Справа № 160/26197/21
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2022-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Савченка А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара до Регіонального представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Дніпропетровській області, третя особа - Інформаційне агентство ГО «Антикорупційна правозахисна рада» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
20 грудня 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара до Регіонального представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Регіонального представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Дніпропетровській області щодо відкриття розгляду звернення Інформаційного агентства ГО «Антикорупційна правозахисна рада» та направлення листів №1132.8/С/1127.7/21/21/47 від 24.11.2021 року, №1169.8/С/1127.7/21/21/47 від 03.12.2021 року до Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара незаконними вимогами;
- зобов`язати Регіонального представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Дніпропетровській області закрити розгляд звернення Інформаційного агентства ГО «Антикорупційна правозахисна рада», щодо незгоди з відповіддю Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара від 01.10.2021 року №88-552-730.
В обґрунтування позовної заяви зазначається, що 16.09.2021 року до Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара звернулось Інформаційне агентство ГО «Антикорупційна правозахисна рада» з запитом про доступ до публічної інформації щодо надання копій правовстановлюючих документів на майно, що знаходиться у власності університету. Листом Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара від 01.10.2021 року № 88-552-730 за підписом в.о. проректора з правових питань та розвитку Петер Г.Г., вищезазначеній юридичній особі відмовлено у наданні копій документів. Як вбачається з листів Регіонального представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Дніпропетровській області (далі відповідач) вих. №1132.8/С/1127.7/21/21/47 від 24.11.2021 р. та №1169.8/С/1127.7/21/21/47 від 03.12.2021 р. до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшло звернення від юридичної особи - Інформаційного агентства Громадської організації «Антикорупційна правозахисна рада» щодо порушення в.о. проректора з правових питань та розвитку Петер Г.Г. вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації». Цими листами відповідач в особі регіонального представника уповноваженого ВРУ з прав людини в Дніпропетровській області Кокшарова Тетяна Анатоліївна вимагає у встановлені нею терміни, вчинити певні дії, що перевищують службові повноваження та суперечать завданням покладеним на регіональне представництво, передбачених Законом України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» від 23.12.1997 р. №776/97-ВР та Положенню про регіональні представництва Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, затвердженого наказом Уповноваженого ВРУ з прав людини від 19.20.2013 р. №14/02-13. Більше того, відповідач неодноразово погрожує притягненням до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у разі невиконання останнім її протиправних вимог. Університет не погоджується з незаконними вимогами (діями) відповідача, які викладені у листах регіонального представника уповноваженого ВРУ з прав людини в Дніпропетровській області.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року позовну заяву Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара до Регіонального представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії було залишено без руху та надано строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме, надати копію позовної заяви та завірені належним чином додатки до неї для відповідача.
На виконання вимог ухвали суду від 24 грудня 2021 року позивачем 05 січня 2022 року усунуті означені недоліки позовної заяви.
Крім того, ухвалою суду від 06 січня 2022 року залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Інформаційне агентство ГО «Антикорупційна правозахисна рада» та надано п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати до суду пояснення щодо позовної заяви, а щодо відзиву - протягом 5 днів, з дня його отримання.
До суду 04.02.2022 року від Інформаційного агентства ГО «Антикорупційна правозахисна рада» надійшли пояснення, в яких Інформаційне агентство ГО «Антикорупційна правозахисна рада» 16.09.2021 звернулося з інформаційним запитом за №21/1609 НУ до Дніпровського національного Університету ім.Олеся Гончара з проханням надати публічну інформацію, а сама копії: балансової відомості по домоволодінню, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 36; державного акту на землю за вказаною адресою з додатками; проектної документації, яка розроблялась та погоджувалась по домоволодінню за адресою: АДРЕСА_1 ; вказати відомості щодо квартири АДРЕСА_2 стосовно набуття права власності, перебування на балансі університету, проектної документації, яка розроблялась та погоджувалась по об`єкту нерухомого майна; надати відомості щодо проведення будівельних робіт (реконструкції) квартири АДРЕСА_2 . В наданій відповіді ОСОБА_2 відмовився надати інформацію, яка запитувалась. Г.Петер у відмові в наданні публічної інформації посилається на ч.3 п.1 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», при цьому він не надав реквізити для перерахунку грошей. Також ОСОБА_2 , обмежуючи доступ до публічної інформації, вказує, що майно на запитуванні документи є предметом злочину у кримінальному провадженні досудове слідство по якому триває, що робить запитувані копії документів інформацією з обмеженим доступом - таємницею слідства. Вказане твердження не відповідає дійсності, оскільки розпорядник інформації не є особою наділеною повноваженням визначати які документи є таємницею слідства. Всі документи, які можуть бути таємницею слідства перебувають в матеріалах кримінального провадження, а розпорядник запитуваної інформації не має доступу до матеріалів кримінального провадження і не може посилатись на ст.222 КПК України, оскільки він не має доступу до такої інформації. А запитувана нами інформація є публічною до того часу поки її не вилучено органами досудового слідства. З вищевикладеного вбачається, що розпорядник інформації не надав публічної інформації протягом строку, який визначено Законом України «Про доступ до публічної інформації». Таким чином розпорядник інформації виконувач обов`язків проректора з правових питань та розвитку Г. Петер порушив статтю 40 Конституції України, яка визначає, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк, тому просять суд відмовити у задоволені позовних вимог Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара у повному обсязі.
До суду 09.02.2022 року від Регіонального представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Дніпропетровській області надійшов відзив, в якому він заперечуючи проти позовних вимог, посилається на те, що звернення голови Громадської організації «Антикорупційна правозахисна рада», направлене до Секретаріату Уповноваженого листом № 21/1108-ДНУ від 08.11.2021 року було оформлено із дотриманням вимог статті Закону № 393 та подано у передбачений цією ж статтею спосіб, таке звернення підлягало обов`язковому прийняттю та розгляду Уповноваженим. 03.12.2021 року документи, що запитувались не були надані Університетом, а особа, що запрошувалась не з`явилась. Так, листом №1169.8/С/1127.7/21/21/47 від 03.12.2021 року до позивача повторно було направлено лист-нагадування із проханням невідкладно забезпечити розгляд листа Секретаріату Уповноваженого №1132.8/С/1127.7/21/21/47 від 24.11.2021 року, який залишився без реагування позивача. Листами №1132.8/С/1127.7/21/21/47 від 24.11.2021, №1169.8/С/1127.7/21/21/47 від 03.12.2021 року запитувались документи та інформація, що знаходяться у володінні позивача та можуть бути зібрані і надані без значних інтелектуальних зусиль, також не потребує створення. У зв`язку із чим, вважають прохання відповідач надати запитувану інформацію у відповідні строки обґрунтованими та такими, що у відповідності до статті 3 Конституції України, спрямовані на забезпечення прав свобод людини та їх гарантій. Запитувана відповідачем інформація станом на день направлення відзиву надана позивачем не була, що з дня направлення першого листа № 1132.8/С/1127.7/21/21/47 від 24.11.2021 року становить 72 календарних днів. Ненадання позивачем запитуваної інформації знаходиться у причинному зв`язку не «необґрунтованими строками, які є надто обмеженими недостатніми для підготування відповіді», як про те у позовній заяві висловлюється позивач, а з умисним приховуванням такої інформації з метою перешкоджання діяльності Уповноваженого. Як результат, Позивач зухвало продовжує ігнорувати законні вимоги Уповноваженого, шляхом ненадання запитуваних документів у відповідь на повтори листи відповідача та представника Уповноваженого у східних областях. При цьому наявність запитуваної Уповноваженим інформації та документів у володінні позивачем не заперечується; об`єктивних причин щодо неможливості надати запитувані документи (інформацію) позивачем не зазначено.
До суду 10.02.2022 року від Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара була надана відповідь на відзив, в якому зазначено, що зміст відзиву відповідача носить формальний характер з застосуванням (посиланням), а точніше коментарем норми законодавства, які не мають жодного відношення до змісту позову та додатково підтверджує, що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими. Відзив відповідача шаблонний, з перекрученим змістом і сутністю норм Конституції, законів України та висновків Верховного Суду, без урахування суті справи та обставин, що виключає необхідність зупинятися на доводах відповідача, оскільки на поточний день Верховним Судом сформовано достатньо правових висновків, щодо протиправної поведінки суб`єктів владних повноважень, що забезпечує формування єдиної правозастосовної практики. Як видно зі змісту відзиву, нажаль, відповідач не робить висновки та не бере до уваги той факт, що діє всупереч ст. 19 Конституції У країни, законодавству, яке регламентує його діяльність, і що його дії межують зі зловживання службовим становищем.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст.243, 257, 258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд встановив таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, Інформаційне агентство ГО «Антикорупційна правозахисна рада» 16.09.2021 року звернулося з інформаційним запитом №21/1609 НУ до Дніпровського національного Університету ім.Олеся Гончара з проханням надати публічну інформацію, а сама копії:
1. Балансової відомості по домоволодінню, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;
2. Державного акта на землю за вказаною адресою з додатками;
3. Проектної документації, яка розроблялась та погоджувалась по домоволодінню за адресою: АДРЕСА_1 ;
4. Вказати відомості щодо квартири АДРЕСА_2 стосовно набуття права власності, перебування на балансі університету, проектної документації, яка розроблялась та погоджувалась по об`єкту нерухомого майна.
5. Надати відомості щодо проведення будівельних робіт (реконструкції) квартири АДРЕСА_2 .
Листом Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара від 01.10.2021 року № 88-552-730 за підписом в.о. проректора з правових питань та розвитку ОСОБА_1 , вищезазначеній юридичній особі відмовлено у наданні копій документів з наступних причин:
1) Згідно ч.3, п.1, ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила витрати передбачені ст.21 Закону, пов`язані з копіюванням;
2) Майно на запитувані документи, є предметом злочину у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 197-1 КК України, яке у провадженні слідчого відділу відділення поліції №5 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, що робить запитувані копії документів інформацією з обмеженим доступом - таємниця слідства. Так, ст. 222 КПК України передбачає: «Відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим»;
3) з інших підстав для відмови у наданні копій документів, передбачених ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації, надання яких стороннім особам, може завдати шкоди Університету і державі, та для отримання запитуваної інформації рекомендовано скористатися Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Державним земельним кадастром.
Як вбачається з листів Регіонального представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Дніпропетровській області вих. №1132.8/С/1127.7/21/21/47 від 24.11.2021 р. та №1169.8/С/1127.7/21/21/47 від 03.12.2021 р. до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшло звернення від юридичної особи - Інформаційного агентства Громадської організації «Антикорупційна правозахисна рада» щодо порушення в.о. проректора з правових питань та розвитку Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара Петер Г.Г. вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Листом №1132.8/С/1127.7/21/21/47 від 24.11.2021 р. відповідач в особі регіонального представника уповноваженого ВРУ з прав людини в Дніпропетровській області Кокшарової Тетяни Анатоліївни просить Ректора Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара:
1. Повторно розглянути інформаційний запит заявника із дотриманням вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».
2. Надати копію повторної відповіді, а також підтверджуючі документи про направлення відповіді (скриншот).
3. Надати копії завірених належним чином документів:
- Інформаційний запит Заявника;
- відповідь на інформаційний запит;
- Повідомлення Заявника про необхідність відшкодування витрат на копіювання та друк із відповідними реквізитами для здійснення відшкодування;
- Контрольно-реєстраційна картка Запиту;
- Документ, яким визначений порядок роботи Університету з питань доступу до публічної інформації;
- Документ, яким Університетом встановлено розмір плати за копіювання або друк, відповідно до вимог статті 21 Закону;
- Посадову інструкцію (контракт, інший документ, що регламентує посадові функції та повноваження) в.о. проректора з правових питань та розвитку Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара Петера Г.
- Копію наказу про призначення на посаду в.о. проректора з правових питань та розвитку Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара Петера Г.
4. Надати пояснення в.о. проректора з правових питань та розвитку Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара Петера Г. щодо надання неправомірної відмови на запит на інформацію, що привело до порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації».
5. З метою можливого оформлення протоколу про адміністративне правопорушення:
5.1. Надати інформаційну довідку із зазначенням прізвища, ім`я, по батькові, дати, місця народження, місця проживання, номеру телефону, посади, дати призначення на посаду та номеру та серії документа, що посвідчує особу в.о. проректора з правових питань та розвитку Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара Петера Г.
Одночасно позивача попереджено про адміністративну відповідальність за ст.188-40 Кодексу України про Адміністративні правопорушення: «Невиконання законних вимог Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини».
Запитувану у листі інформацію необхідно надати електронною поштою до 01.12.2021 року.
Дорученням Уповноваженого від 30.12.2020 № 387/д, Кокшаровій Т.А, головному спеціалісту Відділу регіонального представництва у східних областях Секретаріату Уповноваженого доручено здійснювати регіональне представництво Уповноваженого у Дніпропетровській області та виконувати наступні завдання, зокрема, запитувати й одержувати в установленому порядку необхідні документи, матеріали та інформацію від державних органів та органів місцевого самоврядування, громадських об`єднань, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, їх посадових осіб; підписувати після погодження з представником Уповноваженого листи (запити) до, зокрема, державних органів та органів місцевого самоврядування, керівників громадських об`єднань, підприємств, установ, організацій.
Університет не погоджується з незаконними вимогами (діями) відповідача, які викладені у листах регіонального представника уповноваженого ВРУ з прав людини в Дніпропетровській області, у зв`язку із чим звернувся до суду із цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Предметом спору у цій справі є перевірка дій відповідача, як суб`єкта владних повноважень, у спірних правовідносинах за наслідками розгляду звернення ГО «Антикорупційна правозахисна рада» щодо порушення права на публічну інформацію.
Щодо позовних вимог щодо визнання протиправними дій Регіонального представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Дніпропетровській області щодо відкриття розгляду звернення Інформаційного агентства ГО «Антикорупційна правозахисна рада» та зобов`язаня Регіонального представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Дніпропетровській області закрити розгляд звернення Інформаційного агентства ГО «Антикорупційна правозахисна рада», суд виходить із такого.
Як вбачається з листа Регіонального представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Дніпропетровській області вих. №1132.8/С/1127.7/21/21/47 від 24.11.2021 р., відповідач керувався при його направленні, зокрема, статтею 17 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини».
Відповідно до частини 1 статті 17 вказаного закону Уповноважений приймає та розглядає звернення громадян України, іноземців, осіб без громадянства або осіб, які діють в їхніх інтересах, відповідно до Закону України "Про звернення громадян".
У свою чергу, статтею 12 Закону України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР) визначено дію цього Закону, яка не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України «Про судоустрій і статус суддів» та «Про доступ до судових рішень», Кодексом адміністративного судочинства України, законами України «Про засади запобігання і протидії корупції», «;Про виконавче провадження», відтак зазначена норма не містить обмежень щодо поширення дії цього закону на звернення громадських організацій та їх керівників.
Вказане свідчить про можливість розгляду звернення громадської організації в рамках Закону України «Про звернення громадян», оскільки Конституція України наділяє всіх правом на звернення.
Саме такого висновку дійшов Верховний Суд, враховуючи відсутність у чинному законодавстві нормативно-правового акту, який би регулював питання щодо розгляду звернень громадських організацій, а також з огляду на те, що громадська організація є інституцією, яка діє від імені та в інтересах своїх членів (зокрема, громадян України), реалізує їхні права, сприяє захисту прав громадян України та відновленню таких прав у разі їх порушення. (справа справа № 813/1960/18, постанова від 31 жовтня 2019 року).
Відтак, суд у справі, яка розглядається, не погоджується із доводами позивача, що Уповноважений не міг прийняти до розгляду скаргу громадської організації, а не громадянина.
Також, суд зазначає, що мала місце перевірка відомостей про порушення прав і свобод людини і громадянина, але не відкриття провадження у справі про порушення прав і свобод людини і громадянина.
Так, пунктом 35 Порядку роботи зі зверненнями у Секретаріаті Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, затвердженого Наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 17.05.2019 № 46.15/19 встановлює, що за результатами розгляду:
відкривається провадження у справі про порушення прав і свобод людини і громадянина;
здійснюється перевірка відомостей про порушення прав і свобод людини і громадянина;
проводиться моніторинговий візит (виїзна робота) щодо дотримання прав і свобод людини і громадянина;
роз`яснюються заходи, що їх має вжити особа, яка подала звернення;
звернення направляються за належністю до органу, до повноважень якого належить розгляд справи, та здійснюється контроль за його розглядом;
відмовляється у розгляді звернення.
Тобто, зі змісту вказаної норми вбачається, що такого повноваження, як відкриття розгляду звернення, у відповідача немає.
Натомість, відповідач може, зокрема, відкрити провадження у справі про порушення прав і свобод людини і громадянина, або здійснити перевірку відомостей про порушення прав і свобод людини і громадянина.
Суд встановив, що у Листі №1169.8/С/1127.7/21/21/47 від 03.12.2021 р. відповідач зазначив, що ним здійснюється саме перевірка за зверненнями голови Інформаційного агентства ГО «Антикорупційна правозахисна рада».
Це означає відсутність підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо відкриття розгляду звернення, як про це просить позивач.
Разом з цим, суд, встановивши, що фактично відповідачем здійснено перевірку відомостей про порушення прав і свобод людини і громадянина, вважає за необхідне надати цьому правову оцінку та зазначити, що відповідач мав право на здійснення такої перевірки, оскільки на його розгляд надійшло належним чином оформлене звернення від належного суб`єкта, який повідомив про можливе порушення права на доступ до публічної інформації.
Відтак, підстав для задоволення вимоги позивача про зобов`язання відповідача закрити розгляд звернення також немає.
Щодо позовної вимоги про направлення відповідачем листів №1132.8/С/1127.7/21/21/47 від 24.11.2021 року, №1169.8/С/1127.7/21/21/47 від 03.12.2021 року суд зазначає таке.
Пунктами 5, 6 статті 13 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» передбачено, що на ознайомлення з документами, у тому числі тими, що містять інформацію з обмеженим доступом, та отримання їх копій в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, органах прокуратури, включаючи справи, які знаходяться в судах
Уповноважений має право вимагати від посадових і службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності сприяння проведенню перевірок діяльності підконтрольних і підпорядкованих їм підприємств, установ, організацій, виділення спеціалістів для участі у проведенні перевірок, експертиз і надання відповідних висновків.
Аналіз вказаних норм свідчить про те, що відповідач, здійснюючи перевірку відомостей про порушення прав і свобод людини і громадянина, має право вимагати сприяння проведенню перевірок, зокрема і шляхом отримання інформації.
Однак, в обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що на його думку відповідач вимагає у неправомірно встановлені ним терміни, вчинити певні дії, що перевищують службові повноваження та суперечать завданням покладеним на регіональне представництво, витребовує інформацію, яку не має право витребовувати, оскільки вона не є публічною.
Проте, оцінюючи зміст оскаржених позивачем листів, суд звертає увагу, що усім висновкам, наведеним у листі, передує фраза, що відповідач вважає за необхідне роз`яснити порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації.
Зрештою, в кінці листа відповідач зазначає, що просить, а не зобов`язує, чи вимагає, вчинити певні дії.
До того ж, лист не є актом, рішенням суб`єкта владних повноважень.
Так, пунктом 11 частини 1 статті 13 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» встановлено, що уповноважений має право направляти у відповідні органи акти реагування Уповноваженого у разі виявлення порушень прав і свобод людини і громадянина для вжиття цими органами заходів.
Частиною 1 статті 15 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» визначено, що актами реагування Уповноваженого щодо порушень положень Конституції України, законів України, міжнародних договорів України стосовно прав і свобод людини і громадянина є конституційне подання Уповноваженого та подання Уповноваженого до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та їх посадових і службових осіб.
Відповідно до частини 3 статті 15 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» подання Уповноваженого - акт, який вноситься Уповноваженим до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, їх посадовим і службовим особам для вжиття відповідних заходів у місячний строк щодо усунення виявлених порушень прав і свобод людини і громадянина.
Листи відповідача не містять в собі ознак ані нормативного акта, ані акта індивідуальної дії, а тому не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке б породжувало певні правові наслідки, спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин.
Тобто, оскільки листи Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини не є актами суб`єкта владних повноважень, відтак, суд вважає, що оскаржені позивачем дії по направленню листів не впливають на його права і обов`язки, а тому відсутні підстави для визнання їх неправомірними.
Той факт, що в оскаржуваних листах міститься посилання на норми КУпАП щодо відповідальності за невиконання законних вимог Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини не змінює юридичного значення листів, як таких, що не є актами суб`єкта владних повноважень.
Враховуючи встановлені у справі обставини та з огляду на їх правове регулювання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Керуючись ст.ст. ст. ст. 242-246, 250 КАС України, суд, -
У задоволенні позову Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара до Регіонального представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Дніпропетровській області, третя особа - Інформаційне агентство ГО «Антикорупційна правозахисна рада» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

Суддя А.В. Савченко