Справа № 129/1725/16-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 129/1725/16-а

25 травня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Курка О. П.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Гайсинському раойні про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Сьомого апеляційного адміністративного суду із заявою про перегляд постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року за виключними обставинами.

Заявник просив скасувати вказану постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду у даній справі та залишити без змін постанову Гайсинського районного суду Вінницької області від 09 серпня 2016 року.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року було відкрито провадження у справі.

03 березня 2020 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшла заява дружини заявника, ОСОБА_2 , про зупинення провадження у справі, яка повідомляла суд про передчасну смерть ОСОБА_1 , що підтверджувалось наданим нею свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 18.02.2020 року Гайсинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), та просила суд зупинити провадження у даній справі до встановлення правонаступника.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2020 року було зупинено провадження у даній справі до встановлення правонаступника - позивача ОСОБА_1 .

Оскільки, шестимісячний строк на прийняття спадщини визначений ст.1270 Цивільного кодексу України сплив, при цьому до суду від правонаступників не надходило жодних заяв, колегія суддів вирішила за необхідне поновити провадження у даній справі з власної ініціативи та призначити справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено з матеріалів справи позивач перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Гайсинському районі з вересня 2001 року і отримував пенсію за вислугу років обчислену відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у розмірі 90% середньомісячного заробітку.

Відповідно до довідки №18/216 від 09.06.2016 року, виданої прокуратурою Вінницької області, позивач працював у прокуратурі Вінницької області на посаді прокурора прокуратури Гайсинського району. Заробітна плата з 01.12.2015 року, згідно постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 року становила 9030,96 грн. та містила наступні складові: основний оклад 1724 грн. 00 коп., класний чин 130 грн. 00 коп., вислуга років 741 грн. 60 коп. (40%), щомісячна премія, на яку нараховуються страхові внески 3883 грн. 02 коп. (88%); а також доплати, які передбачені чинним законодавством: надбавка за особливо важливі завдання 1816 грн. 92 коп. (70%), матеріальна допомога на оздоровлення 367 грн. 71 коп. (1/12), матеріальна допомога на вирішення соціально побутових проблем 367 грн. 71 коп. (1/12).

20.07.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) виходячи з розміру 90% від суми місячної заробітної плати, яка визначена у довідці прокуратури Вінницької області №18/216 від 09.06.2016 року.

Листом УПФ України у Гайсинському районі від 21.07.2016 року №1204/06-31/02 позивачу було відмовлено в проведенні перерахунку його пенсії, мотивувавши п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року №213 з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеним законом, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Не погодившись із отриманою відмовою, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом.

Постановою Гайсинського районного суду Вінницької області від 09 серпня 2016 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії в розмірі 90% від суми заробітної плати на підставі довідки прокуратури Вінницької області № 18/216 від 09.06.2016 року.

Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату призначеної пенсії, з 20.07.2016 року відповідно до ст. 50-1Закону України "Про прокуратуру" (в редакції 26.07.2001 року) в розмірі 90 % від суми заробітної плати, зазначеної в довідці прокуратури Вінницькій області №18/216 від 09.06.2016 року, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати перерахованою сумою пенсії.

В задоволенні інших вимог позову відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року за результатами розгляду апеляційної скарги управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі Вінницької області на постанову Гайсинського районного суду Вінницької області від 09 серпня 2016 року скасовано, прийнято нову постанову, якою відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що з набранням чинності 15 липня 2015 року Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII "Про прокуратуру" (далі - Закон № 1697-VII) втратили чинність положення статті 50-1 Закону № 1789-XII щодо перерахунку пенсії працівникам прокуратури.

Переглядаючи судові рішення в касаційному порядку, Верховний Суд постановою від 02 квітня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року - без змін.

Колегія суддів, надаючи оцінку даним правовідносинам, враховує наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 18 лютого 2020 року видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Згідно п.5 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно зі ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч.2 ст.319 КАС України якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Керуючись ст.ст. 325, 328, 329, 361, 369 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року скасувати.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Курко О. П.