Справа № 420/27398/21
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2022-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовною заявою Приватного підприємства «ІНАУТ» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство ІНАУТ звернулося до суду з позовом до Одеської митниці Державної митної служби України (код ЄДРПОУ ВП 44005631), в якому позивач просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA500020/2021/000195/2 від 14.12.2021 року та №UA500020/2021/000196/2 від 14.12.2021 року;

- визнати протиправними та скасувати картки відмови Одеської митниці Державної митної служби України в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2021/000884 та №UA500020/2021/000885.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі Контракту № 04-06-20-UA від 04.06.2020 року (з урахуванням Додаткової угоди до Контракту від 04.10.2021 р.), укладеного між ПП «ІНАУТ» (Покупець) та «MINGHONG TECHNOLOGY CO., LIMITED» (Продавець), у грудні 2021 року на адресу ПП «ІНАУТ» було здійснено поставку «акумуляторних батарей» із Китайської Народної Республіки (КНР).

14.12.2021 року декларантом ПП «КАМІОН», яке надавало послуги з декларування товарів ПП «ІНАУТ», до Одеської митниці Державної митної служби України було подано митні декларації №500020/2021/223648 та №500020/2021/223650 на товар «акумуляторні батареї електричні» торговельної марки LOGICPOWER, фірма-виробник «ZHENZHEN LOGICFOX INTERNATIONAL TRADING CO LIMITED», країна виробництва - CN.

Товар надійшов на адресу позивача в двох контейнерах EITU0316570, CSNU1880929 відповідно до зовнішньоекономічного контракту від 04.06.2020 року №04-06-20-UA (з урахуванням Додаткової угоди до Контракту від 04.10.2021 р.) Продавцем Товару є китайська компанія «MINGHONG TECHNOLOGY CO., LIMITED».

У контейнері EITU0316570 Товар надійшов за коносаментом EGLV91, інвойсом від 12.10.2021 року №04-06-20-UA-45, пакувальним листом від 12.10.2021 року №04-06-20-UA-45PL, в кількості 5304 шт., вагою брутто 24951,6 кг, нетто 24338,5 кг, та був задекларований у митній декларації №500020/2021/223648.

У контейнері CSNU1880929 Товар надійшов за коносаментом COSU, інвойсом від 12.10.2021 року №04-06-20-UA-46, пакувальним листом від 12.10.2021 року №04-06-20-UA-46PL, «акумуляторні батареї» в кількості 676 шт., вагою брутто 24790 кг, нетто 24259 кг, та були задекларовані в митній декларації №500020/2021/223650.

Разом з митною декларацією №UA500020/2021/223648 декларантом до митниці серед інших документів було подано інвойс продавця від 12.10.2021 року №04-06-20-UA-45, відповідно до якого вартість товару складає 31886,20 доларів США (за курсом НБУ на день подачі декларації - 857247,73 грн.).

Разом з митною декларацією №UA500020/2021/223650 декларантом до митниці серед інших документів було подано інвойс продавця від 12.10.2021 року №04-06-20-UA-46, відповідно до якого загальна вартість товару складає 31940,40 доларів США (за курсом НБУ на день подачі декларації - 858704,88 грн.).

На підставі зазначеного, та враховуючи приписи ст.58 МК України щодо відсутності обмежень та наявності можливості застосування визначення митної вартості за першим методом, декларантом було визначено митну вартість саме за першим основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Позивач вказав, що на підставі Рішень про коригування митної вартості товарів №UА500020/2021/000195/2, №UА500020/2021/000196/2 Одеською митницею було винесено картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500020/2021/000884, №UА500020/2021/000885.

Відповідно до Рішень про коригування, на думку відповідача, подані декларантом документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідач зазначає, що до митної вартості не додані витрати на страхування та витрати на вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням.

Крім цього, в Рішеннях відповідач зазначає те, що за результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом було обрано другорядний метод визначення митної вартості - резервний метод.

На думку митного органу, неможливо застосувати метод за ціною договору щодо ідентичних товарів, оскільки відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами. Методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості також не можуть бути використані, через відсутність інформації щодо обчислення вартості, наданої виробником товарів.

Однак, з такими рішеннями митного органу позивач не погоджується з огляду на їх незаконність, та вважає, що вони підлягають скасуванню.

Позивач вказує, що з поданих відповідачу документів вбачається, що ціна товару за митними деклараціями вказана разом з упаковкою, тобто вартість упаковки включається до ціни товару.

Також позивач зазначив, що поставка товару здійснювалася за умовами "СРТ-Одеса" (Правил "ІНКОТЕРМС 2020"), які не передбачають обов`язковості страхування товару. Тобто, страхування товару не здійснювалося, а згідно п.8 ч.3 ст.53 МК України страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, подаються лише у випадках, якщо страхування здійснювалося.

За викладених обставин, позивач просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою від 17.01.2022 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 17.02.2022 року за клопотанням відповідача Одеській митниці продовжено строк на подання відзиву на позов.

17.03.2022 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що декларантом позивача для здійснення митного оформлення товарів до Одеської митниці подано митні декларації (МД) №UA500020/2021/223648 від 14.12.2021 та №UA500020/2021/223650 від 14.12.2021.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митними деклараціями (МД) №UA500020/2021/223648 від 14.12.2021 та №UA500020/2021/223650 від 14.12.2021 позивачем подані документи, які зазначені у графі 44 МД.

Відповідач вказав, що на виконання вимог статті 54 Митного кодексу України під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями (МД) № UA500020/2021/223648 від 14.12.2021 та №UA500020/2021/223650 від 14.12.2021 було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішень про коригування митної вартості товарів № UA500020/2021/000195/2 від 14.12.2021 та №UA500020/2021/000196/2 від 14.12.2021.

На підставі ч.3 статті 53 Митного кодексу України, п. 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

Оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митними деклараціями (МД) № UA500020/2021/223648 від 14.12.2021 та №UA500020/2021/223650 від 14.12.2021, містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст.54 Митного кодексу України були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

У рішеннях про коригування митної вартості № UA500020/2021/000195/2 від 14.12.2021 та № UA500020/2021/000196/2 від 14.12.2021 наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цих рішеннях про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю.

Враховуючи вищевикладені причини та положення частини 6 статті 54, ч. 1, 2, 3 статті 256 Митного кодексу України, Одеською митницею були видані картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2021/000884 від 14.12.2021, №UA500020/2021/000885 від 14.12.2021 та роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Відповідач вважав, що Одеська митниця під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішень про коригування митної вартості товару № UA500020/2021/000195/2 від 14.12.2021, № UA500020/2021/000196/2 від 14.12.2021 та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2021/000884 від 14.12.2021, №UA500020/2021/000885 від 14.12.2021 діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що на підставі Контракту № 04-06-20-UA від 04.06.2020 року (з урахуванням Додаткової угоди до Контракту від 04.10.2021 р.), укладеного між ПП «ІНАУТ» (Покупець) та «MINGHONG TECHNOLOGY CO., LIMITED» (Продавець), у грудні 2021 року на адресу ПП «ІНАУТ» було здійснено поставку «акумуляторних батарей» із Китайської Народної Республіки (КНР) (а.с. 38-43).

14.12.2021 року декларантом позивача була подана електронна митна декларація №UA500020/2021/223648 з метою митного оформлення імпортованого товару за Контрактом (а.с. 47-48).

У графі 31 Митної декларації вказаний опис товару 1: Акумуляторні батареї, електричні, нові, свинцеві, що працюють на не рідкому електроліті, герметичні, захищені від витікання, які не мають отворів для обслуговування (долива дистильованої води), тип електроліту кислотний, прямокутної форми, призначені для джерел безперебійного живлення, виготовлені по типу AGM-технології (з застосуванням просоченого електролітом пористого).

Митну вартість товару визначено за основним (першим) методом - ціною договору.

Вказаний товар надійшов за коносаментом EGLV91, інвойсом від 12.10.2021 року №04-06-20-UA-45, пакувальним листом від 12.10.2021 року №04-06-20-UA-45PL, в кількості 5304 шт., вагою брутто 24951,6 кг, нетто 24338,5 кг.

Разом з митною декларацією №UA500020/2021/223648 декларантом до митниці серед інших документів було подано інвойс продавця від 12.10.2021 року №04-06-20-UA-45, відповідно до якого вартість товару складає 31886,20 доларів США (за курсом НБУ на день подачі декларації - 857247,73 грн.).

Відповідно до частини 3 статті 53 МК України митний орган зобов`язав декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову згідно до ст.254 Митного кодексу України.

14.12.2021 року митним органом отримано лист уповноваженої особи від 14.12.2021 № 175 з відмовою надання витребуваних документів у повному обсязі упродовж 10 діб.

14.12.2021 року Одеською митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2021/000195/1 за митною декларацією №UA500020/2021/223648 (а.с. 51-52).

У вказаному рішенні про коригування заявленої митної вартості товарів зазначено, що:

1) відповідно до ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до наданого інвойсу поставка товару здійснюється на умовах СРТ Одеса, тобто вартість страхування не включена у вартість товару. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) відповідно до пп. а) п.1 ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Відповідно до п.7 визначені вимоги до експортного пакування товару та відповідно до товаросупровідних документів, товар постачається в пакуванні, проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

За результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом було обрано метод визначення митної вартості - другорядний: резервний.

З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби та встановлено що рівень митної вартості у максимально наближений до митного оформлення час є більшим та становить: наприклад, стосовно заявленого у митній декларації товару: на рівні 4,95 дол. США за 1 кг нетто, що відповідає рівню 22,70 дол. США за 1 шт. (МД №UA500020/2021/223648 від 11.11.2021 року, МД №UA500150/2021/203297 від 09.09.2021 року), ніж товар «Акумулятори електричні, свинцеві. Не для цивільної авіації: Акумулятор 12V», умови поставки: СРТ, метод визначення МВ:1, контракт: непрямий), заявлено декларантом (1,31 дол. США/кг (6,011 дол. США/шт.)), контракт: непрямий, умови поставки: СРТ, метод визначення МВ:1.

14.12.2021 року Одеською митницею оформлена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2021/000884 (а.с. 53-54).

Також 14.12.2021 року декларантом позивача була подана електронна митна декларація №UA500020/2021/223650 з метою митного оформлення імпортованого товару за Контрактом (а.с. 58-60).

У графі 31 Митної декларації вказаний опис товару 1: Акумуляторні батареї, електричні, нові, свинцеві, що працюють на не рідкому електроліті, герметичні, захищені від витікання, які не мають отворів для обслуговування (долива дистильованої води), тип електроліту кислотний, прямокутної форми, призначені для джерел безперебійного живлення, виготовлені по типу GEL-технології (з застосуванням в якості електроліту загущеного розчину).

Митну вартість товару визначено за основним (першим) методом - ціною договору.

Вказаний товар надійшов за коносаментом COSU, інвойсом від 12.10.2021 року №04-06-20-UA-46, пакувальним листом від 12.10.2021 року №04-06-20-UA-46PL, «акумуляторні батареї» в кількості 676 шт., вагою брутто 24790 кг, нетто 24259 кг, та були задекларовані в митній декларації №500020/2021/223650.

Разом з митною декларацією №UA500020/2021/223650 декларантом до митниці серед інших документів було подано інвойс продавця від 12.10.2021 року №04-06-20-UA-46, відповідно до якого загальна вартість товару складає 31940,40 доларів США (за курсом НБУ на день подачі декларації - 858704,88 грн.).

Відповідно до частини 3 статті 53 МК України митний орган зобов`язав декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову згідно до ст.254 Митного кодексу України.

14.12.2021 року митним органом отримано лист уповноваженої особи від 14.12.2021 № 176 з відмовою надання витребуваних документів у повному обсязі упродовж 10 діб.

14.12.2021 року Одеською митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2021/000196/1 за митною декларацією №UA500020/2021/223650 (а.с. 64-65).

У вказаному рішенні про коригування заявленої митної вартості товарів зазначено, що:

1) відповідно до ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до наданого інвойсу поставка товару здійснюється на умовах СРТ Одеса, тобто вартість страхування не включена у вартість товару. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) відповідно до пп. в) п.1 ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Відповідно до п.7 визначені вимоги до експортного пакування товару та відповідно до товаросупровідних документів, товар постачається в пакуванні, проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

За результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом було обрано метод визначення митної вартості - другорядний: резервний.

З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби та встановлено що рівень митної вартості у максимально наближений до митного оформлення час є більшим та становить: наприклад, стосовно заявленого у митній декларації товару: на рівні 4,93 дол. США за 1 кг нетто, що відповідає рівню 176,92 дол. США за 1 шт. (МД №UA500020/2021/217109 від 21.10.2021 року, ніж заявлено декларантом (1,31 дол. США/кг (47,012 дол. США/шт.)), контракт: непрямий, умови поставки: СРТ, метод визначення МВ:1.

14.12.2021 року Одеською митницею оформлена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2021/000885 (а.с. 66-67).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до положень статті 318 МК України, митний контроль передбачає виконання органами доходів та зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статями 49, 50 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (далі - ГААТ).

Згідно з частиною другою статті VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Частинами 4, 5 ст. 58 МК України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. При цьому, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати з органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 2 статті 53 МК України визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 МК України передбачено, що у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З аналізу частин 1, 2 ст. 53 МК України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом органу доходів та зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011р. №3018-VI Про внесення змін до Закону України Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Частиною 4 статті 53 МК України визначено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Частиною п`ятою статті 53 МК України чітко та імперативно визначено, що митним органом забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Враховуючи вищевикладене, аналіз положень ч.3 ст.53, ч.1, 2 та 5 ст. 54, ст. 58 МК України дає підстави для висновку про те, що орган доходів та зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України, адже такі вади не дозволяють органу доходів та зборів законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості, здійсненої декларантом.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 53 МК України право митного органу на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно частини другої статті 53 МК України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.

Так, процедура витребування органом доходів та зборів додаткових документів з урахуванням вимог чинного законодавства має визначені умови та послідовність - витребування додаткових документів має місце виключно з підстав існування у контролюючого органу обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. У свою чергу, митниця має вказати, які саме відомості у поданих документах викликають сумнів. Витребування додаткових документів за переліком ч. 3 ст. 53 МК України можливе за умови зазначення митницею того, який саме документ є необхідним та які конкретно відомості такий документ має підтвердити. Тобто витребування всіх документів, передбачених частиною 3 статті 53 МК України, можливе за умови надання митницею пояснень щодо кожного з документів.

Митні органи мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Тобто, наведені приписи зобов`язують відповідача зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

У свою чергу, не наведення відповідачем в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Аналогічна позиція висловлена Верховним судом України, зокрема, у постановах від 31.03.2015 року у справі №21-127а15, від 30.06.2015 року у справі № 21 -591 аі5 (814/283/14), Верховним Судом, зокрема, постановах від 20.02.2018 року № 826/997/16, від 20.02.2015 року № 826/8799/16, від 17.04.2018 року № 815/329/17, від 14.09.2018 року №821/1617/17.

Суд зазначає, що Митним кодексом України передбачено та встановлено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Таким чином, щодо врахування при визначенні митної вартості Товару, вартості упаковки, для підтвердження розміру митної вартості разом з митними деклараціями до митниці було подано:

- з декларацією № UA500020/2021/223648: зовнішньоекономічний контракт № 04-06-20-UA від 04.06.2020 року, додаткову угоду до контракту №04-06-20-UA від 04.10.2021 року, інвойс №04-06-20-UA-45, пакувальний лист №04-06-20-UA-45PL;

- з декларацією №UA500020/2021/223650: зовнішньоекономічний контракт №04-06-20-UA від 04.06.2020 року, додаткову угоду до контракту №04-06-20-UA від 04.10.2021 року, інвойс № 04-06-20-UA-46, пакувальний лист № 04-06-20-UA-46PL.

Цими документами підтверджено, що ціна Товару, за митною декларацією №UA500020/2021/223648, вагою брутто 24951,6 кг, нетто 24338,5 кг (тобто, разом з упаковкою) підлягає сплаті у розмірі 31886,20 доларів США.

Відповідно ціна «акумуляторних батарей» за митною декларацією №UA500020/2021/223650, вагою брутто 24790 кг, нетто 24359 кг (тобто, разом з упаковкою) підлягає сплаті у розмірі 31780,40 доларів США.

Контрактом №04-06-20-UA від 04.06.2020 року та інвойсами передбачено умови поставки СРТ Одеса за «ІНКОТЕРМС 2020», що означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику. Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення.

У пункті 7.1 Контракту № 04-06-20-UA зазначено, що товар повинен відвантажуватись в експортній упаковці, що відповідає характеру Товару.

Вказане свідчить про те, що продаж товару та його переміщення разом з упаковкою передбачено умовами контракту, вартість упаковки включається до ціни товару і витрати на упаковку або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням, були понесені не покупцем, а продавцем.

Таким чином, твердження відповідача в оскаржуваних Рішеннях про коригування митної вартості №UA500020/2021/000195/2 та №UA500020/2021/000196/2 про неможливість визначення митної вартості за першим методом з причини того, що до митної вартості не додана вартість упаковки - є безпідставними та необґрунтованим.

Відповідачем в оскаржуваних Рішеннях також вказується на відсутність інформації про здійснення або не здійснення страхування оцінюваних товарів, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

При цьому, відповідачем зазначено, що відповідно до наданого інвойсу поставка товару здійснюється на умовах «СРТ-Одеса», тобто вартість страхування не включена у вартість товару.

Разом з тим, умови поставки «СРТ» за «ІНКОТЕРМС 2020» не встановлюють обов`язковість страхування товару. Отже відповідач робить висновок про те, що вартість страхування не включена у вартість товару, хоча страхування товару не є обов`язковим.

При цьому, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, подаються декларантом для підтвердження митної вартості лише у випадках, якщо здійснювалось страхування, про що зазначено в п.8 ч.3 ст.53 МК України.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню ст. VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Згідно з ч. 2 ст. VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Так, встановивши, що подані документи містять розбіжності, орган доходів і зборів повинен вказати, які саме з поданих декларантом документів та які саме показники цих документів містять розбіжності.

Встановивши, що подані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, орган доходів і зборів повинен вказати, які саме документи та яких саме відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, не містять подані декларантом документи.

Аналізуючи зазначені норми, Верховний Суд України у постанові від 30.06.2015 року по справі № 21-591а15 зазначив, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

За викладених вище обставин, суд погоджується з доводами позивача, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів. У поданих при митному оформленні товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар.

Отже, митним органом безпідставно застосовано другорядний метод визначення митної вартості товарів на підставі спірного рішення про коригування митної вартості товарів, оскільки надані декларантом документи підтверджували числове значення митної вартості товарів за ціною договору.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно прийняв спірні рішення №UA500020/2021/000195/2 від 14.12.2021 року та №UA500020/2021/000196/2 від 14.12.2021 року про коригування митної вартості товарів, а також картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2021/000884 та №UA500020/2021/000885, тому вони підлягають скасуванню, а позов Приватного підприємства «ІНАУТ» - повному задоволенню.

Задовольняючи позов, суд зазначає у рішенні правильне найменування відповідача, який є відокремленим підрозділом Державної митної служби України, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - Одеська митниця (код ЄДРПОУ ВП 44005631).

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, а саме судовий збір у розмірі 25677,52 грн. (судовий збір 21137,52 грн. за вимоги майнового характеру та 4540 грн. (2270 грн. * 2 = 4540 грн.) за дві вимоги немайнового характеру).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Приватного підприємства «ІНАУТ» (адреса: вул. Чорноморського Козацтва, буд.103, оф. 205, м. Одеса, 65003, ) до Одеської митниці (адреса: вул. Лип Івана та Юрія, 21А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500020/2021/000195/2 від 14.12.2021 року та №UA500020/2021/000196/2 від 14.12.2021 року.

Визнати протиправними та скасувати картки відмови Одеської митниці в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2021/000884 та №UA500020/2021/000885.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь Приватного підприємства «ІНАУТ» сплачений судовий збір у розмірі 25677,52 грн. (двадцять п`ять тисяч шістсот сімдесят сім гривень п`ятдесят дві копійки).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів