Справа № 420/25075/21
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/25075/21
Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кравця О.О.
судді Зуєвої Л.Є.
судді Коваля М.П.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року по справі № 420/25075/21, прийнятого у порядку спрощеного позовного провадження у складі судді Єфіменка К.С., за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

I. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ І РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ:

10 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Одеської митниці, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Одеської митниці () у наданні дозволу на внесення змін до митної декларації №UA500500/2020/253772, оформленої 22.07.2021р.;

зобов`язати Одеську митницю () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 04.08.2021 про надання дозволу на внесення зміни до митної декларації №UA500500/2020/253772, оформленої 22.07.2021р.;

стягнути з Одеської митниці () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) моральну шкоду у розмірі 5000 грн.;

здійснити розподіл судових витрат та стягнути з Одеської митниці () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 3500 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року позову був задоволений частково. Визнано протиправною бездіяльність Одеської митниці () у наданні дозволу на внесення змін до митної декларації №UA500500/2020/253772, оформленої 22.07.2021р. Зобов`язано Одеську митницю () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 04.08.2021 про надання дозволу на внесення зміни до митної декларації №UA500500/2020/253772, оформленої 22.07.2021р. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908,00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 2000,00 грн. В решті позовних вимог - відмовлено.

II. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ, УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ АПЕЛЯНТА ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Частково не погоджуючись з рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, та просив його скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що неналежне виконання органами державної влади чи місцевого самоврядування своїх повноважень, що призвело до порушення прав людини, свідчить про невиконання державою в особі відповідного органу її головного обов`язку перед людиною - утверджувати та забезпечувати її права. Відсутність наслідків у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань не свідчить про те, що позивач не зазнала психологічних страждань та розчарувань, а отже і не свідчить про те, що моральної шкоди не завдано. Таким чином, психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави прав людини, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчить про заподіяння їй моральної шкоди. Аналогічна правова позиція міститься у постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 750/6330/17.61. Слід зазначити, що сам факт визнання судом порушення відповідачем прав позивача в даному випадку буде достатньою та справедливою сатисфакцією, при цьому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині відшкодування компенсації моральної шкоди, що свідчить про невирішення питання щодо способу відновлення порушеного права.

Також апелянт зазначив, що суд 1-ї інстанції безпідставно самостійно зменшив розмір компенсації витрат на правову допомогу. Крім того, враховуючи те, що розмір витрат на правову допомогу визначений у фіксованому розмірі за повний юридичний супровід (від подачі позовної заяви до звернення рішення до виконання) - підстав для складання додаткових документів за представництва інтересів Позивача під час апеляційного провадження немає.

11.04.2022 року відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує на законність та обґрунтованість рішення суду 1-ї інстанції в частині відмови, просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення.

III. ПРОЦЕДУРА АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2022 року призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

IV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Судом 1-ї інстанції було встановлено, що у провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходилась адміністративна справа №420/13531/20 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Одеської митниці Держмитслужби (вул. Івана та Юрія Лип, 21-а, м. Одеса, 65078, 9) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання підготувати висновок.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04.02.2021 року по справі №420/13531/20 позовні вимоги задоволено частково, а саме визнано протиправним та скасовано рішення про відмову у митному оформленні автомобіля Chevrolet Volt, 2014 р.в, VIN НОМЕР_2 за поданою митною декларацією UA500500.2020.253470 від 21.07.2020, яке оформлено у вигляді картки відмови в митному оформленні (випуску) товарів №UA500500/2020/001379 від 22.07.2020 з підстав прийняття рішення про визначення коду товару №KT-UA-2020 від 22.07.2020. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби (вул. Івана та Юрія Лип, 21-а, м. Одеса, 65078, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати у розмірі 5840 (п`ять тисяч вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок (а/с 21-27).

04.08.2021 Позивач звернувся до Відповідача з заявою про внесення змін до митної декларації №UA500500/2020/253772, оформленої 22.07.2021р. в якій просить на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.02.2021 року по справі №420/13531/20 внести зміни до наступних граф МД: 31 - вантажні місця та опис товару, 33 - код товару, 44 - додаткова інформація/подані документи, 47- нарахування мита та митних платежів, В-платежі (а/с 15).

14.09.2021 відповідач в електронному вигляді надав відмову у проведенні коригування, зазначивши, що у митного органу відсутні підстави для внесення змін до граф 31, 33, 44, 47 МД №UA500500/2020/253772 вiд 22.07.2020 на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.02 2021 по справі №420/13531/20 (а/с 13).

V. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ ТА ОЦІНКА СУДУ :

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з положеннями частини 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року, виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За змістом частини сьомої ст. 269 МК України порядок внесення змін до митних декларацій, їх відкликання та визнання недійсними визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.ст. 257, 260 та 269 МК України та п.п. 195.1.1 п. 195.1 ст. 195, п. 200.8 ст. 200 Податкового кодексу України постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року № 450 затверджено Положення про митні декларації (далі Положення № 450).

Пунктом 37 цього Положення встановлено, що після завершення митного оформлення зміни до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа можуть вноситися шляхом:

- подання з метою продовження строку тимчасового ввезення товарів з частковим звільненням від оподаткування митними платежами, для сплати рівними частинами податку на додану вартість у разі надання розстрочення сплати податку на додану вартість під час ввезення на митну територію України устаткування та обладнання на підставах, визначених Податковим кодексом України, а також у випадках, визначених Митним кодексом України, декларантом або уповноваженою ним особою додаткової митної декларації та оформлення її митним органом;

- заповнення та оформлення митним органом аркуша коригування за формою згідно з додатком 4.

Внесення змін до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа шляхом оформлення аркуша коригування здійснюється в порядку, що встановлюється Мінфіном. Після оформлення аркуша коригування його електронний примірник засвідчується електронним цифровим підписом посадової особи митного органу, вноситься до локальних баз даних митного органу і Єдиної автоматизованої інформаційної системи митних органів України посадовою особою митного органу, що його оформила, та передається спеціалізованим митним органом до відповідного органу державної податкової служби згідно з пунктом 32 цього Положення.

Оформлений митним органом аркуш коригування є невід`ємною частиною відповідної митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа.

Аркуш коригування заповнюється та оформлюється митним органом у разі:

необхідності виправлення відомостей, пов`язаних з доплатою або поверненням митних платежів, у тому числі у зв`язку із скасуванням рішення митного органу;

необхідності виправлення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи відомостей, пов`язаних з коригуванням ціни товару, що вивозиться за межі митної території України, для цілей податкового контролю за трансфертним ціноутворенням, якщо таке коригування не призведе до зменшення суми податків, що підлягає сплаті до бюджету;

необхідності виправлення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи помилково зазначених в оформленій митній декларації на бланку єдиного адміністративного документа відомостей про товари, не пов`язаних з перерахуванням сум митних платежів за такою митною декларацією;

необхідності відображення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи відомостей про товари, що стали відомі після закінчення митного оформлення товарів, не пов`язаних з перерахуванням сум митних платежів за митною декларацією на бланку єдиного адміністративного документа.

Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція), була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до чіткої й усталеної практики ЄСПЛ право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», п. 40). Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (рішення у справі «Immobiliare Saffi» проти Італії", заява № 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

Тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду (див. рішення у справі "Скордіно проти Італії"(Scordino v. Italy) (№ 1) [ВП], № 36813/97, пункти 190 та 191, ECHR 2006-V та п.52 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Щокін проти України" (заяви №№ 23759/03 та 37943/06), від 14 жовтня 2010року, яке набуло статусу остаточного 14 січня 2011 року).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.315 КАС України скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Згідно ч.1 ст.319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

(1) Оцінка аргументів учасників справи і висновку суду першої інстанції

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права(ч.1-2 ст.308 КАС України , в редакції Закону на момент вчинення процесуальної дії).

Апеляційний суд зауважує, що предметом спору у даній справі є фактично неналежні, на думку позивача, дії державного органу щодо виконання судового рішення у справі №420/13531/20 і намагання позивачів у такий спосіб примусити відповідача виконати це судове рішення в інший спосіб.

При цьому, як у самій заяві позивача, так і у відповіді відповідача зазначено що внесення змін до митної декларації має бути вчинено на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.02.2021 року по справі №420/13531/20, яке набрало законної сили (а/с 13, 15).

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що згідно приписів п.37 Положення №450 аркуш коригування заповнюється та оформлюється митним органом у разі необхідності виправлення відомостей, пов`язаних з доплатою або поверненням митних платежів, у тому числі у зв`язку із скасуванням рішення митного органу. Тобто, скасування картки відмови рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04.02.2021 року по справі №420/13531/20 є підставою для внесення змін до митної декларації при належному виконанні такого рішення суду та не вимагає будь-яких додаткових дій збоку позивача, зокрема отримання дозволу на внесення змін.

З системного аналізу вищезазначених законодавчих норм вбачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом, у рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року по справі № 816/2016/17, від 21 листопада 2019 року по справі №802/1933/18-а, від 06 лютого 2019 року по справі № 816/2016/17, від 08 грудня 2020 року №540/326/20.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржена бездіяльність Одеської митниці щодо внесення змін до митної декларації №UA500500/2020/253772 від 22.07.2021 року на підставі рішення суду у справі №420/13531/20 може бути оскаржена тільки відповідно до статті 383 КАС України, а не шляхом подання нового позову, такий спір не може бути вирішений в жодній юрисдикції.

Інші доводи апеляційної скарги апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

(2) Висновки апеляційного суду:

Апеляційний суд, доходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги , оскільки суд першої інстанції розглянув справу з порушенням норм процесуального права, із урахуванням вимог ст.315 КАС України, наявні підстави для скасування рішення суду 1-ї інстанції та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.8,19,55,125 Конституції України, ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, ст. 3,5,12,14,19,21, 292, 308, 311, 312, 315,320, 321, 322, 325,374 КАС України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року скасувати, а провадження у справі № 420/25075/21 закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання та може бути, у разі відповідності вимогам ст.328 КАС України, оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом 30-ти днів.

Повне судове рішення складене та підписане 25 травня 2022 року.

Головуючий суддя Кравець О.О.
Судді Коваль М.П. Зуєва Л.Є.