018 року проходив службу на посаді старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

06 лютого 2020 року начальнику ГУНП в Одеській області начальником УКЗ ГУНП в Одеській області полковником поліції Перчиком О. подано доповідну запису про доцільність призначення службового розслідування за фактом оформлення адміністративних матеріалів за частиною першою статті 130 та статті 122-2 КУпАП відносно старшого слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП майора поліції ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 72).

У доповідній записці зазначено, що 04 лютого 2020 року мобільною групою ВІОС УКЗ ГУНП, спільно з працівниками Одеського управління ДВБ НПУ та УПП в Одеській області ДПП НПУ, о 22:00 год виявлено керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння старшим слідчим відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП майором поліції ОСОБА_1 .

Так, о 22:00 год на 21 км + 800 м автошляху «Одеса-Мелітополь», СП-405 «Центроліт», було помічено автомобіль «Volkswagen Caddy», р.н. НОМЕР_1 , водій якого проігнорував вимогу зупинитись. Після зупинки вказаного транспортного засобу було встановлено, що ним керував майор поліції ОСОБА_1 на підставі посвідчення водія НОМЕР_2 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, порушення мови та координації рухів). На пропозицію пройти тест на газоаналізаторі «Драгер» та медичний огляд у медичному закладі на предмет перебування у алкогольному сп`янінні майор поліції ОСОБА_1 відповів відмовою у присутності двох свідків.

Відносно ОСОБА_1 інспектором взводу №1 роти №4 батальйону №1 УПП в Одеській області ДПП НПУ лейтенантом поліції Малієнком Д.А. складено адміністративний протокол БД №407727 за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 122-2 КУпАП, та інспектором взводу №1 роти №4 батальйону №1 УПП в Одеській області ДП НПУ лейтенантом поліції ОСОБА_3 складено адміністративний протокол БД №155236 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, у записці доповідалось про доцільність призначити за вказаним фактом службове розслідування, проведення якого доручити ВІОС УКЗ ГУНП за участю Одеського управління ДВБ НПУ та відсторонити від службових обов`язків (посади) майора поліції ОСОБА_1 .

Наказом ГУНП в Одеській області від 06 лютого 2020 року №311 у зв`язку із виявленням 04 лютого 2020 року мобільною групою ВІОС УКЗ ГУНП, спільно з працівниками Одеського управління ДВБ НПУ та УПП в Одеській області ДПП НПУ, керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння старшим слідчим відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП майором поліції ОСОБА_1 , керуючись ст.ст. 14, 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України», призначено службове розслідування за вказаним фактом у формі письмового провадження, створено дисциплінарну комісію (т. 1, а.с. 73).

Наказом ГУНП в Одеській області від 06 лютого 2020 року №151о/с відповідно до частини першої статті 70 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 1 статті 17 розділу ІІІ Дисциплінарного статуту Національної поліції, наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України» відсторонено від виконання службових обов`язків (посади) старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП майора поліції ОСОБА_1 на час проведення службового розслідування (т. 1, а.с. 74).

Також, згідно вказаного наказу, відповідно до вимог частини п`ятої статті 70 Закону України «Про Національну поліцію» на період відсторонення від виконання службових обов`язків майора поліції ОСОБА_1 збережено всі види грошового забезпечення, які були визначені йому до відсторонення, крім премії.

05 березня 2020 року складено та затверджено Висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни посадовими особами Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області (т. 1, а.с. 75-89).

Так, під час службового розслідування, з метою об`єктивного з`ясування обставин, причин та умов, які могли бути супутньою причиною порушення майором поліції ОСОБА_1 службової дисципліни, під час проведення службового розслідування дисциплінарною комісією досліджені зібрані матеріали і відомості про дисциплінарний проступок, а саме: копії адміністративних матеріалів, складених внаслідок вчинення послідовно декількох порушень ПДР України, відеозаписи. Разом з цим, були отримані письмові пояснення від прямих та безпосереднього керівників поліцейського, а також поліцейських УПП в Одеській області ДПП НПУ, які приймали участь у документальному оформлені матеріалів за наслідками вчинення ОСОБА_1 правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

На запит начальника УКЗ ГУНП полковника поліції Перчика О.М. від 05 лютого 2020 року №9/1050, з УПП в Одеській області ДПП НПУ були отримані копії адміністративного протоколу Серії БД №407727 від 04 лютого 2020 року, складеного на ОСОБА_1 за статтею 122-2 КУпАП, рапорту поліцейського УПП в Одеській області ДПП НПУ, що долучався до нього, а також адміністративного протоколу Серії БД №155236 від 04 лютого 2020 року, складеного на ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП, пояснень свідків та рапорту поліцейського УПП в Одеській області ДПП НПУ, які долучались до вказаного адміністративного протоколу.

Також, під час службового розслідування враховано, що згідно з реєстром адміністративних матеріалів, направлених 14 лютого 2020 року за вих. №2827/41/13/04/02-20 з УПП в Одеській області ДПП НПУ до Суворовського районного суду м. Одеси, адмінпротоколи за статтею 122-2 КУпАП та частиною першою статті 130 КУпАП, складені відносно ОСОБА_1 , 20 лютого 2020 року були отримані вищевказаним судовим органом. На момент завершення службового розслідування в Єдиному реєстрі судових рішень інформація про дату розгляду справи була відсутня.

Комісією встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серії БД №407727, складеного 04 лютого 2020 року о 23:35 год на вул. Олександрівська, 1а, в с. Олександрівці, Лиманського району, за статтею 122-2 КУпАП інспектором взводу №1 роти №4 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП НПУ лейтенантом поліції Малієнко Д.А., встановлено, що 04 лютого 2020 року о 22:00 год ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час керування а/м «VOLKSWAGEN CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_1 на 21 км а/д М-14, не зупинився на вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою сигнального диску з червоним світлоповертачем та був зупинений шляхом переслідування на службовому автомобілі «Mitsubishi», реєстраційний номер НОМЕР_4 , в с. Олександрівці по вул. Олександрівській, 1а. У графі адміністративного протоколу, передбаченої для надання стислого пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 здійснив наступний запис: «правопорушення не скоював, складено без понятих та їх присутності».

Згідно рапорту інспектора взводу №1 роти №4 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП НПУ лейтенанта поліції Малієнка Д.А., який був долучений до адміністративного протоколу Серії БД №407727, 04 лютого 2020 року о 21:59 год на стаціонарному посту «Центроліт», що розташований на 21 км а/д М-14, на вимогу поліцейського не зупинився а/м «VOLKSWAGEN CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який у подальшому шляхом переслідування був зупинений на вул. Олександрівська, 1а, в с. Олександрівці, Лиманського району. Після зупинки встановлено, що водієм автомобіля є ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що є поліцейським Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП. Під час спілкування з водієм були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови та координації руху. Водієві у присутності двох свідків було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду із використанням алкотестеру «Драгер 68102» на місці зупинки, а також від медичного огляду у спеціалізованому медичному закладі.

Переглядом відеозапису моменту зупинки а/м «VOLKSWAGEN CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , встановлено, що 04 лютого 2020 року о 21:59:30 год поліцейським був поданий жест про зупинку автомобіля, який не вдалося під час дослідження відеоматеріалів ідентифікувати за реєстраційним знаком, однак колір та марка якого аналогічні автомобілю, яким керував ОСОБА_1 .

Окрім цього, на запит начальника УКЗ ГУНП полковника поліції Перчика О.М. від 06 лютого 2020 року №9/1095, з УЗТ ГУНП були отримані відеофайли з камер системи відеоспостереження «Безпечне місто» та з`ясовано, що 04 лютого 2020 року о 21:57:58 год камерою, яка встановлена у м. Одесі на перехресті вул. Добровольського та вул. Паустовського, та фіксує рух транспортних засобів, що виїжджають з міста Одеси у напрямку м. Миколаєва, було зафіксовано рух а/м «VOLKSWAGEN CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у напрямку стаціонарного посту поліції «Центроліт».

Приймаючи до уваги опрацьовані відеозаписи та з урахуванням свідчень поліцейських УПП в Одеській області ДПП НПУ Дисциплінарна комісія вважала, що дійсно у діях майора поліції ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, відповідальність за яке настає згідно із статтею 122-2 КУпАП.

При цьому, Комісією враховано, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серії БД №155236, складеного 04 лютого 2020 року о 23:40 год за частиною першою статті 130 КУпАП інспектором взводу №1 роти №4 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП НПУ лейтенантом поліції ОСОБА_3, встановлено, що 04 лютого 2020 року о 22:05 год ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував а/м «VOLKSWAGEN CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У графі адміністративного протоколу, передбаченої для надання стислого пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 здійснив нерозбірливий запис, за змістом якого зазначає, що правопорушення не скоював, поняті були залучені співробітниками після 2 годин з моменту зупинки.

Згідно письмових пояснень, долучених до адміністративного протоколу Серії БД №155236, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили факт відмови, у їх присутності, ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у спеціалізованому закладі. Вказані обставини досліджувались Комісією також і на відеозаписі, закріпленого на однострої одного з поліцейських УПП в Одеській області ДПП НПУ.

За результатом досліджень відеозаписів, отриманих з камер системи відеоспостереження «Безпечне місто» Дисциплінарна Комісія критично поставилась до обґрунтувань ОСОБА_1 щодо причини відмови проходження медичного огляду, оскільки з моменту (21:59:30 год) подання жесту поліцейським про зупинку а/м «VOLKSWAGEN CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , до моменту (23:28 год) запропонування ОСОБА_1 пройти медичний огляд пройшло не більше 1 години 30 хвилин та вважає дії останнього такими, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Відповідно до даних, що містяться в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів МВС України, а/м «VOLKSWAGEN CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 р.в., належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Інспектор взводу №1 роти №4 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП НПУ лейтенант поліції Малієнко Дмитро Анатолійович, ІНФОРМАЦІЯ_5 , у письмовому поясненні від 14 лютого 2020 року зазначив, що 04 лютого 2020 року о 21:59 год на стаціонарному посту поліції «Центроліт», розташований на 21 км + 800 м а/д М-14, на завчасно поданий жест поліцейського про зупинку транспортного засобу не зупинився а/м «VOLKSWAGEN CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому водій даного автомобіля у зоні дії дорожнього знаку обмеження максимальної швидкості 50 км/год., прослідував повз поліцейських зі швидкістю, яка явно перевищувала, визначену на дорожньому знаку. Шляхом переслідування на службовому автомобілі «Mitsubishi», реєстраційний номер НОМЕР_5 , вищевказаний автомобіль приблизно о 22:05 год був зупинений на вул. Олександрівська, 1а у с. Олександрівка, Лиманського району. Після зупинки встановлено, що водієм автомобіля є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що він поліцейський Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП. Під час спілкування з водієм у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови та координації руху. Водієві у присутності двох свідків було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду із використанням алкотестеру «Драгер 6810» на місці зупинки, а також від медичного огляду у спеціалізованому медичному закладі. З моменту зупинки до моменту складання адміністративного протоколу за частиною першою статті 130 КУпАП пройшло не більше 1 години 30 хвилин.

Інші поліцейські УПП в Одеській області ДПП НПУ, які 04 лютого 2020 року приймали участь у переслідуванні а/м «VOLKSWAGEN CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , надали пояснення за змістом, аналогічні поясненню лейтенанта поліції Малієнка Д.А . Зокрема, пояснення надали наступні посадові особи УПП в Одеській області ДПП НПУ: старший лейтенант поліції ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , лейтенант поліції ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , сержант поліції ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

З урахуванням викладеного, Комісією зазначено, що майор поліції ОСОБА_1 своїми діями, пов`язаними із керуванням транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, невиконанням вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, відмовою від проходження в установленому порядку медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння за наявності у нього визначеного законом обов`язку його пройти у ситуації, що склалася, з метою уникнення від адміністративного відповідальності, дискредитував звання поліцейського.

Разом з цим, під час проведення службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла висновку, що обставиною, яка пом`якшує відповідальність майора поліції ОСОБА_1 , можливо вважати попередню бездоганну поведінку останнього відповідно до службової характеристики, наданої начальником Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП підполковником поліції Остроглядовим О.І . Зокрема, у службовій характеристиці зазначено, що майор поліції ОСОБА_1 за час проходження служби зарекомендував себе з позитивного боку, як дисциплінований, грамотний та старанний працівник. Використовує в практичній діяльності сучасні форми та методи організації роботи. Суворо дотримується вимог наказів, які регламентують його роботу. Постійно працює над підвищенням свого загальноосвітнього і професійного рівня. Здатний якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості, приймати вірні рішення. Прагне до вдосконалення службової діяльності, до виконання доручень відноситься відповідально. Вміє професійно грамотно реагувати та діяти у ситуаціях, які ускладнюють оперативну обстановку. За характером витриманий, спокійний, врівноважений. У поводженні з громадянами та колегами ввічливий і тактовний. Критику та зауваження на свою адресу сприймає правильно, прагне до усунення недоліків.

Обставини, які б обтяжували відповідальність майора поліції ОСОБА_1 за порушення службової дисципліни, Комісією не встановлено.

На підставі викладеного, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що старший слідчий відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП майор поліції ОСОБА_1 порушив вимог п.п. 1, 2, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, абз.абз. 3, 5 частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-ХІІ, п.п. 1.3, 2.4, 2.5, 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, що виразилось у недотриманні законів, правил і норм у сфері безпеки дорожнього руху, а саме: не виконанні вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, відмови від проходження в установленому порядку медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння за наявності у нього визначеного законом обов`язку його пройти у ситуації, що склалася, тобто вчиненні дій, що підірвали авторитет Національної поліції України; порушенні Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести звання поліцейського.

За висновком Комісії, встановлені обставини є підставою для звільнення зі служби в поліції старшого слідчого відділу Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 .

Разом з цим, рапортом в.о. начальника СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області капітана Нетребського О.А. доведено начальнику Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП підполковнику поліції Остроглядову О.І. одержане 05 лютого 2020 року о 08:50 год від майора поліції ОСОБА_1 телефонне повідомлення про перебування на лікарняному за місцем мешкання у с. Олександрівка, Лиманського району.

У зв`язку із службовою необхідністю ГУНП в Одеській області перевірено інформацію стосовно перебування майора поліції ОСОБА_1 на лікарняному з 04 лютого 2020 року, надіславши відповідний запит від 10 лютого 2020 року №39/1754 в ДУ ТМО МВС України по Одеській області (т. 1, а.с 117).

За результатом опрацювання запиту, ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» листом від 10 лютого 2020 року №33/36-128 повідомило начальнику Суворовського ВП ГУНП в Одеській області про те, що з 04 лютого 2020 року і по теперішній час майор поліції ОСОБА_1 на лікарняному в ЛзП ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» не перебуває (т. 1, а.с. 118).

Аналогічну інформацію відповідачем у листі від 10 лютого 2020 року №349/1754 запитано у Головного лікаря КНП «Центр МПСД» (т. 1, а.с. 119).

На вказаний запит начальнику Суворовського ВП ГУНП в м. Одесі повідомлено про перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на лікарняному з 05 лютого 2020 року по теперішній час в амбулаторії с. Олександрівка з діагнозом: закрите ураження ротаторної манжетки лівого плечового суглобу, больовий синдром (т. 1, а.с. 120).

Про проведення службового розслідування позивач був повідомлений листом від 20 лютого 2020 року №9/1499, в якому ГУ НП в Одеській області запропоновано прибути протягом 24 лютого 2020 року по 03 березня 2020 року з 09:00 до 18:15 год для надання пояснень.

На вказане сповіщення листом від 24 лютого 2020 року, одержаний Управлінням 04 березня 2020 року, позивач повідомив начальнику УКЗ ГУНП в Одеській області про перебування на лікуванні з 17 лютого 2020 року. У листі позивач також зазначив про надання підтверджуваних документів лікування та пояснень з приводу проведення службового розслідування після проходження лікування. До листа додав копію Довідки від 05 лютого 2020 року №452 стосовно амбулаторного лікування (Т. І, а.с. 121).

Повторно повідомлення про проходження лікування позивач подав у рапорті від 03 березня 2020 року, одержаний Управлінням 11 березня 2020 року. Додатково у рапорті зазначено про неможливість надати пояснення за фактом розпочатої службової перевірки, оскільки з 03 березня 2020 року проходить лікування. Зазначив, що після проходження лікування ним будуть представлені підтверджуючі матеріали та пояснення з приводу службового розслідування. До рапорту додано копію Довідки від 01 березня 2020 року №60 щодо стаціонарного лікування. Також, у рапорті позивач просив призупинити проведення службового розслідування на час лікування та до надання письмових пояснень (т. 1, а.с. 123).

02 березня 2020 року на пропозицію члена дисциплінарної комісії щодо прийняття пояснень за місцем мешкання позивачем надіслано телефонне сповіщення про те, що лікар заборонив нервувати, у зв`язку із чим після лікування прибуде за місцем служби для надання пояснень.

З огляду на те, що, окрім відповідей з КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» та ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області», інших будь-яких документальних підтверджень перебування ОСОБА_1 на лікарняному не надходило, Дисциплінарною комісією прийнято рішення про проведення службового розслідування протягом строку, визначеного у частини першої статті 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, та завершення розслідування на підставі наявних матеріалів.

На підставі висновків службового розслідування наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 24 березня 2020 року №737 за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог п.п. 1, 2, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, пункту 1 частини першої 1 статті 18 Закону України «Про національну поліцію», Присяги працівника поліції, абз. 3, 5 частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-ХІІ, п.п. 1.3, 2.4, 2.5, 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, старшого слідчого відділу Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції (т. 1, а.с. 90-93).

У зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення, відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» наказом ГУНП в Одеській області від 10 квітня 2020 року №470 о/с майора поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 10 квітня 2020 року (т. 1, а.с. 64).

Також, як свідчать обставини справи, протоколи від 04 лютого 2020 року, складені за частиною першою статті 130 та статті 122-2 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 були направлені до суду для вирішення питання про притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2020 року по справі №523/3602/20 провадження про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрито за відсутністю складу адміністративних правопорушень (т 1, а.с. 34-36).

Не погоджуючись із висновками службового розслідування, відстороненням від посади та звільненням зі служби в поліції, посилаючись на їх неправомірність, необґрунтованість та недоведеність, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Релевантні джерела права та акти їхнього застосування

За частиною другою статті 19 Конституція України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 2 Закону №580-VIII передбачено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Основні обов`язки поліцейського закріплені у статтею 18 Закону №580-VIII, згідно яких поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно із ч.ч. 1, 2 статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Разом з цим, відповідно до частини першої статті 64 Закону №580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Відповідно до ч.ч. 1, 4, 5 статті 70 Закону №580-VIII поліцейський, щодо якого проводиться службове розслідування, може бути відсторонений від виконання службових обов`язків у порядку, визначеному Дисциплінарним статутом Національної поліції України.

Відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків є тимчасовим недопущенням поліцейського до виконання обов`язків за займаною посадою.

За особою, відстороненою від виконання службових обов`язків (посади), зберігаються всі види грошового забезпечення, які були їй визначені до відсторонення, крім премії.

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до частин першої, другої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Частина 3 вказаної статті Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначає, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону №580-VIII, зобов`язує поліцейського, у тому числі: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

За правилами статті 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15 березня 2018 року №2337-VIII за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно із статтею 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 10 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно із ч.ч. 13, 14, 15 статті 15 Дисциплінарного статуту уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право, у тому числі: одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержувати в органах, закладах, установах поліції та їхніх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів справи.

Поліцейський, який з поважних причин не може прибути на засідання дисциплінарної комісії, зобов`язаний не менше ніж за добу до визначеного часу повідомити про це дисциплінарну комісію з наданням підтвердних документів.

Якщо поліцейський, викликаний на засідання дисциплінарної комісії у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, він вважається належним чином повідомленим. У такому разі засідання дисциплінарної комісії проводиться без його участі.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

За правилами статті 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Згідно із ч.ч. 1, 2, 7, 8 статті 17 Дисциплінарного статуту відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) є тимчасовим заходом на час проведення службового розслідування та може бути застосовано до поліцейського у разі, якщо обставини виявленого дисциплінарного проступку унеможливлюють виконання посадових (функціональних) обов`язків ним або іншим поліцейським, а також якщо виконання поліцейським посадових (функціональних) обов`язків перешкоджає встановленню обставин виявленого дисциплінарного проступку.

Відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) оформляється письмовим наказом керівника, до повноважень якого належить призначення на посаду та звільнення з посади поліцейського, та не може перевищувати строку, передбаченого для проведення службового розслідування або зазначеного в рішенні суду.

На період відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) у поліцейського вилучається службове посвідчення, спеціальний нагрудний знак, табельна вогнепальна зброя та спеціальні засоби.

Під час відсторонення від виконання службових обов`язків (посади) поліцейський зобов`язаний перебувати на робочому місці, визначеному керівником, до повноважень якого належить призначення на посаду та звільнення з посади поліцейського, та сприяти проведенню службового розслідування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 7, 8, 9, 10 статті 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;

3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", Закону України «Про державну таємницю» та іншими законами;

4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;

5) користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Виклик про надання пояснень надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше двох діб для прибуття на засідання дисциплінарної комісії.

Фактом, що підтверджує отримання або неотримання поліцейським виклику про надання пояснень, є отримання органом, що проводить службове розслідування, поштового повідомлення про вручення або про відмову від отримання такого виклику чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Поліцейський, який з поважних причин не може прибути для надання пояснень, зобов`язаний не менше ніж за добу до визначеного часу повідомити про це дисциплінарну комісію з наданням підтвердних документів.

Якщо поліцейський, викликаний для надання пояснень у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень.

За правилами статті 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є:

1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;

2) попередня бездоганна поведінка;

3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород;

4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди;

5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;

6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є:

1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння;

2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення;

3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього;

4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку;

5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно із ч.ч. 1, 2, 3, 4, 5, 6 статті 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби.

За відсутності на службі без поважних причин поліцейського, до якого застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади чи звільнення із служби в поліції, таке дисциплінарне стягнення виконується, а витяги з наказів про застосування та виконання дисциплінарного стягнення надсилаються рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі. У такому разі днем ознайомлення поліцейського із зазначеними наказами є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення їх поліцейському, до якого застосовано дисциплінарне стягнення, або повнолітньому члену сім`ї такого поліцейського.

У разі якщо поліцейський, до якого застосовано дисциплінарне стягнення, відмовляється від отримання витягів з наказів про застосування та виконання дисциплінарного стягнення, днем отримання витягів з наказів є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову в їх отриманні чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Вказані положення Дисциплінарного статуту Національної поліції України кореспондуються із приписами наказу МВС України «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України» від 07 листопада 2018 року №893, зареєстрованого Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).

Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.

Частиною першою статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліцейський зобов`язаний, зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Відповідно до частин першої та другої статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з частинами першою та другою статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Положеннями статті 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).

З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування (частина друга статті 14 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до частини першої цієї статті Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09 листопада 2016 № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно з пунктом 1 Розділу ІІ Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

Пунктами 3 та 4 Розділу IV Правил передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, підставою для проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 стало надходження протоколів, складених у відношенні поліцейського за статтею 122-2 КУпАП та частиною першою статті 130 КУпАП, що виразилось в ігноруванні законних вимог патрульної поліції про зупинку транспортного засобу та відмові у проходженні в установленому порядку медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння та є порушенням п.п. 1.3, 2.4, 2.5, 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 та порушення службової дисципліни під час проходження служби в Національній поліції України.

Доказом вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку є висновок службового розслідування від 05 березня 2020 року, яким встановлено порушення позивачем службової дисципліни за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог п.п. 1, 2, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, пункту 1 частини першої 1 статті 18 Закону України «Про національну поліцію», Присяги працівника поліції, абз. 3, 5 частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-ХІІ, п.п. 1.3, 2.4, 2.5, 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Під час судового розгляду цієї справи позивачем не спростовані обставини вчинення ним дисциплінарного проступку, а саме порушення пунктів п.п. 1, 2, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, пункту 1 частини першої 1 статті 18 Закону України «Про національну поліцію», Присяги працівника поліції, абз. 3, 5 частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-ХІІ, п.п. 1.3, 2.4, 2.5, 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, що виразилось у особистій недисциплінованості, злісній непокорі законному розпорядженню та вимогам працівника поліції, грубому порушенні Правил дорожнього руху, керуванні 04 лютого 2020 року автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Відповідно до частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Частиною восьмою статті 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

З огляду на встановлені висновком службового розслідування обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що знайшли своє підтвердження під час судового розгляду цієї справи судом першої інстанції, ОСОБА_1 правомірно звільнено зі служби в поліції, у зв`язку із підтвердженням факту вчинення ним дисциплінарного проступку, тому відсутні підстави для скасування спірних наказів та поновлення позивача на службі в органах Національної поліції, тому позовні вимоги є безпідставними та не можуть бути задоволені.

Доводи позивача про відсутність достатніх та належних доказів порушення позивачем службової дисципліни є безпідставними, оскільки як зазначалось, це підтверджуються висновком службового розслідування від 05 березня 2020 року, який в свою чергу, складений на підставі обставин, що підтверджуються матеріалами справ про адміністративні правопорушення, показами свідків, відео з нагрудних камер поліцейських.

Аргументи суду апеляційної інстанції про те, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2020 року у справі №523/3602/20, яке набрало законної сили провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, є слушними тільки в тій частині, що в діях позивача відсутній склад саме адміністративних правопорушень, однак не дисциплінарного проступку.

Відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Види юридичної відповідальності:

1)кримінальна; 2) адміністративна; 3) цивільно-правова; 4) дисциплінарна; 5) матеріальна; 6) конституційна; 7) міжнародно-правова.

Варто зауважити, що Верховний Суд неодноразово у своїх постановах висловлював правову позицію, що відсутність рішення компетентного органу про притягнення до кримінальної або адміністративної відповідальності позивача не спростовує наявності в діях тієї ж особи дисциплінарного проступку, за який, в порядку Дисциплінарного статуту, відповідач має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів Національної поліції.

Таким чином, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, однак не дисциплінарного проступку.

Така правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 6 березня 2019 року у справі 816/1534/16, від 17 липня 2019 року у справі №806/2555/17, від 24 вересня у справі №420/602/19 і підстави для відступлення від неї відсутні.

Позивача зазначає, що він не приймав участь у службовому розслідуванні, пояснення з приводу обставин розслідування у нього не відбирались. Відповідач був повідомлений про неможливість позивача прибути за місцем служби для надання пояснень у зв`язку із проходженням лікування. Відповідні сповіщення надходили на адресу відповідача неодноразово, у тому числі із наданням підтверджуючих медичних матеріалів, що як наслідок, позбавило його права надати відповідні пояснення, є перешкодою для проведення такого засідання та є порушенням процедури проведення службового розслідування, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої статті 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;

ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами;

подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;

користуватися правничою допомогою.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначено в рішенні Одеського окружного адміністративного суду, що позивач в судовому засіданні підтвердив, що йому було відомо про те, що проводилося відносно нього службове розслідування. Матеріалами справи підтверджено, що позивач подавав рапорти про те, що з`явитися на теперішній час для надання пояснень за фактом службової перевірки він не в змозі, оскільки знаходиться на лікуванні (т.1, а.с. 15).

Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що надані позивачем лікарняні листи не є доказом того, що позивач дійсно перебував на лікарняному, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян № 455 визначено, що тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.

Таким чином, відсутність на місці несення служби з поважних причин повинні бути належним чином документально оформлені, а саме листком непрацездатності, який є єдиним офіційним документом, що дозволяє бути відсутнім на роботі у зв`язку із хворобою.

Надані позивачем лікарняні листки не відповідають критеріям листка непрацездатності.

Верховний Суд не вбачає обставин, які б перешкоджали позивачу вчасно надавати письмові пояснення та докази правомірності своїх дій щодо обставин вчинення ним дисциплінарного проступку.

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.

Проте матеріали справи свідчать, що позивачем не виконано такого обов`язку та не вживались заходи щодо сприяння проведенню службового розслідування.

Враховуючи встановлені судом обставини та факти, Верховний Суд доходить висновку, що відповідачем були дотримані вимоги щодо проведення службового розслідування та не допущені порушення щодо порядку його проведення.

Судом першої інстанції вірно надано оцінку щодо наданого позивачем акту відбору сечі Одеської клінічної лікарні Одеської обласної ради від 06 лютого 2020 року, відповідно до якого за результатами судово-токсикологічного дослідження станом на 06 лютого 2020 року; 13:05 год в сечі отриманої на момент забору етиловий алкоголь у позивача не виявлено, що відповідно до пункту 9 Розділу 2 наказу Міністерства внутрішніх від 09 листопада 2015 року № 1452/735, яким затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, що не було дотримано позивачем, а тому цей доказ не є допустимим у цій справі.

За таких обставин, не виконання позивачем вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, відмови від проходження в установленому порядку медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння за наявності у нього визначеного законом обов`язку його пройти у ситуації, що склалася, призвело до вчинення позивачем дій, що підривали авторитет Національної поліції України; порушенні Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського.

Окремо варто зауважити, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт вчинення дисциплінарного проступку, під чим слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

За таких обставин, необхідно погодитись з висновками суду першої інстанції, що при прийнятті рішення про накладення на позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення, а саме звільнення зі служби в поліції, відповідач діяв обґрунтовано, в порядку, у межах та у спосіб, що передбачені законодавством України, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Отже, враховуючи вказані обставини, суд першої інстанції цілком правомірно відмовив у задоволенні адміністративного позову, а рішення суду першої інстанції по своїй суті є правильним.

На підставі вищевикладеного Верховний Суд дійшов висновку, що судом апеляційної інстанції помилково скасовано законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції, який повно та правильно встановив обставини справи, вірно застосував норми матеріального права та надав їм системне тлумачення.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За такого правового регулювання та обставин справи суд касаційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції.

Таким чином, доводи касаційної скарги спростовують висновки суду апеляційної інстанції та приймаються судом в якості належних.

Згідно із статтею 352 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області слід задовольнити, постанову суду апеляційної інстанції скасувати та залишити у силі рішення суду першої інстанції як такого, що відповідає закону.

Висновки щодо розподілу судових витрат

З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області задовольнити.

Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2021 року скасувати, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.Г. Загороднюк

судді О.А. Губська

Л.О. Єресько