Справа № 580/5863/20
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2022-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про продовження строку проведення підготовчого провадження

м. Черкаси

26 травня 2022 року Справа № 580/5863/20

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Трофімової Л.В. за участі секретаря судового засідання Хіврич В.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу №580/5863/20

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) [представник позивача не прибув]

до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області (вул. Гоголя, 316, м. Черкаси, 18015, ідентифікаційний код юридичної особи в ) [представник відповідача не прибув]

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, постановив ухвалу.

18.12.2020 ОСОБА_1 , звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області, з урахуванням позовної заяви, поданої 27.01.2021 у порядку усунення недоліків, просить:

- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області щодо нарахування та виплати судді Тальнівського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01.06.2020 до 27.08.2020 із застосуванням обмеження щодо нарахованої суддівської винагороди у сумі 56670 грн 40 коп;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області провести нарахування суддівської винагороди судді Тальнівського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 на підставі частин 2, 3 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді в розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01.01.2020 та щомісячної доплати в розмірі 60% від посадового окладу, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів під час виплати за період з 01.06.2020 до 27.08.2020;

- стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області на користь судді Тальнівського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 недоплачену суддівську винагороду у сумі 56670 грн 40 коп з утриманням з цих сум, передбачених законом, податків та обов`язкових платежів під час їх виплати за період з 01.06.2020 до 27.08.2020.

Додатково позивач просить допустити до негайного виконання рішення суду у частині стягнення суддівської винагороди за один місяць та зобов`язати територіальне управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області, як суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у десятиденний строк звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою від 01.02.2021 відкрито загальне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 24.02.2021. Ухвалою від 24.02.2021 відкладено підготовче засідання до 18.03.2021. Ухвалою суду від 18.03.2021 зупинено провадження до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у справі № 160/6740/20. Ухвалою суду від 26.05.2022 поновлено провадження у справі.

Вирішуючи можливість подальшого розгляду, суд врахував таке.

Предметом спору є оцінка правомірності дій відповідача у нарахуванні та виплаті позивачеві суддівської винагороди за спірний період із застосуванням обмеження встановленого ч.3 ст.29 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік із змінами та доповненнями, внесеними Законом України №553-ІХ від 13.04.2020р.

Суд зазначає, що за правилами частин третьої, четвертої статті 148 Закону №1402-VIII ДСА України здійснює функції головного розпорядника бюджетних коштів щодо фінансового забезпечення усіх інших судів, окрім Верховного Суду та вищих спеціалізованих судів; функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів здійснюють територіальні управління ДСА України. Відповідно до статті 149 Закону №1402-VIII суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України. Зважаючи на зміст статей 148, 149 Закону №1402-VIII виплата суддівської винагороди здійснюється у межах бюджетних призначень, головним розпорядником яких є ДСА України. Відповідач як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня здійснює бюджетні повноваження повноваження в межах асигнувань, що ДСА України затвердджені у кошторисі (на 2020 рік).

Судом враховано правові висновки Верховного Суду, висловлені у постанові від 03.03.2021 №340/1916/20: для правильного вирішення справи та обрання ефективного способу захисту порушених прав судам потрібно з`ясувати участь ДСА України (через призму її компетенції щодо розпорядження бюджетними коштами, виділеними на фінансування судів) у застосуванні обмежень при виплаті суддівської винагороди, передбачених частинами першою, третьою статті 29 Закону №294-ІХ (зі змінами, внесеними Законом №553-ІХ), визначити правовий статус цього державного органу в адміністративному спорі - третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору чи співвідповідач (другий відповідач). Суд ухвалою пропонував учасникам надати власну позицію щодо залучення співвідповідача.

Суд зазначає, що позаяк головним розпорядником бюджетних коштів, виділених, зокрема, на виплату суддівської винагороди є ДСА України, яка, серед іншого, визначає обсяг видатків розпорядників нижчого рівня на ці потреби, то саме ДСА України як суб`єкт владних повноважень мала би відповідати за погашення заборгованості, що виникла унаслідок невиплати судді у повному обсязі суддівської винагороди.

Ні відповідачі, ні позивач доказів "наявної заборгованості" - належної до стягнення за розрахунковими листками та/або іншими обліковими/первинними документами у спірний період не надали.

Суд врахував, що у віданні ДСА України діє окрема бюджетна програма для забезпечення виконання судових рішень - КПКВ 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів", що призначена саме для таких цілей. За правилами пункту 25 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, наявність такої програми означає, що списання коштів здійснюватиметься саме за нею. Враховуючи приписи частини першої статті 2, частини першої статті 3 Закону України від 05.06.2012 № 4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" списання коштів за судовими рішеннями, боржником за якими є державний орган, можливе у тому випадку, коли способом захисту порушеного права буде саме стягнення коштів (проте відповідних вимог до ДСА України позивач не сформував).

ТУ ДСА України в Черкаській області є відповідачем за позовом. Зазначення цього органу як відповідача у цій справі видається цілком закономірним, адже саме він як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня нараховує і виплачує суддівську винагороду суддям Тальнівського районного суду Черкаської області, проте не надає штатний розпис суду станом на 01.01.2020 і у відповідний спірний період; кошторис Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області на 2020 рік; помісячний план/фактичний стан фінансування Тальнівського районного суду Черкаської області.

З огляду на наведені судження/міркування для забезпечення вирішення справи справедливим судом і застосування ефективного способу захисту порушеного права є доцільним, щоб співвідповідачем за цим позовом також була ДСА України, що узгоджується з висновками Верховного Суду висловленими у постанові від 28.07.2021 №160/6740/20.

Суд зазначає, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. З`ясування належності відповідачів, їх заміна та/або залучення у разі необхідності та встановлення обґрунтованості позову - це обов`язок суду, який виконується під час розгляду справи.

Позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або за ініціативою суду. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №280/3088/19.

Належним є відповідач, який є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача (ч. 4 ст. 48 КАС України).

Судом із повідомлень офіційного сайту ДСА України та ВРП враховано, що причиною невиплати позивачу суддівської винагороди протягом спірного періоду може бути недостатність виділених відповідачу коштів (бюджетних асигнувань) на ці потреби ДСА України як головного розпорядника бюджетних коштів щодо фінансового забезпечення діяльності усіх судів (крім Верховного Суду; стаття 148 Закону №1402-VIII), відповідно як суб`єкта владних повноважень, рішеннями/діями якого порушено право особи (судді), що можуть підтвердити відповідачі у справі.

На необхідності правильності визначення відповідача у справі та необхідності заміни/залучення другим відповідачем у даній категорії справ також вказано Верховним Судом у постанові від 19.07.2021 у справі № 280/5064/19.

Варто врахувати висновок Верховного Суду, що сформульований у пункті 73 постанови від 03.03.2021 у справі № 340/1916/20: Колегія суддів погоджується з доводами ДСА України про те, що відповідач як розпорядник бюджетних коштів не міг виплачувати позивачу суддівську винагороду (протягом згаданого періоду) понад виділені йому для цього бюджетні асигнування, на власний розсуд вирішуючи який нормативно-правовий акт потрібно виконувати. Це, втім, не заперечує того, що виплата позивачу протягом спірного періоду суддівської винагороди у розмірі, що не перевищував десяти прожиткових мінімумів відповідно до статті 29 Закону № 294-ІХ (зі змінами, внесеними Законом № 553-ІХ), з огляду на викладені вище мотиви, була правомірною" та пункті 74: розмір суддівської винагороди встановлено ст.135 закону №1402-VIII, тож позивач має право на те, щоб йому виплатили недоотримані кошти (заборгованість). У такому контексті (п.85) можемо говорити про те, що є підстави для стягнення заборгованої суми, що вимагає від суду першої інстанції встановити, серед іншого, розмір заборгованості, а також встановити належного відповідача чи відповідачів за такими вимогами, якщо для цього будуть підстави. Вимоги про «стягнення» заборгованості за суддівською винагородою та «зобов`язання нарахувати та виплатити» суддівську винагороду (з урахуванням вимог ст.135 закону №1402-VIII) є двома різними способами захисту порушеного права (що, крім іншого, передбачає відмінний механізм їх виконання/реалізації).

Верховний Суд у пункті 38 справи № 520/13014/20 зазначив: у контексті спірних правовідносин тієї справи і фактичних підстав їх виникнення питання про те, чи міг апеляційний суд (як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня) виконувати свої зобов`язання по виплаті суддівської винагороди у повному обсязі (з огляду на наявність чи відсутність у нього фінансових ресурсів на цю виплату) було недослідженим. Тому оцінити правомірність дій конкретно відповідача (як розпорядника бюджетних коштів) у вимірі спірних правовідносин тієї справи, а також чи ефективним у такому випадку був застосований судами спосіб захисту порушеного права суд касаційної інстанції у межах своїх повноважень на цій стадії не міг. Це, втім, не заперечувало того, що недоплата суддівської винагороди протягом зазначеного періоду була правомірною, відповідно для захисту порушеного права вимагалося з`ясувати додаткові обставини (як-от щодо обсягу фінансування потреб на виплату суддівської винагороди протягом спірного періоду, зокрема чи вносилися зміни до кошторису суду в цій частині і які, яким чином розпорядилися цими коштами) для того, щоб правильно визначити відповідача за позовом і належний спосіб захисту (адже інакше сама лиш констатація адміністративним судом порушення права судді на отримання суддівської винагороди без його [ефективного] захисту, зважаючи на завдання адміністративного судочинства, була б позбавлена сенсу). У пункті 39 справи № 520/13014/2020 Верховний Суд висновує: такий лейтмотив закладено у пункті 73 постанови Верховного Суду від 03.03.2020 у справі № 340/1916/20, інтерпретувати який, на думку колегії суддів, потрібно з урахуванням усього контексту, а не вибірково, акцентуючи на "непричетності" розпорядника бюджетних коштів нижчого рівня до порушення прав судді на отримання суддівської винагороди відповідно до статті 135 Закону № 1402-VIII як підстави для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 148 Закону № 1402-VIII Державна судова адміністрація України здійснює функції головного розпорядника бюджетних коштів щодо фінансового забезпечення усіх інших судів, окрім Верховного Суду та вищих спеціалізованих судів; функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів здійснюють територіальні управління ДСА.

Позаяк головним розпорядником бюджетних коштів, виділених, зокрема, на виплату суддівської винагороди (суддям місцевих і апеляційних судів) є ДСА, яка, серед іншого, визначає обсяг видатків розпорядників нижчого рівня на ці потреби, то саме ДСА як суб`єкт владних повноважень мала би відповідати за погашення заборгованості, яка виникла унаслідок невиплати судді у повному обсязі суддівської винагороди (п.54 у справі № 340/1916/20), у віданні ДСА діє окрема бюджетна програма для забезпечення виконання судових рішень - КПКВ 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів", призначена саме для таких-от цілей (п.55).

Постановою КМУ від 09.06.2021 №590 із змінами від 10.03.2022 №240 «Про затвердження Порядку виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану» відповідно до підпункту 4 пункту 22 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" передбачено (п.20): в особливому режимі розрахунково-касове обслуговування розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів, залучених до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, здійснюється Казначейством та органами Казначейства з урахуванням таких особливостей: у разі наявності виконавчого документа про безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів, залучених до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, зупинення операцій на таких рахунках не застосовується до скасування воєнного стану; зупинення операцій з бюджетними коштами за порушення бюджетного законодавства до скасування воєнного стану не застосовується до розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів, залучених до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану.

Суд з урахуванням частин 5,6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" бере до уваги, що Верховний Суд, направляючи справу №360/503/21 на новий розгляд, у поставнові від 30.11.2021 вказав, що судами не досліджувалося питання правильності та обґрунтованості розрахунку суми, що пропонується позивачем до стягнення. Судам попередніх інстанцій потрібно з`ясувати також участь ДСА України (через призму її компетенції щодо розпорядження бюджетними коштами, виділеними на фінансування судів) у застосуванні прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді під час виплати суддівської винагороди, передбачених абзацом 5 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік".

На виконання завдань у підготовчому провадженні згідно ст. 180 КАС України та з урахуванням висновків Верховного Суду у подібних спірних відносинах, суд дійшов висновку про доцільність залучення до участі в даній адміністративній справі ДСА України в якості другого відповідача.

Згідно статті 179 КАС України, для виконання завдання підготовчого провадження у кожній судовій справі, що розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначається судом з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Згідно з частиною 4 статті 173 КАС України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Враховуючи необхідність залучення другого відповідача у даній справі та необхідність забезпечення його процесуальних прав, а також беручи до уваги наближений сплив строків підготовчого провадження, суд дійшов висновку про наявність виняткового випадку в умовах режиму воєнного стану для продовження строку проведення підготовчого провадження після закінчення шістидесятиденного строку на тридцять днів.

Керуючись ст.48,173,179, 241-246, 255, 295 КАС України, суд ПОСТАНОВИВ:

Залучити до участі в адміністративній справі №580/5863/20 другим відповідачем Державну судову адміністрацію України (01021, м. Київ, вул. Липська, буд. 18/5, ).

Зобов`язати позивача надіслати до Державної судової адміністрації України примірник адміністративного позову із доданими матеріалами, сформувавши відповідні позовні вимоги з урахуванням ухвал суду у цій справі від 26.05.2022.

Встановити Державній судовій адміністрації України п`ятнадцятиденний строк з дня отримання (вручення) примірника адміністративного позову із доданими матеріалами для подачі до Черкаського окружного адміністративного суду відзиву на позовну заяву, відповідних доказів, на які відповідач посилається при його обґрунтуванні проти наведених позивачем обставин та правових підстав позову, оформленого відповідно до положень частин 2-4 статті 162 КАС України, та доказів надіслання (надання) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Роз`яснити Державній судовій адміністрації України, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Зобов`язати Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області надати до суду у підготовче судове засідання штатний розпис суду станом на 01.01.2020 і у відповідний спірний період; кошторис Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області на 2020 рік; помісячний план/фактичний стан фінансування Тальнівського районного суду Черкаської області за червень-серпень 2020.

Продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів у справі №580/5863/20, починаючи з 09.06.2022.

Відкласти підготовче засідання у справі №580/5863/20 з проведенням судового засідання 10.06.2022 о 8 годині 40 хвилин.

Відповідно до наказу голови суду від 09.03.2022 № 28 «Про організацію роботи суду у зв`язку із запровадженням воєнного стану» рекомендовано громадянам всі необхідні документи (позовні заяви, заяви, скарги, відзиви, пояснення, клопотання тощо) надавати суду через дистанційні засоби зв`язку: в електронному вигляді на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі «Електронний суд», поштою, факсом (https://adm.ck.court.gov.ua/sud2370/pres-centr/news/1262108/).

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та оскарженню не належить.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА