Справа № 142/123/22
Суддя: Нестерук В. В.
Дата ухвалення: 2022-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 142/123/22
Провадження№ 2-а/142/4/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 травня 2022 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

В складі:

Головуючого судді Нестерука В.В.,

з участю секретаря судового засідання Яворської О.В.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Лукавського І.А.

представника відповідача Бешлей І.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання за правилами, передбаченими статтями 268-271, статтею 286 КАС України

адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БАБ № 762066 від 05 квітня 2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2022 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови інспектора СРПП ВП Тульчинського РВП Марковського М.М. серії БАБ № 762066 від 05 квітня 2022 року, в якій позивач просить суд скасувати вказану постанову в справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень, та стягнути з відповідача судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000 грн., та витрати пов`язані з прибуттям представника до суду в сумі 600 грн.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що 5 квітня о 9 год. 55 хв. він рухався за кермом автомобіля ВАЗ 2101 в смт.Крижопіль по вул.Соборна на виїзд із смт. Крижопіль в сторону с.Жабокрич і був зупинений працівниками поліції, які і винесли постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення п.15.9 ПДР, без зазначення відповідного підпункту, зазначає, що патрульний автомобіль їхав за ним в смт. Крижопіль по вул.Заболотного а потім по вул.Соборній аж до виїзду із селища, приблизно на межі населеного пункту він був зупинений, працівник поліції перевірив його документи, перевірив багажне відділення, вияснив чи він не вживав алкогольні напої, та почав перевіряти технічний стан його автомобіля, на що він заперечував, та на нього було складено вказану постанову, винесену відносно нього постанову вважає незаконною, оскільки адміністративного правопорушення не вчиняв, в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину у даному правопорушенні, притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки вважає незаконним за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою суду від 26 квітня 2022 року в даній адміністративній справі було відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами, передбаченими статтями 268-271, статтею 286 КАС України, призначено судове засідання на 14 годину 00 хвилин 03 травня 2022 року, встановлено відповідачу строк для надання до суду відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 163 КАС України, і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову до початку судового засідання.

28 квітня 2022 року на електрону адресу суду від Головного управління Національної поліції у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , яким ГУНП у Вінницькій області поданий позов вважає безпідставним та необгрунтованим з підстав, що 05.04.2022 близько 9 год. 50 хв. смт.Крижопіль по вул.Соборна, інспектором СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції Марковським М.М. був зупинений транспортний засіб ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . В подальшому інспектором СРПП Марковським М.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 762066, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме водій порушуючи правила зупинки на перехресті, в результаті чого порушив п.15.9 (г) Правил дорожнього руху. В результаті чого накладено штраф у розмірі 340 грн. Оскаржувана постанова серії БАБ № 762066 від 05.04.2022 винесена поліцейським стосовно того, що позивач керуючи транспортним засобом ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 порушив вимоги зазначені у п.15.9 "Зупинка і стоянка" ПДР, а саме здійснив зупинку транспортного засобу "на перехресті та ближче 10м від краю перехрещуваної проізної частини ..." та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Дії поліцейського по факту встановлення адміністративного правопорушення - ОСОБА_1 є правомірним та законними. Стягнення накладено поліцейським у межах наданих йому повноважень і під час виконання службових обов`язків та відповідно до вимог законодавства. Доказом того, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких посадова особа, особисто спостерігаючи порушення ПДР, встановлює наявність адміністративного правопорушення. Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Ст.254 КУпАП визначено, що така фіксація відбувається шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення, у якому відповідно до ст.256 КУпАП, крім іншого, зазначається місце час і суть адміністративного порушення, виявленого уповноваженою особою, прізвища адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. ГУНП зазначає, що обставини вчинення правопорушення стверджуються складеною постановою у справі про адміністративне правопорушення, із змісту якої чітко вбачаються час та місце вчинення правопорушення, а також особа, яку притягнуто до відповідальності. В задоволені позову просить відмовити в повному обсязі. До відзиву додано копію довіреності представника та виписку з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ухвалою суду від 20 травня 2022 року було задоволено клопотання представника відповідача Головного управління Національної поліції в Вінницькій області Бешлей І.В. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні 23 травня 2022 року позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, пояснив, що рухався автомобілем по смт.Крижопіль ззаду нього їхала поліцейська машина спочатку по вул.Заболотного далі по вул.Соборній на виїзд в сторону с.Жабокрич, на перехресті він не зупинявся, його зупинили працівники поліції далі від перехрестя, провели тест на вживання алкоголю, зробили зауваження, що номерний знак знаходиться не в встановленому місці, оскільки прикручений до решітки радіатора а не бампера, оглянули багажник, та інспектором Марковським М.М. було винесено постанову за порушення правил зупинки на перехресті. Зазначив, що в автомобілі також був свідок ОСОБА_2 .

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Лукавський І.А. позовні вимоги підтримав, вказав на недоліки постанови, розбіжності в часі винесення постанови та виявлення правопорушення, не зазначено місце правопорушення, оскільки не вказано яке саме перехрестя, та на відсутність будь-яких доказів події правопорушення в тому числі фото чи відеофіксації. Також зазначив, що підпис ОСОБА_1 на постанові не є згодою із нею, а свідчить виключно про її отримання.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області за дорученням Бешлей І.В. проти задоволення позову заперечував, вказуючи на правомірність дій поліцейського щодо винесення оскаржуваної постанови, оскільки нею зафіксовано всі необхідні ознаки правопорушення, поліцейським Марківським М.М. дотримано вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксовані не в автоматичному режимі. Також, вказуючи на незначну складність справи, вважав заявлений розмір судових витрат неспівмірним, що потягне надмірне стягнення коштів з бюджету.

Свідок ОСОБА_2 вказав, що зранку 05 квітня 2022 року вони з позивачем рухались на автомобілі позивача по смт.Крижопіль по вул.Заболотного та повернули на вулицю, яка веде до АЗС, не доїжджаючи метрів 100 - 150 до АЗС, вже на виїзді з смт.Крижопіль, їх зупинили працівники поліції по причині, що номер на автомобілі знаходився не в встановленому місці, перевірили багажник та сфотографували їх автомобіль. Документи оформляли в службовому автомобілі поліцейських, і що там відбувалось він не чув.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, основним завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 762066 від 05 квітня 2022 року, винесеної поліцейським СРПП ВП№1 Тульчинського РВП капітаном поліції Марковським М.М., позивач ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень за те, що 05 квітня 2022 року, о 09 годині 55 хвилин, в смт. Крижопіль по вул. Соборній, водій ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ-2101 д.н.з. НОМЕР_1 , який порушив правила зупинки на перехресті від якого менше 10 м., чим порушив п.15.9 ПДР.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно до ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як встановлено ч. 1,2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 15.9. ПДР України зупинка забороняється: а) на залізничних переїздах; б) на трамвайних коліях (крім випадків, обумовлених пунктом 15.8 цих Правил); в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях; г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі; ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга; д) у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м; е) ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків; є) ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють; ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився; з) у місцях, де транспортний засіб закриває від інших водіїв сигнали світлофора або дорожні знаки; и) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем будь-яких доказів щодо правомірності винесеної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надано, будь-які докази, що підтверджують його винуватість у вчиненні вказаного в постанові правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

Крім того, всупереч вимог ст. 283 КУпАП зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається можливим перевірка обставин правопорушення, оскільки, не зазначено місце його вчинення, місце розташування т/з та відомостей про проведення відповідних замірів працівником поліції відповідним вимірювальним обладнанням, а також відсутнє будь-яке посилання на докази, якими керувалась посадова особа при винесенні постанови. При цьому відповідач не скористався своїм процесуальним правом щодо долучення до відзиву доказів на його обґрунтування та підтвердження обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

В рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі "Hasan and Chaush v. Bulgaria" № 30985/96).

У відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові ВС/КАС від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, де вказано, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Отже, факт вчинення позивачем правопорушення належними та допустимими доказами відповідачем не підтверджено.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Зважаючи, що відповідачем не надано суду доказів, які б у встановленому законом порядку підтверджували вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та відповідно наявність складу вказаного адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 762066 від 05 квітня 2022 року, винесена відносно ОСОБА_1 поліцейським СРПП ВП№1 Тульчинського РВП капітаном поліції Марковським М.М. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень, без додержання законності та підлягає скасуванню, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - слід закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в частині вимог про скасування постанови серії БАБ № 762066 від 05 квітня 2022 року.

Водночас, суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування судових витрат з управління Національної поліції в Вінницькій області, підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями ч. 1 ст. 139 КАС України, яка передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Разом з тим, відповідно до ст. 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто склад та розмір витрат на правничу допомогу також входить до предмету доказування за позовом, проте позивачем, окрім квитанції №21 від 11.04.2022 року відповідних доказів не надано, а тому у стягненні 1000 грн. витрат на правничу допомогу слід відмовити.

Також суд відмовляє у стягненні витрат, пов`язаних із прибуттям представника до суду в розмірі 600 грн., оскільки відповідно до статті 135 КАС України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, та її законному представнику сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно до розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати, однак вказані обставини позивачем також, ні яким чином, не доводяться.

Враховуючи, що до позовної заяви позивачем додано квитанцію від 11 квітня 2022 року № 268982, якою підтверджується сплата позивачем судового збору в розмірі 992,40 грн., відповідна сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 8, 9, 10, 71-79, 194, 229, 268, 241-246, 270-272, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 122, 247, 251, 283,286 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БАБ № 762066 від 05 квітня 2022 року задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 762066 від 05 квітня 2022 року винесену інспектором СРПП ВП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області Марковським М.М. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути з відповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області за рахунок бюджетних асигнувань останнього на користь позивача ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Скорочене рішення проголошено в судовому засіданні 23 травня 2022 року, що є датою ухвалення судового рішення.

Повне рішення складено 27 травня 2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 , який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, що знаходиться в м. Вінниця, вул. Театральна, 10, код. ЄДРПОУ - 40108672.

Суддя: