Справа № 357/3214/22
Суддя: Кошель Б. І.
Дата ухвалення: 2022-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/3214/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" травня 2022 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Б. І. , роглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С ТА Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, мотивуючи тим, що 15.04.2022 року винесено постанову серії ГАБІ №778084 про адміністративне правопорушення за ст.183 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400,00 грн.; 15.04.2022 року винесено постанову серії ГАБІ №775945 про адміністративне правопорушення за ст.183 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400,00 грн.; 15.04.2022 року винесено постанову серії ГАБ №940386 про адміністративне правопорушення за ст.183 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400,00 грн.; 17.04.2022 року винесено постанову серії ГАБІ №777867 про адміністративне правопорушення за ст.183 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400,00 грн.; 18.04.2022 року винесено постанову серії ГАБІ №602342 про адміністративне правопорушення за ст.183 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400,00 грн.. Позивач вважає, що вказані постанови були винесені безпідставно з порушенням норм процесуального та матеріального права та є необгрунтованими.

Позивач вважає, що правила дорожнього руху не порушував, тому просить суд скасувати постанову про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.5 ст.160 КАС України, в позовній заяві зазначається:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень;

4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;

10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт;

11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Тобто в позовній заяві має міститись посилання на те, до кого пред`явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Таким чином, на цій стадії процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Як вбачається із поданої позовної заяви, вона не відповідає вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України.

Так, згідно п.2 ч. 5 ст. 160 КАС України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Всупереч зазначеному, позивач не вказав повне ім`я відповідачів, їх місцеперебування, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків, номер і серію паспорта, а також відомі номери засобів зв`язку відповідачів, адресу електронної пошти.

Відповідно до ч.5 ст.160 КАС України, позовна заява повинна містити серед іншого зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Разом з тим, позивачем не зазначено конкретний спосіб захисту його прав, передбачений чинним законодавством, а тому позивачу необхідно конкретизувати позовні вимоги, зазначивши спосіб (способи) захисту його прав або інтересів, який позивач просить суд визначити у рішенні.

Згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивача відповідачем, є обов`язковими для особи, яка пред`являє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Між тим, з позовної заяви не вбачається до кого вимоги висунуті, ким порушуються права позивача і які саме, крім того, позивачем не зазначено посилань на докази, що є вагомою підставою для звернення позивача до суду за захистом його порушених прав.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів. (ч.4,5 ст.77 КАС України).

Відповідно до ч.2 ст.79 КАС України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

За змістом ч.9 ст.79 КАС України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Відповідно до ч.5 ст.94 КАС України, учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Позовна заява не містить власного письмового підтвердження позивача, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, що не узгоджується з п.11 ч.5 ст.160 КАС України.

Крім того, в порушення вимог ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), до позовної заяви позивач не додав документ про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Суд зазначає, що Велика палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року, винесеній у справі №543/775/17, відступила від висновку, що містився у постанові Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року (провадження № 21-1410а16) з приводу звільнення позивачів у справах про оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення, та висловила наступну правову позицію.

Так, за ст.ст. 1, 2 Закону № 3674-VІ судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Ч. 2 ст. 3 Закону № 3674-VІ містить перелік об`єктів, за які не справляється судовий збір, а ст. 5 цього Закону - перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг тощо, а також підстави звільнення від сплати судового збору осіб, які звертаються із заявами про захист не власних прав, а охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.

Відповідно до ст. 4 цього ж Закону за подання, зокрема, до адміністративного суду позовних заяв розміри ставок судового збору диференційовано за характером спору (майновий/немайновий), а також за правовим статусом платника судового збору (фізична особа/фізична особа - підприємець/юридична особа/суб`єкт владних повноважень).

Відповідно до положень ст.ст. 3, 5 Закону № 3674-VI серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб 2 481 грн.

Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Ухвалою суду від 06.05.2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк для усунення виявлених недоліків.

11.03.2022 року до суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. В наданий судом строк позивач недоліки позовної заяви не усунув.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

У справі Delcourt v Belgium Єропейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

В даному випадку, законодавець визначив чіткий перелік вимог до позовної заяви, дотримання яких є обов`язком позивача.

Оскільки ОСОБА_1 не дотримався законодавчо встановлених вимог до позовної заяви, суд зобов`язаний повернути подану позовну заяву.

На підставі викладеного, керуючись ст.169 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування постанови про адміністративне правопорушення повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяБ. І. Кошель