Справа № 420/20603/21
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2022-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/20603/21
Головуючий в 1 інстанції: Глуханчук О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Димерлія О.О.

суддів Танасогло Т.М. , Крусяна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 січня 2022 року у справі № 420/20603/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕТКАНІ ЗАХИСНІ МАТЕРІАЛИ» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів

У С Т А Н О В И В:

29 жовтня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «НЕТКАНІ ЗАХИСНІ МАТЕРІАЛИ» (далі позивач, Товариство) звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просило:

- визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів за №UA500020/2021/000084/1 від 29.04.2021 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що з метою здійснення митного оформлення товару, ввезеного на митну територію України на виконання умов контракту №26/10-20, укладеного 26.10.2020 року з компанією «Фіалан (Шанхай) Імпорт енд Експорт Ко. Лтд», позивачем до Одеської митниці Держмитслужби була подана митна декларація, в якій митну вартість товару визначено за першим методом за ціною договору.

Однак, митним органом було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів, яке обґрунтоване тим, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані документи не містять всіх відомостей, які підтверджують числове значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Позивач уважає такі висновки митного органу безпідставними та зазначає, що Товариством були надані митному органу усі необхідні документи з яких за можливе установити митну вартість товару, задекларовану ТОВ «НЕТКАНІ ЗАХИСНІ МАТЕРІАЛИ».

За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом від 04 січня 2022 року прийнято рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕТКАНІ ЗАХИСНІ МАТЕРІАЛИ» задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів за № UA500020/2021/000084/1 від 29.04.2021 року.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивачем для оформлення товару за першим методом надано всі передбачені законодавством документи для підтвердження ціни товару, який імпортується. Таким чином митним органом безпідставно застосовано другорядний метод визначення митної вартості товару.

При цьому, суд першої інстанції зауважив, що відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару є недостовірними чи такими, які у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації про митну вартість товару.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Одеською митницею подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не повне з`ясування обставин, які мають значення для справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги скаржник обґрунтовує тим, що перевіркою поданих документів було установлено наявність розбіжностей, які не давали змогу митному органу з`ясувати митну вартість товару за ціною договору.

Оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України слугували підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю.

Окрім іншого, скаржник посилаючись на положення статті VII Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі, зауважив, що на вимогу митного органу декларантом не подано наступні документи, а саме: бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; додатки до зовнішньоекономічного договору (контракту) у разі їх наявності; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «НЕТКАНІ ЗАХИСНІ МАТЕРІАЛИ», у відповідності до вимог ст.304 КАС України, не скористався своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу.

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при установленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Зокрема, як установлено судом першої інстанції та з`ясовано судовою колегією, що 26 жовтня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «НЕТКАНІ ЗАХИСНІ МАТЕРІАЛИ» (Покупець) та компанією «FIALAN (SHANGHAJ) IMPORT & EXPORT CO. LTD» (Китай) (Продавець) укладено зовнішньоекономічний Контракт №26/10-20 на постачання товарів, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим Контрактом, Продавець зобов`язується поставити товар, а Покупець придбати його. Загальна вартість Контракту складає суму усіх інвойсів (а.с.17-20).

Умови поставки: СFR Odessa відповідно до «Інкотермс» 2010. Відвантаження товару здійснюється по кількості та цінам, вказаним в Інвойсі. Постачальник зобов`язаний надати Покупцю: інвойс (3 екз.) та пакувальний лист (1 шт.).

Умови оплати: за цінами та на умовах, вказаних в Інвойсі шляхом перерахування коштів на р/р Постачальника. Валюта долар США.

Упаковка та маркування: Постачальник пакує товар у звичайну комерційну тару, що забезпечує схоронність при транспортуванні. Постачальник відповідає за збитки внаслідок неналежного пакування товару.

До вказаного зовнішньоекономічного Контракту на поставку товару №26/10-20 від 26 жовтня 2020 року Сторонами договору укладено Додаткову угоду № 1, відповідно до якої Постачальник поставляє Покупцю протягом 2020 року - 2021 року товар по цінам: поліпропілен Z-1500 1, 15 доларів США за 1 кг. Обсяг поставки 80 000 кг. (а.с.21-22)

На виконання умов зазначеного контракту підприємство-нерезидент відправник - компанією «FIALAN (SHANGHAJ) IMPORT & EXPORT CO. LTD» поставило Товариству партію товару, а саме:

- поліпропілен Z-1500, вагою 12 600 кг по ціні 1,15 доларів США за 1 кг на суму 14 490 (чотирнадцять тисяч чотириста дев`яносто) доларів США, а також пропілен Electric masterbatch GM01, вагою 400 кг по ціні 2,30 доларів США за 1 кг на суму 920 (дев`ятсот двадцять) доларів США. Всього на 15 410 (п`ятнадцять тисяч чотириста десять) доларів США.

З метою митного оформлення постановленого товару, позивачем подано до Одеської митниці Держмитслужби митну декларацію №UA500020/2021/014166 від 26.04.2021 року.

Митну вартість товару визначено за основним (першим) методом - ціною договору.

Разом з митною декларацією декларантом було подано наступні документи:

- зовнішньоекономічний договір (контракт) №26/10-20 від 26 жовтня 2020 року;

- рахунок-фактура (Інвойс) №FS20210115 від 15.01.2021 року;

- коносамент від 11.02.2021 № YMLUM240165076;

- договір доручення від 10.11.2020 № 10/11-20.

У зв`язку з перевіркою відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також у зв`язку з наявністю розбіжності в поданих документах декларанту направлено повідомлення з вимогою надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме:

- договори (угоди, контракти) із третіми особами, пов`язані з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

- виписку з бухгалтерської документації;

- копію митної декларації країни відправлення;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

- згідно п.4 ч.2 ст.53 МК України банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- згідно п.8 ч.2 ст.53 МК України страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Листом від 29/04_1 від 29.04.2021 року декларант надав письмові пояснення з приводу зауважень митного органу.(а.с.30-33)

Так, щодо вартості упаковки Товариством зазначено, що ризики пошкодження товару пов`язані з неналежною упаковкою товару накладені на продавця. Транспортна упаковка є невід`ємною частиною товару і її вартість включена у вартість кінцевого продукту.

Стосовно витрат на страхування товару позивач вказав, що згідно до умов поставки ризики пов`язані зі страхування товару включені у вартість і покладені на продавця товару. Інформація щодо вище вказаних витрат продавцем товару покупцю не надана.

З приводу витрат на транспортування товару зауважено, що згідно із умовами поставки ризики пов`язані з доставкою товару включені у вартість і покладені на продавця товару. Інформація стосовно вказаних витрат продавцем товару покупцю не надана.

Щодо умов оплати фрахту Товариство звернуло увагу, фраза «FREIGHT PREPAID», зазначена в коносаменті, підтверджує той факт, що перевезення було сплачено продавцем при відправці товару. Продавцем не надавалися докази витрат, пов`язаних з оплатою фрахту. Тому підстав для включення вартості фрахту до митної вартості товару - немає.

Окрім цього, стосовно додаткової угоди до Договору доручення від 10.11.2020 року за № 10/11-20 Товариство пояснило, що Договір доручення є стандартним для роботи ПП «Фіалан» з усіма клієнтами, проте не кожен клієнт в тому числі ТОВ «НЗМ» уважає за доцільне укладати додаткову угоду. За договором доручення від 10.11.2020 року №10/11-20 додаткова угода №1 не укладалася.

У якості додаткових документів ТОВ «НЕТКАНІ ЗАХИСНІ МАТЕРІАЛИ» надано до митниці такі документи:

1) висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 20-108/04-2021 від 28/04/2021року; (а.с.34-35)

2) виписку з бухгалтерської документації;

3) Калькуляцію собівартості продукції (бухгалтерський облік) за березень 2021 року від 31/03/2021року;

3) копію митної декларації країни відправлення №00126227 (з перекладом) від 09/02/2021 року; (а.с.27-28)

4) Додаткова угода №1 до Контракту №026/10-20 від 26.10.2020 р.;

Також надані документи, що підтверджують виробничу діяльність:

1) Комерційна пропозиція;

2) Декларація №1 про відповідність медичних виробів Технічному регламенту;

3) Акт приймання передачі Обладнання №2 за договором оренди обладнання №01/11-2020 від 01.12.2020 року;

4) Сертифікат Q1M 804 018 С1;

Документи, щодо попередніх поставок:

1) Декларація №UA500110/2020/018074 від 08.12.2020 року;

2) Платіжне доручення №4 від 02.04.2021 року. (а.с.29).

У поясненнях також вказано, що Товариство спеціалізується на виробництві мельтблауну (нетканий матеріал, що використовується в виготовленні захисних масок) та захисних масок.

В рамках чинного з компанією FIALAN (SHANGHAI) IMPORT & EXPORT CO LTD зовнішньоекономічного контракту №26/10-20 Товариство отримує поліпропілен в гранулах, як сировину для власного виробництва. Ще з вересня 2020 роки була замовлена і зарезервована мінімальна партія поліпропілену в кількості 80 000 кг.

Частина цієї партії була отримана і оформлена в грудні місяці, що підтверджується митною декларацією UA500110/2020/018074 від 08.12.2020 року та платіжним дорученням №4 від 02.04.2021 року. Доставка наступної партії була запланована на січень 2021 року. В зв`язку з карантинними обмеженнями відправка затягнулася до лютого 2021 року.

З урахуванням того, що документи, подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості, та містять вищевказані розбіжності, а також у зв`язку з аналізом баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС, митницею відповідно до положень ст.55 та ст.57 МК України з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару.

Митну вартість товарів визначено за другорядним методом за ціною договору щодо ідентичних товарів. Рівень митної вартості визначено згідно до рівня ідентичних товарів на підставі баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС, а саме:

- товар 1 за МД від 09.03.2021 №UAl00080/2021/583126 на рівні 1,59 дол. США/кг, ніж заявлено декларантом (1,15 дол. США/кг).

29.04.2021 року Одеською митницею Держмитслужби було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2021/000084/1 за митною декларацією №UA500020/2021/014166 від 26.04.2021 року.(а.с.10-11)

У відповідності до ст. 49, 50 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно із ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Положеннями ч. 2 ст. 53 МК України установлено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

- декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як визначено в ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Статтею 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, серед іншого:

- упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

у випадках, установлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи установлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Частиною 6 цієї статті передбачено, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав уважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі, зокрема, неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно із переліком та відповідно до умов, наведених у частині другій статті 53 цього Кодексу) та неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно із переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно до приписів ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Стаття 57 МК України установлює, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частиною 2 ст. 58 МК України визначено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно із ч. 4 ст. 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч. 5 ст. 58 МК України).

Положеннями ст. 60 МК України установлено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно із положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

З аналізу наведених норм слідує, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.

Наявність в органу доходів і зборів обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Установивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо установити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В свою чергу, відсутність в рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 цієї статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст. 90 КАС України).

З наявних в матеріалах справи доказів слідує, що митну вартість імпортованого товару, яка вказана у митній декларації, декларантом визначено за основним методом.

Апеляційним судом установлено, що відповідачем під час здійснення контролю правильності визначення декларантом позивача митної вартості імпортованого в Україну товару поставлено під сумнів правильність визначення його митної вартості.

Зі змісту приписів розділу ІІІ (Митна вартість товарів та методи її визначення) МК України слідує, що в аспекті реалізації процедур із визначення митної вартості товарів основоположну роль відіграє принцип обґрунтованості.

Так, зокрема, митний орган повинен дотримуватися вимог принципу обґрунтованості при: а) установлені належного до застосування методу визначення митної вартості товарів; б) установлені достатнього переліку документів для цілей визначення митної вартості товарів.

Відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару, а висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

При цьому, декларант надавав митниці до митної декларації достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом.

Судовою колегією з`ясовано, що підставами для здійснення відповідачем спірних коригувань митної вартості товарів слугували наступні обставини:

1) згідно до вимог п. 5.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 26.10.2020 року № 26/10-20 товар має бути упаковано у звичайну комерційну тару, яка забезпечить збереження продукції при транспортуванні, проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) у відповідності до наданого інвойсу поставка товару здійснюється на умовах CFR Одеса, тобто вартість страхування не включена у вартість товару. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

3) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України не надано транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Згідно із наказом МФУ від 24.05.2012 року № 599 до зазначених документів можуть належати:

рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

4) у коносаменті від 11.02.2021 року № YMLUM240165076 зазначені умови оплати фрахту «FREIGHT PREPAID», тобто фрахт сплачено в порту відправлення. Проте, до митного не надано документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

5) згідно із пунктом 1.7. Договору доручення від 10.11.2020 року № 10/11-20 перелік товарів, умови доставки, умови страхування, а також інші умови доставки вказуються в додатковій угоді №1 до зазначеного договору, яка є його невід`ємною частиною, але зазначена додаткова угода до митного оформлення не надавалась.

Суд не погоджується з висновками митного органу про те, що надані позивачем документи містять розбіжності, зважаючи на таке.

За умовами контракту від 26.10.2020 року №26/10-20 постачання товару здійснюється морським транспортом на умовах поставки CFR Одеса (вартість і фрахт) згідно до «Інкотермс 2010».(а.с.17-20)

Відповідно до змісту «Інкотермс 2010» для використання торгівельних термінів в національній та міжнародній торгівлі, CFR (cost and Freight) - «Вартість і фрахт» означає, що продавець поставляє товар на борт судна або надає поставлений таким чином товар. При цьому, продавець зобов`язаний укласти договір та оплатити всі витрати та фрахт, необхідні для доставки товару до вказаного порту призначення.

У розумінні «Інкотермс 2010» термін «Фрахт» включає в себе всі витрати, які необхідні для доставки товару до порту призначення, в тому числі витрати по навантаженню товару на борт судна та будь-які збори в зв`язку з вивантаженням товару у порту призначення, які за умовами договору покладаються на продавця. Базис поставки не зобов`язує жодну із сторін здійснювати страхування товару, що поставляється від ризику випадкового знищення чи загибелі.

Враховуючи вказані положення, умови поставки за базисом CFR не передбачають обов`язку страхування товару від ризику загибелі або пошкодження під час перевезення, а тому вимога про надання документів щодо страхування товару є безпідставною. Як зазначає Товариство, інформації щодо здійснення постачальником морського страхування від ризику загибелі або пошкодження під час перевезення, продавцем товару позивачу не надана.

Окрім цього, поставка товару на умовах СFR Одеса (вартість і фрахт) «Інкотермс 2010» передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару, а саме перевезення товару до порту призначення (фрахт).

Поставка товару на умовах CFR (вартість і фрахт) зобов`язує продавця оплатити фрахт, необхідний для доставки товару до названого порту призначення. Тобто, витрати щодо перевезення товару до порту призначення несе Продавець та вони включаються до вартості товару.

Таким чином, замовником експедиційних послуг (зокрема, морського фрахту), є постачальник, якому декларант (позивач) перерахував зазначену в поданих митному органі документах вартість товару за умови його доставки до морського порту України.

Тому інших витрат, пов`язаних з експедицією імпортованих товарів до порту призначення, декларант не здійснював, що повністю кореспондується з відомостями в наданих при митному оформленні документах.

Що стосується витрат від порту призначення, то декларантом було подано до митного органу Договір доручення №10/11-20 від 10 листопада 2020 року.

Судом першої інстанції установлено, що 10 листопада 2020 року між ТОВ «НЕТКАНІ ЗАХИСНІ МАТЕРІАЛИ» та ПП «ФІАЛАН» укладено Договір доручення №10/11-20 на предмет надання послуг, пов`язаних із допоміжною діяльністю у сфері транспорту, а саме:

транспортно-експедиційне обслуговування, перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів по території України та в міжнародному сполученні, а також інші транспортно-експедиційні, консультаційні та посередницькі послуги (а.с.23-26).

Ураховуючи наведене, зауваження митного органу стосовно того, що до митного не надано документи, які містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, є необґрунтованими.

Разом з цим, як правильно зауважено судом першої інстанції, що митним органом в оскаржуваному рішенні не вказано, яким чином відсутність документів для підтвердження витрат на транспортування вплинула чи впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів, чому надані документи викликають обґрунтований сумнів у їх достовірності або не надають можливості розрахувати складові значення митної вартості.

Окрім цього, як зазначено в наказі Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» розділ III «Правила заповнення граф ДМВ декларантом або уповноваженою ним особою» якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару.

Відтак, у разі, якщо митний орган уважав, що уповноваженою особою декларанта не надано жодних відомостей про витрати на транспортування, то для розрахунку зазначених витрат мав використовувати тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару, а не здійснювати коригування митної вартості товару за другорядним методом.

Крім того, за умовами поставки CFR Одеса (вартість і фрахт) «Інкотермс 2010», продавець зобов`язаний нести витрати, пов`язані з діями щодо перевірки товару (такими як перевірка якості, розмірів, ваги, кількості), необхідними для здійснення поставки товару у відповідності зі статтею А.4.

Продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару, яке він організує (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відвантажувати товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки). Упаковка повинна містити належне маркування.

Декларант у поясненнях до митного органу від 29 квітня 2021 року №29/04_1 вказав, що ризики пошкодження товару пов`язані з неналежною упаковкою товару покладені на продавця. Транспортна упаковка є невід`ємною частиною товару та її вартість включена у вартість кінцевого продукту.

Колегія суддів зазначає, що питання упаковки та маркування товару врегульовані, крім іншого, пунктом 5 Контракту №26/10-20 від 26.10.2020 року.

Так, у пункті 5.1 зовнішньоекономічного Контракту №26/10-20 визначено умови упаковки та маркування, а саме:

- Постачальник пакує товар у звичайну комерційну тару, що забезпечує схоронність при транспортуванні. Постачальник відповідає за збитки внаслідок неналежного пакування товару.

Також колегія суддів звертає увагу, що у відповідності до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20 вересня 2012 року за № 1011, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі « 37. Процедура» митної декларації має бути зазначено «ZZ32», в той час як у вказаній графі митної декларації, поданої позивачем, указано «ZZ00» (тара не зворотна та її вартість входить у ціну товару).

Таким чином, умовами зовнішньоекономічного контракту підтверджуються доводи позивача про те, що товар надійшов позивачу у безповоротній упаковці та її вартість входить у ціну товару.

Апеляційний суд зауважує, що вказані товаросупровідні документи (зовнішньоекономічний контракт, інвойс та ін.) були надані відповідачу, відтак, митний орган мав можливість установити вищевказані обставини.

За таких обставин, при постачанні спірного товару вартість тари та пакування включена до ціни товару, яка вказана в інвойсі і тому, при визначенні складових митної вартості товару, не повинна була додаватись окремо.

Пунктом 4 частини 2 ст.53 МК України установлено, документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, якщо рахунок сплачено.

У відповідності до вимог п.3.1 Контракту від 26.10.2020 року № 26/10-20, оплата товару здійснюється за ціною і на умовах указаних в інвойсі.

Згідно до Інвойсу FS20210115 від 15.01.2021 року, сторонами були погоджені перелік товарів, їх кількість та вартість. Всього товару на загальну суму 15 410 дол. США. В Інвойсі також визначено, що оплата здійснюється на протязі 120 днів з моменту вивантаження товару в порту призначення.(а.с.15)

З урахуванням наведеного, позивач не зобов`язаний надавати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, оскільки оплата за товар на час здійснення митного контролю і митних оформлень не була здійснена.

При цьому, вартість поставленого товару у розмірі 14 985 доларів США позивачем оплачена після фактичного його отримання, що підтверджується копією платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах №4 від 02.04.2021 року. (а.с.29)

Стосовно посилання митного органу про надання копії митної декларації країни відправлення, як додаткового документу, судова колегія апеляційного суду вказує про таке.

Статтею 53 Митного кодексу України установлено, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

З аналізу положень ч. 1 та 2 ст. 53 Митного кодексу України слідує, Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Частиною 3 ст. 53 Митного кодексу України передбачено, в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи, зокрема, 7) копію митної декларації країни відправлення.

Тобто, митна декларація країни відправлення є додатковим документом, що надається на додаткову вимогу митного органу за наявності у декларанта. При цьому, суд звертає увагу, що митна декларація країни відправлення товару не є тим документом, який впливає на визначення митної вартості товару.

Натомість, у даному випадку позивач на вимогу митного органу надав копію експортної декларації країни відправлення в перекладі на російську мову (а.с.28).

Також позивачем було надано на запит митниці висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 20-108/04-2021 від 28/04/2021року (а.с.34-35); виписку з бухгалтерської документації; калькуляцію собівартості продукції (бухгалтерський облік) за березень 2021 року від 31/03/2021року; копію митної декларації країни відправлення №00126227 (з перекладом) від 09/02/2021 року (а.с.27-28); додаткова угода №1 до Контракту №026/10-20 від 26.10.2020 року.

З огляду на матеріали справи апеляційним судом з`ясовано, що в оскарженому рішенні про коригування митної вартості товарів відповідач посилається на положення статті VII Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі, згідно із якої, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості товару (під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції).

Однак, ці посилання відповідача на положення статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі є безпідставними, оскільки митним органом не наведені обставини та не надані докази, яким саме чином документи надані позивачем порушують чи не відповідають вимогам вказаної статті.

Також, слід звернути увагу й на те, що відповідно до положень Митного кодексу України, застосування «Генеральної угоди з тарифів і торгівлі» можливе лише у разу, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів,зазначених у ст.ст.58-63 цього Кодексу.

Що ж стосується посилань на факт спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками із формою контролю стосовно перевірки правильності визначення митної вартості задекларованих товарів, то з цього приводу необхідно зазначити таке.

Так, використання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками з метою виявлення порушень законодавства України з питань державної митної справи безпосередньо передбачено, зокрема, Главою 52 Митного кодексу України та «Порядком здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю» (затв. наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 р. №684, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21.08.2015р. за №1021/27466).

Дійсно, наявність у такій автоматизованій системі інформації про іншу, ніж визначена декларантом, митну вартість товару, є підставою для сумніву у правильності заявленої митної вартості.

Разом з цим, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару порівняно з митною вартістю іншого аналогічного або ідентичного товару, не може розцінюватись як заниження Товариством митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Згідно до вимог п.2.1 «Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів» (затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012р.), посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень ст. 59, 60, 64 Митного кодексу України з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Так, судовою колегією за результатами дослідження спірного рішення митного органу з`ясовано, що митну вартість товарів визначено за другорядним методом за ціною договору щодо ідентичних товарів. Рівень митної вартості визначено згідно до рівня ідентичних товарів на підставі баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС, а саме:

- товар 1 за МД від 09.03.2021 №UAl00080/2021/583126 на рівні 1,59 дол. США/кг, ніж заявлено декларантом (1,15 дол. США/кг).

У відповідності до приписів статті 59 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно із положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Незначні зовнішні відмінності не можуть бути підставою для відмови у розгляді товарів як ідентичних, якщо в цілому такі товари відповідають вимогам частини другої цієї статті.

Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

Однак, як слідує з наявних в матеріалах справи доказів, відповідачем до суду першої та апеляційної інстанції не надано митної декларації від 09.03.2021 №UAl00080/2021/583126 в підтвердження правомірності зроблених коригувань на обсяг партії товару, задекларованого позивачем.

За таких обставин, відповідачем не надано переконливих доказів, які підтверджують правомірність прийняття оскаржуваного рішення щодо коригування митної вартості.

З урахуванням наведеного вище, а також оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, судова колегія уважає, суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що декларантом були надані відповідачу усі необхідні документи для визначення митної вартості за ціною договору, на підставі яких останній мав можливість установити дійсну вартість імпортованого товару. Відтак, судова колегія погоджується з висновком суду попередньої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведений висновок суду. У ній також не зазначено інших міркувань, які б не були предметом перевірки суду першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення такого аргументу.

З огляду на викладене вище, колегія суддів уважає, що суд попередньої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права.

У відповідності до ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно Установив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення,тому апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 січня 2022 року у справі № 420/20603/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕТКАНІ ЗАХИСНІ МАТЕРІАЛИ» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач Димерлій О.О.
Судді Танасогло Т.М. Крусян А.В.