Справа № 380/18044/21
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2022 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 380/18044/21 за позовом ОСОБА_1 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про оскарження Розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №287, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, в якому скасувати розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 11.10.2021 року щодо демонтажу кондиціонера.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що Розпорядження №287 від 11.10.2021 року «Про демонтаж самовільно влаштованого кондиціонера, кронштейнів для його кріплення, обладнання для його підключення та відновлення головного фасад в будинку АДРЕСА_1 » було винесене на підставі Припису наданого Управлінням охорони історичного середовища від 30.09.2021 року за № 4-004-35584, проте позивачем жодного припису не було отримано, а згодом цей же припис було отримано за зверненням позивача у ЛКП «Княже місто». Стверджує про те, що позивача не було повідомлено про дату проведених обстежень. Зазначає, що кондиціонер встановлено у 2021 році. Враховуючи викладене, вважає, що спірне розпорядження слід визнати протиправними та скасувати.

Відповідача щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, суть яких полягає у законності спірного розпорядження, прийнятого у зв`язку з тим, що позивачем встановлено кондиціонер на головному фасаді будинку АДРЕСА_1 без дозвільних документів на встановлення кондиціонера. ОСОБА_1 не виконано припис про усунення порушень вимог законодавства про охорону культурної спадщини. Тому кондиціонер, кронштейни для його кріплення на головному фасаді будинку АДРЕСА_1 . демонтовано працівниками ЛКП «Княже місто» 21.10.2021. Зазначає про дотримання процедури прийняття та розгляду розпорядження №287 від 11.10.2021. Просить відмовити у задоволені позову.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 25 жовтня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі з повідомленням сторін.

Судом встановлені наступні обставини:

Будинок АДРЕСА_1 перебуває у власності територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради та в управлінні ЛКП «Княже місто».

Згідно з виданою ЛКП «Княже місто» довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки від 06.10.2021 № 962 власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 .

30.09.2021 року Управлінням охорони історичного середовища ЛМР прийнято припис №4-004-35584 про усунення порушень вимог законодавства про охорону культурної спадщини, згідно до якого ОСОБА_1 зобов`язано в термін до 07.10.2021 демонтувати пристрій кондиціонування повітря розташований на фасаді будинку- пам`ятки культурної спадщини.

07.10.2021 року комісією ЛКП «Княже місто» проведено обстеження та виявлено, що вимоги зазначені у приписі позивачем не виконано.

11.10.2021 головою Галицької районної адміністрації ЛМР прийнято розпорядження №287 «Про демонтаж самовільно влаштованого кондиціонера, кронштейнів для його кріплення, обладнання для його підключення та відновити стіну головного фасаду будинку АДРЕСА_1 »

Згідно з листом ЛКП «Княже місто» №1030 від 18.11.2021 на виконання розпорядження Галицької РА ЛМР №287 від 11.10.2021, рішення виконавчого комітету ЛМР від 13.08.2021 № 686 та від 24.09.2021 №821 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 01.02.2022 №28 «Про впорядкування розміщення технічних елементів (пристроїв) на фасадах будинків на території м. Львова» кондиціонер, кронштейни для його кріплення та обладнання для його підключення на головному фасаді будинку АДРЕСА_1 . демонтовано.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач не згідна з спірним розпорядженням відповідача.

Судом не враховуються аргументи наведені позивачкою про скасування розпорядження №287 від 11.10.2021 року з наступних підстав згідно встановлених судом обставин та вимог законодавства:

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 1 пункту а) статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі Закон № 280/97-ВР) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

Згідно з підпунктом 3 пункту б) частини 1 статті 31 Закону № 280/97-ВР, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Аналогічні положення містяться у статті 14 Закону України «Про основи містобудування» № 2780-XII від 16.11.1992 (далі - Закон № 2780-XII).

Відповідно до частини 1 статті 73 Закону № 280/97-ВР акти голови районної в місті ради, прийняті в межах наданих повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Згідно із статтею 7 Закону № 2780-XII державне регулювання у сфері містобудування здійснюється, в тому числі, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку встановленому законодавством.

Відповідно до пункту 1.1 Положення про Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням Львівської міської ради від 01.11.2016 №977 (далі - Положення №977) Галицька районна адміністрація Львівської міської ради (надалі - районна адміністрація) є виконавчим органом Львівської міської ради відповідно до ухвали міської ради від 26.05.2016 № 505 «Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів», утвореним відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно з підпунктом 4.34 розділу 4 Положення №977 до повноважень Галицької районної адміністрації віднесено, зокрема здійснення контролю за утриманням будинків (квартир), які належать громадянам, а також прилеглих територій; розгляд питань та вжиття заходів у порядку, встановленому виконавчим комітетом, щодо фактів самовільного будівництва (погодження, приведення до попереднього стану, демонтажу тощо).

Порядок розміщення технічних елементів (пристроїв) на фасадах та зовнішніх частинах будинків і споруд на території Львівської міської ради та порядок їх демонтажу регламентуються Положенням, затвердженим рішенням виконкому Львівської міської ради №28 від 01.02.2002 (зі змінами та доповненнями) (далі Положення).

Відповідно до 2.1. Положення технічними елементами (пристроями), які розміщуються ззовні на будівельних конструкціях житлової, громадської і виробничої забудови, є:

2.1.1. Пристрої та устаткування інженерного забезпечення будинків і транспорту.

2.1.2. Пристрої нічного оформлення та освітлення фасадів будинків.

2.1.3. Великі радіоприймальні антени, антени супутникового телебачення.

2.1.4. Пристрої та устаткування систем опалення, вентиляції і кондиціонування повітря.

2.1.5. Пристрої та устаткування для генерації електроенергії.

2.1.6. Технічні електронні пристрої (електронні табло, монітори, екрани, біжучі стрічки тощо), встановлені на фасадах, які працюють на зовнішній простір.

Відповідно до підпункту 3.1.1. Положення забороняється розміщення та встановлення технічних елементів (пристроїв), перелічених у підпунктах 2.1.1, 2.1.3, 2.1.4, 2.1.5, 2.1.6 пункту 2.1, на видимих зі сторони вулиць та площ фасадах та зовнішніх частинах будинків і споруд, які знаходяться на території історичного ареалу, а також на усіх фасадах та зовнішніх частинах будинків і споруд пам`ятках архітектури. Розміщення технічних елементів (пристроїв), зазначених у підпункті 2.1.2, на будівлях у межах історичного ареалу здійснюється за погодженням з управлінням охорони історичного середовища.

Згідно до підпункту 3.1.2 Розміщення та встановлення технічних елементів (пристроїв) з ушкодженням зовнішніх будівельних конструкцій будинків і споруд, їх архітектурного декору та скульптурних елементів.

Пунктом 4 Положення визначено, що для розміщення технічних елементів (пристроїв) на фасадах, торцевих стінах, зовнішніх будівельних конструкціях будинків і споруд у всіх випадках, окрім зазначених у розділі 3 цього Положення, власник об`єкта нерухомого майна погоджує всі свої дії з співвласниками спільного майна у дво- та багатоквартирних будинках. Розміщення технічних елементів (пристроїв) на будинках і спорудах, розташованих на території історичного ареалу та пам`ятках архітектури, додатково погоджується з управлінням охорони історичного середовища.

Суд звертає увагу, що згідно з рішенням виконкому Львівської міської ради «Про затвердження меж історичного ареалу та зони регулювання забудови міста Львова» від 09.12.2005 № 1311 вулиця Дж. Дудаєва знаходиться у межах історичного ареалу м. Львова.

Позивачем не надано доказів на підтвердження наявності у неї дозвільних документів на встановлення кондиціонера на фасаді будинку №2 по вулиці Дж. Дудаєва у місті Львові чи наявності таких документів у третіх осіб та доказів встановлення цього кондиціонеру до 01.02.2002, що дає підстави стверджувати про самовільне встановлення такого кондиціонеру.

Окрім цього, суд звертає увагу, що станом на момент ухвалення рішення суду оскаржуване розпорядження виконано. Дата виконання розпорядження не впливає на його суть.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Ураховуючи встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, відповідачем вказані вимоги щодо обов`язку довести правомірність спірного розпорядження виконано.

Оцінюючи розпорядження відповідача на відповідність критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України, суд вважає, що таке розпорядження прийняте відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та неупереджено.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України, судові витрати на користь позивача не присуджуються.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 139, 242-246, 255, 262-263, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Ринок, 1) про оскарження Розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №287, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення суду складено в повному обсязі 26.05.2022 року.

Суддя Гавдик З.В.