Справа № 420/3835/22
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2022-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3835/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Разумовська,37,Одеса, 65091, ), за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови ВП №65149198 від 11.01.2022 року про накладання штрафу у розмірі 10200,00 грн., -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного, міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щеглової Є.В. від 11.01.2022 року про накладення штрафу на Головне управління у розмірі 10200,00 грн. у виконавчому провадженні № 65149198.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в квітні 2021 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області відкрито виконавче провадження №65149198 з примусового виконання виконавчого листа №420/10742/20 виданого Одеським окружним адміністративним судом. Позивач зазначає, що вимоги викладені в резолютивній частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.12.2020 року по справі №420/10742/20 ним виконано добровільно ще в січні 2022 року, тобто до відкриття виконавчого провадження. Постанову про відкриття виконавчого провадження Головне управління отримало 23.04.2021 року та листом від 30.04.2021 року повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про добровільне виконання рішення суду, а також вказало, що ним здійснено повторний розрахунок страхового стажу ОСОБА_1 та зараховано до страхового стажу спірні періоди з урахуванням висновків суду. Також, Головним управління 12.01.2021 року відкрито особовий рахунок ОСОБА_1 та призначено пенсію за віком з 12.11.2021 року. Отже, позивач вказує, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.12.2020 року по справі №420/10742/20 виконано Головним управлінням в повному обсязі та добровільно. Натомість, замість закінчення виконавчого провадження, державним виконавцем винесена постанова від 25.11.2021 року про накладання штрафу у розмірі 5100,00 грн. головним управлінням листом повторно повідомлено про виконання рішення суду. Проте, всупереч наданим Головним управлінням доказам про виконання рішення суду від 03.12.2020 року по справі №420/10742/20, головним державним виконавцем 11.01.2022 року повторно накладено на позивача штраф у розмірі 10200,00 грн.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області вважає, що постанова ВП №65149198 від 11.01.2022 року про накладання штрафу у розмірі 10200,00 грн. є протиправною та підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернулося до суду з даним позовом.

Суд зауважує, що відповідач відзив на адміністративний позов не надав.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

11.05.2022 року за вх. №6100/22 від третьої особи ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення по справі.

Ухвалою суду від 20.04.2022 року відкрито провадження в адміністративній справі та визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, з урахуванням особливостей встановлених ст.ст. 268-272 КАС України щодо розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ; зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надати належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №65149198.

Ухвалою суду від 28.04.2022 року залучено до участі у справі в якості 3-ї особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ; зупинено провадження по справі до 16.05.2022 року.

Ухвалою суду від 26.05.2022 року поновлено провадження у справі №420/3835/22.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03.12.2020 року по справі № 420/10742/20 визнано протиправним та скасовано відмову Малиновського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області викладену в листі від 03.02.2018 року за №278/Т-1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 з урахуванням правової оцінки наданої судом в рішенні та призначити пенсію ОСОБА_1 .

Рішення суду набрало законної сили 03.01.2021 року.

15.01.2021 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі №420/10742/20.

15.04.2021 року постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чуб Катериною Олександрівною відкрито виконавче провадження № 65149198 з примусового виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду №420/10742/20, виданого 15.01.2021 року про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 з урахуванням правової оцінки наданої судом в рішенні та призначити пенсію ОСОБА_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, РНОКПП: НОМЕР_1 .

Боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Супровідним листом від 15.04.2021 року №10.03-5978 копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.04.2021 року № 65149198 направлена для виконання до Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області та до відома стягувачу.

Листом від 30.04.2021 року за вих. № 1500-0305-5/55533 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.12.2020 року по справі № 420/10742/20, яке набрало законної сили 05.01.2021 року управлінням ОСОБА_1 здійснено розрахунок страхового стажу із врахуванням записів в трудовій книжці серії НОМЕР_2 . ОСОБА_1 за призначенням пенсії не зверталася, рішення про відмову в призначенні пенсії управлінням не виносилося. Таким чином, покладені Одеським окружним адміністративним судом зобов`язання від 03.12.2020 року по справі №420/10742/20 виконані в повному обсязі.

25.11.2021 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чуб Катериною Олександрівною винесено постанову про накладання на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області штрафу у розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду.

Листом від 15.12.2021 року за вих. №1500-0305-5/159888 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.12.2020 року по справі № 420/10742/20, управлінням повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 з урахуванням правової оцінки наданої судом в рішення та призначено пенсію ОСОБА_1 з 12.11.2022 року.

11.01.2022 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щегловою Є.В. винесено постанову про накладання на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області штрафу у розмірі 10200,00 грн. за невиконання вимог виконавчого листа №420/10742/20 виданого 15.01.2021 року.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Таким чином, суд з`ясовує, чи використане повноваження, надане суб`єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.ч.1-2 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Основним законом, що регламентує порядок примусового виконання рішень, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (з наступними змінами і доповненнями, далі по тексту - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини першої статті 13 Закону №1404-VIII, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За приписами частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Положеннями частин першої та другої статті 63 Закону №1404-VIII визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз наведених вище положень Закону №1404-VIII свідчить, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Водночас, умовами для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є: невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) та відсутність поважних причин невиконання виконавчого документа (судового рішення).

Тобто, державному виконавцю для реалізації виконання належних повноважень при примусовому виконанні відповідного рішення суду, надано право за невиконання його ж постанов про примусове виконання рішень суду накладати відповідні штрафи на боржника, у порядку та розмірі, визначених Законом №1404-VІІІ.

Як встановлено судом, Головним управлінням на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.12.2020 року у справі №420/10742/20, повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 щодо розрахунку страхового стажу та призначено пенсію з 12.11.2022 року.

На підтвердження викладених обставин Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області надано протокол перерахунку страхового стажу та витяг про призначення пенсії.

Таким чином, Головним управлінням зазначене рішення суду виконане згідно діючого законодавства України та в межах повноважень покладених на управління Фонду

Законом №1404-VIII встановлена відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення без поважних причин, а не за несвоєчасне його виконання. Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання рішення суду без поважних причин.

Отже, постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення можуть бути винесені лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Таким чином, встановлення таких обставин як: невиконання судового рішення чи наявність поважних причин такого невиконання, необхідно здійснювати в кожному конкретному випадку індивідуально, а обов`язок з`ясування цих обставин покладено на державного виконавця.

Із змісту оскарженої позивачем постанови головного державного виконавця вбачається, що така постанова винесена на підставі статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із невиконанням боржником виконавчого листа від 15.01.2021 року №420/10742/20.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідним органом ДВС, зокрема головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щегловою Є.В. перед винесенням оскаржуваної постанови про накладення штрафу було здійснено належну перевірку виконання боржником судового рішення у виконавчому провадженні №65149198, як цього вимагає стаття 63 Закону №1404-VIII, та обґрунтовано відображено реальний стан виконання.

Зміст постанови про накладання штрафу від 11.01.2022 року головного державного виконавця вказує на те, що головним державним виконавцем не з`ясовано стану фактичного виконання виконавчого листа та причини (поважність) невиконання рішення суду боржником. Зокрема державний виконавець фактично посилається на ту обставину, що рішення суду не виконано без поважних причин, а саме: до відділу надійшла заява стягувача, якою повідомлено, що рішення суду боржником не виконано.

Разом з тим, як встановлено судом, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03.12.2020 року у справі №420/10742/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, РНОКПП: НОМЕР_1 з урахуванням правової оцінки наданої судом в рішенні та призначити пенсію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, РНОКПП: НОМЕР_1 .

15.12.2021 року Головне управління Пенсійного Фонду України в Одеській області направило лист до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо виконання виконавчого провадження № 65149198, з якого вбачається, що на виконання рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03.12.2020 року у справі №420/10742/20, Головним управлінням повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 з урахуванням правової оцінки наданої судом в рішенні та призначено пенсію ОСОБА_1 з 12.11.2022 року.

З огляду на вищевказане, доводи позивача про протиправність оскаржуваної постанови від 11.01.2022 року про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн. у виконавчому провадженні № 65149198, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому наявні підстави для задоволення позову та визнання протиправною та скасування постанови від 11.01.2022 року про накладення штрафу.

Як встановлено ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 р. у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 р. у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Згідно Рішення ЄСПЛ по справі "Рисовський проти України" (Rysovskyyv. Ukraine) від 20.10.2011 року (заява № 29979/04), принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.

За приписами ч.2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v.» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Разумовська,37,Одеса, 65091, ), за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови ВП №65149198 від 11.01.2022 року про накладання штрафу у розмірі 10200,00 грн. - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного, міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щеглової Є.В. від 11.01.2022 року про накладення штрафу на Головне управління у розмірі 10200,00 грн. у виконавчому провадженні № 65149198.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Самойлюк Г.П.