Справа № 692/343/22
Суддя: ЛЕВЧЕНКО Л. О.
Дата ухвалення: 2022-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 692/343/22
Провадження № 2-а/692/10/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року смт. Драбів

Драбівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Левченко Л.О.

за участю секретаря с/з Савенко О.В.

розглянувши у судовому засіданні (в спрощеному порядку) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовну заяву обґрунтовує тим, що 14.04.2022р. ним від Драбівського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження № 68791152 від 12.04.2022р., у якій зазначено про стягнення з ОСОБА_1 штрафу згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) 1КІ № , складеної 22.09.2021р. інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Подільського району управління інспекції з паркування Департаменту Транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Даденком Миколою Олександровичем за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП. Зазначає, що 22.09.2021р. припаркував свій автомобіль Мерседес Бенс на майданчику для платного паркування за адресою м. Київ, площа Спортивна, 1. Намагався сплатити плату за паркування, однак не знайшов засоби для оплати (паркувальний автомат, касир), тому пішов у справах. Повернувшись через годину, від охоронця дізнався, що приходив інспектор з паркування, який зафіксував порушення та виписав штраф. Однак позивач повідомлень або постанови про накладення штрафу на місці не отримував, інспектора не знайшов. Вказав, що не мав можливості оплатити паркування у безготівковій формі, а паркувального автомата не знайшов. Інспектором не було розміщено на лобовому склі автомобіля копії постанови про притягнення до адміністративної відповідальності або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності. У постанові вказано адресу правопорушення м. Київ, пл. Спортивна 1 (фонтан), а в якості доказів долучено фото автомобіля за адресою вул. Еспланадна, 20 Печерського району, що не відповідає даним про розміщення паркувального майданчика. Вказує, що позивач є особою з інвалідністю 2 групи, має право на безоплатне паркування та на час винесення постанови про накладення стягнення не мав можливості надати ці відомості інспектору з паркування, тому просить поновити йому строк оскарження вказаної постанови та скасувати її.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України. В ухвалі про відкриття провадження по справі від 20.04.2022р. позивачу був поновлений строк на оскарження постанови, а відповідачу був наданий строк в 5 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позов та роз`яснено право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач скористався своїм правом та надав відзив на позовну заяву вх. №1484/22-Вх від 10.05.2022р., у якому висновки, викладені у позовній заяві заперечував, просив у задоволенні позову відмовити. Вказав, що позивач як учасник дорожнього руху зобов`язаний знати та неухильно дотримувати Правил дорожнього руху. Його транспортний засіб MERSEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI, номерний знак НОМЕР_1 , у порушення вимог п. 26 Правил паркування транспортних засобівбув розміщений на майданчику для платного паркування А1066 без розміщення під лобовим склом документу про оплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування. Вказаний майданчик для паркування А1066 обладнано у відповідності до Правил паркування транспортних засобів, оскільки облаштований інформаційним знаком про вартість послуг, спосіб та порядок їх оплати. П. 29 Правил передбачає такий спосіб оплати вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування як за допомогою засобів мобільного зв?язку, функціонування якого і забезпечено у повному обсязі. У порушення вимог ч.6 ст. 30 ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в України» на автомобілі не було розміщено розпізнавального знаку «Водій з інвалідністю». Крім того, безоплатне паркування здійснюється шляхом розташування транспортного засобу на місці для безоплатного паркування з урахуванням дорожніх знаків та дорожньої розмітки. Тому з посиланням на положення ст. 251, 258, 279-1 КУпАП, вважає, що головним інспектор з паркування повністю дотримано норми чинного законодавства України при винесені постанови про накладення адміністративного стягнення серія 1КІ № від 22.09.2021р., а позивачем не доведено відсутність підстав для притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивач скористався своїм правом та надав відповідь на відзив вх. №1577/22 Вх від 12.05.2022р., згідно якого вважає, що відповідач не спростував його твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог. Вказує, що не мав на меті навмисно порушувати правила дорожнього руху в частині плати за стоянку на даному майданчику, оскільки не мав можливості оплатити паркування за допомогою мобільного зв`язку, а альтернативного способу оплати не знайшов. Роздрукувати документ про оплату вартості послуг за паркування та розмістити його під лобовим склом позивач не міг у зв`язку з відсутністю паркувальних автоматів. Відомості про паркувальний майданчик за адресою пл. Спортивна, 1, в м. Києві у переліку паркувальних майданчиків не вказано, а фото зроблено по вул. Еспланадна, 20 Печерського району, паркувальний майданчик на якій теж відсутній. Зазначає, що знак «Інвалід за кермом» не відноситься до обов`язкових і не можна примушувати людину демонструвати іншим свої проблеми зі здоров`ям. Інспектором з паркування не було залишено постанови чи повідомлення про притягнення його до адміністративної відповідальності, тому позивач не мав можливості вчасно довести обставини, що пом?якшували б його відповідальність.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши наведені в адміністративному позові обставини, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 22 вересня 2021р. головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Подільського району управління (інспекції) з паркування Департаменту Транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Даденком Миколою Олександровичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) 1КІ № про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 700 грн.

У постанові вказано, що ОСОБА_1 22 вересня 2021р. о 08 год. 22 хв. на (в) пл. Спортивна, 1 (фонтан) в м. Києві залишив транспортний засіб MERSEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI, номерний знак НОМЕР_1 на майданчику для платного паркування без оплати паркування, чим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 152-1 КУпАП. Технічний засіб, яким здійснено фото/відеофіксацію правопорушення:Термінал ParkUP, та вказано адресу вебсайту з матеріалами фото/відео фіксації правопорушення: kyiv.digital/penalty/chek.

У якості доказової бази додано матеріали фотозйомки на аркуші формату Ф4 у кількості 6 шт. На вказаних фотографіях зображено автомобіль MERSEDES SPRINTERбілого кольору з номерним знаком НОМЕР_1 та знак щодо місця паркування з інформаційною табличкою щодо вартості паркування та порядку оплати. Кожна фотографія має відомості про дату, час та місце події. При цьому на фото з зображенням автомобіля маються відомості про місце розташування за адресою: АДРЕСА_1 або АДРЕСА_2 . Фото знаку щодо місця паркування з інформаційною табличкою щодо вартості паркування та порядку оплати містить інформацію про розташуванні вказаних знаків за адресою: АДРЕСА_3 .

З опису вкладення Укрпошта експрес з описом вбачається направлення 09.02.2022р. до Драбівського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) оригіналу постанови, копії довіреності ОСОБА_2 та заяви про відкриття виконавчого провадження від 09.01.2022р.

Згідно копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.04.2022р., старшим державним виконавцем Драбівського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) Носенком В.М. відкрито виконавче провадження № 68791152 про стягнення з ОСОБА_1 1400,00 грн. штрафу за постановою 1КІ№, виданою 22.09.2021р. Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради.

Згідно листа Драбівського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) № 3573/20.6-36 від 12.04.2022р. ОСОБА_1 направлено копію постанови про відкриття виконавчого провадження та зобов`язано з`явитись до державного виконавця.

З копії заяви від 14.04.2022р., що була зареєстрована 14.04.2022р. за вх. № 1034/20.в-3 вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Драбівського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) для отримання копій документів виконавчого провадження № 68791152 від 12.04.2022р.

З копії пенсійного посвідчення серія НОМЕР_2 , виданого 09.03.2017р. Пенсійним фондом України, вбачається, що ОСОБА_1 має пенсію по інвалідності у зв`язку з 2 групою загальне захворювання.

Згідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Стаття ч. 1 ст. 152-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, за що передбачена адміністративна відповідальність у виді штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.

Положеннями ч. 1,2,4,5 Примітки до ст. 152-1 КУпАП визначено, що Положення частини першої цієї статті не застосовується у випадках, визначених частинами шостою та сьомою статті 30 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" щодо місць для безоплатного паркування, а також до осіб, які відповідно до закону звільняються від сплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів.

Місцями, призначеними для паркування (у тому числі безоплатного паркування) транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для паркування транспортних засобів, у тому числі біля житлових будинків (крім індивідуальних житлових будинків) та інших будівель, на тротуарах (із числа місць для зупинки та стоянки транспортних засобів), вважаються місця, позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою.

Під неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування слід розуміти неоплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів (крім майданчиків, обладнаних автоматичними в`їзними та виїзними терміналами, на яких оплата відбувається під час виїзду з майданчика).

Суб`єктом правопорушення, передбаченого частинами першою, другою та восьмою цієї статті, є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення (момент паркування), а в разі фіксації зазначеного правопорушення в режимі фотозйомки (відеозапису) - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладання адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Порядок та особливості розгляду справи про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлений у статтях 279-1 - 279-4 КУпАП.

Згідно зі статтею 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 142 цього Кодексу. Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Порядок дорожнього руху на території України регулюється відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабміну України від 10.10.2001р. №1306.

Статтею 14 Закону № 3353 встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1342 затверджено Правила паркування транспортних засобів, які регламентують організацію та порядок паркування транспортних засобів на вулицях і дорогах населених пунктів.

Згідно п. 7 Правил майданчики для паркування є об`єктами благоустрою і повинні відповідати нормам, нормативам, стандартам у сфері благоустрою населених пунктів.

Згідно п. 12 Правил майданчики для паркування обладнуються відповідно до вимог цих Правил і Правил дорожнього руху.

Згідно п. 14 Правил відведені майданчики для платного паркування повинні обов`язково бути обладнані паркувальними автоматами, платіжними пристроями та/або інформаційними знаками про способи та порядок оплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування.

Згідно п. 21 Правил на майданчиках для платного паркування у доступному для ознайомлення користувачів місці розміщується інформація про: оператора (найменування, адреса, контактні телефони); вартість послуг з користування майданчиками для платного паркування, спосіб оплати.

Згідно п. 29 Правил оплата вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування, на яких не запроваджено автоматизовану систему, здійснюється у безготівковій формі за такими способами: придбання паркувального талона з визначеною тривалістю паркування; за допомогою засобів мобільного зв`язку; через паркувальний автомат або платіжний пристрій з введенням реєстраційного номера транспортного засобу; через автоматичний в`їзний та виїзний термінали.

Факт оплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування підтверджується відповідним документом із зазначенням в ньому реєстраційного номера транспортного засобу, що розміщується під лобовим склом транспортного засобу, за винятком випадків оплати вартості послуг за допомогою засобів мобільного зв`язку, коли факт такої оплати підтверджується захищеною комп`ютеризованою системою, або випадків паркування на майданчиках, обладнаних автоматичними в`їзними та виїзними терміналами, на яких оплата (перевірка оплати) здійснюється під час виїзду з такого майданчика.

Позивач у своєму позові зазначає, що його автомобіль пробув на майданчику близько години, майданчик паркувальними автоматами чи іншими засобами оплати (касиром) не обладнаний, оплачувати послуги паркування за допомогою мобільних засобів зв`язку не мав змоги, в якості доказів до постанови додані фото автомобіля за адресою вул. Еспланадна і у переліку платних майданчиків така адреса відсутня. Таким чином позивач підтвердив, що йому було відомо як про перебування його автомобіля на майданчику платного паркування, так і про обов`язок внесення оплати.

Як вбачається з доданих фотоматеріалів та не заперечується позивачем транспортний засіб MERSEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI, номерний знак НОМЕР_1 було розміщено на паркувальному майданчику, який хоч і не обладнано паркувальним автоматом або іншим способом оплати на місці, проте у відповідності п. 21 Правил має розміщену у доступному місціінформацію про: оператора (найменування, адреса, контактні телефони); вартість послуг з користування майданчиками для платного паркування, спосіб оплати.

Окрім того, факт розміщення транспортного засобу позивача на майданчику платного паркування за обставин, вказаних у оскаржуваній постанові, визнається самим позивачем, тому його твердження про відсутність такого майданчика у переліку паркувальних майданчиків у м. Києві та, відповідно, обов`язку позивача вносити плату за паркування оцінюється судом критично як намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Щодо твердження позивача про те, що він є особою звільненою від плати за паркування внаслідок наявності інвалідності 2 групи, слід зазначити наступне.

Згідно положень п. 2 Порядку надання пільг водіям з інвалідністю, водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у тому числі транспортними засобами, що належать громадським організаціям осіб з інвалідністю, підприємствам, установам, організаціям, які провадять діяльність у сфері соціального захисту населення, на безоплатне паркування і зберігання транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 р. № 585 право на безоплатне паркування і зберігання транспортних засобів надається зокрема , водіям з інвалідністю.

Згідно ч. 6,7, ст. 30 закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» власники спеціально обладнаних чи відведених майданчиків для паркування забезпечують виділення та облаштування в межах майданчиків місць для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю. Водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, у тому числі на транспортних засобах, що належать підприємствам, установам, організаціям, які здійснюють діяльність у сфері соціального захисту населення, та громадським об`єднанням осіб з інвалідністю, мають право на встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" та під час перевезення осіб з інвалідністю користуються всіма перевагами, що надаються водіям з інвалідністю. Водії, які керують транспортними засобами, на яких встановлений розпізнавальний знак "Водій з інвалідністю", повинні мати при собі документи, що підтверджують інвалідність водія або одного з пасажирів. Кількість місць, призначених для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, становить не менше 10 відсотків загальної кількості місць на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для паркування, але не менше одного місця з позначенням таких місць відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою.

Якщо власники спеціально обладнаних чи відведених майданчиків для паркування не забезпечили виділення та облаштування місць, призначених для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, такими місцями на відповідних майданчиках вважаються місця, на яких розміщені транспортні засоби, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю. Подібні положення також містяться у зазначених Правилах паркування транспортних засобів.

Суд погоджується з твердженням позивача, що він як особа з інвалідністю має певні пільги, однак, як вбачається з доданих фотоматеріалів та не заперечується самим позивачем транспортний засіб MERSEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI, номерний знак НОМЕР_1 , не обладнано будь-якими розпізнавальними знаками, щодо керування ним особою з інвалідністю, така інформація інспектору з паркування при винесенні оскаржуваної постанови доступна не була, а сам ОСОБА_1 бажав внести оплату за користування паркувальним майданчиком. Відомості про розміщення його транспортного засобу на місцях, призначених для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю відсутні. Таким чином обставина бажання ОСОБА_1 скористатись правом на безоплатне паркування 22.09.2021р. та вчинення для цього відповідних дій не знайшла свого підтвердження. Також позивач визнав, що йому було відомо про можливість накладення на нього адміністративного стягнення за порушення правил паркування, проте жодних дій щодо надання інформації про можливість звільнення його від такої оплати відповідальній за паркування особі не вчинив, такої інформації не надавав.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom) також зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та керувати ними, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі, зокрема, як в даній справі, зобов`язані дотримуватись вимог правил паркування.

Таким чином суд погоджується з висновком головного інспектора з паркування Подільського району управління інспекції з паркування Департаменту Транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Даданенка Миколи Олександровича, викладеним у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) 1КІ №, складеної 22.09.2021р. в частині вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП: залишення транспортного засобу на майданчику для платного паркування без плати за паркування, яка винесена на підставі та у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про залишення рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовної заяви - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 8, 9, 77, 78, 242, 244, 245, 246, 255, 286 КАС України, ст.ст. 152-1, 245, 247, 280, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.О. Левченко