Справа № 140/14339/21
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2022-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 рокуЛьвівСправа № 140/14339/21 пров. № А/857/2879/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.,

при секретарі судового засідання: Пославському Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 січня 2022 року (суддя Димарчук Т.М., ухвалене в м. Луцьку) у справі № 140/14339/21 за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області звернулося в суд з адміністративним позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Трофимюка П.В. від 08.11.2021 у ВП №65323043 про накладення на ГУ ПФУ у Волинській області штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12 січня 2022 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, його оскаржив відповідач- Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, в якій покликаючись на неповне з`ясування судом обставин справи та порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 січня 2022 року та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що матеріалами справи стверджується лише часткове виконання боржником судового рішення, оскільки на момент винесення спірної постанови про накладення штрафу будь-які докази того, що вказана заборгованість включена до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою та буде виплачуватись в порядку черговості, визначеної датою надходження судового рішення до боржника (відповідно до- Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затв. постановою КМ України № 649 від 22.08.2018р.), державному виконавцю зі сторони позивача не надавалися. Також зазначає, що в даній ситуації позивачем не представлено доказів вжиття дієвих заходів для отримання у встановленому порядку коштів для погашення заборгованості по виплаті щомісячного грошового утримання судді у відставці перед стягувачем- ОСОБА_1 , через, що боржником допущено недобросовісне зволікання з виконання обов`язку по виконавчому провадженню. Відтак апелянт вважає, що за наведених умов питання виплати нарахованої суми невиплаченої пенсії пенсійним органом не розкрито; органу державної виконавчої служби не представлено доказів вжиття заходів зі сторони боржника для повного і своєчасного виконання рішення. Також зазначає, що покликання позивача на відсутність відповідного фінансового забезпечення боржника на виконання рішення суду є помилковим, оскільки керівник територіального органу ПФ України не вжив дій для своєчасного надходження коштів з бюджету для виконання рішення суду, що входить в межі його повноважень. Відтак, апелянт зазначає, що оскільки на даний час рішення Волинського окружного адміністративного суду №140/12155/20 від 21.10.2020 не є повністю виконано, у державного виконавця були підстави для накладення штрафу.

Сторони будучи повідомленими про час та місце розгляду справи, явки представників в судове засідання не забезпечили, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Протокольною ухвалою суду від 19.05.2022 року продовжено строк розгляду справи на 15 днів.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 по справі №140/12155/20, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.02. 2021, зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 19.02.2020 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Волинського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 №03-56/56/20, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.04.2019 у справі №140/408/19, постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2019 у справі №140/408/19, постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2019 у справі №140/408/19, з урахуванням фактично виплачених сум.

На виконання зазначеного судового рішення Волинським окружним адміністративним судом 18.02.2021 видано виконавчий лист №3347/2021.

В подальшому державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 14.05.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №65323043 щодо примусового виконання зазначеного виконавчого листа №3347/2021, виданого 18.02.2021 Волинським окружним адміністративним судом. Також у постанові надано боржнику строк для виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

02.06.2021 на адресу відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) ГУ ПФУ надіслало лист щодо виконання постанови про відкриття виконавчого провадження, у якому повідомило, що розмір пенсії ОСОБА_1 після перерахунку за рішенням суду з 19.02.2020 становить 107605, 73 грн та виплачується з 01.03.2021.

Як вбачається з матеріалів справи в ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем на адресу боржника ГУ ПФУ у Волинській області 24.06.2021 за вих. №2.1-34/11607 та 10.09.2021 за вих №2.1.34/15469 надсилались вимоги про термінове надання інформації з підтверджуючими документами про заходи, які вживаються для отримання та виплати заборгованих коштів ОСОБА_1 за період з 19.09.2020 по 28.02.2021 в сумі 716626,88 грн на виконання рішення суду, за яким видано 18.02.2021 виконавчий лист №3347/2021,

У відповідь на вказані вимоги державного виконавця, листами від 12.07.2021 та від 21.09.2021 ГУ ПФУ у Волинській області повідомляло, що рішення Волинського окружного адміністративного суду по справі №140/12155/20 від 21.10.2020 виконано. Відповідно до ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402 VІІІ від 02.06.2016 щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету. Відповідно до пунктів 20 та 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства. Нарахований розмір пенсії 107605,73 грн виплачується ОСОБА_1 з 01.03.2021. Виплата зазначених коштів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Виплата нарахованої пенсії ОСОБА_1 за період з 19.02.2020 по 28.02.2021 в сумі 716626,88 грн буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

В подальшому постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 08.11.2021 ВП 65323043 на ГУ ПФУ у Волинській області за невиконання рішення суду у справі №140/12155/20 накладено штраф в розмірі 5100,00 грн.

Вважаючи вказану вище постанову про накладення штрафу протиправною, ГУ ПФУ у Волинській області звернулося в суд з даним позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно приписів ст.129-1 Конституції суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Пунктом 9 ч.2 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Згідно з ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України № 1404-VIII від 02.06.2016р. Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.5 цього Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 вказаного Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 1 ст.18 наведеного Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.п.1, 16 ч.2 ст.18 згаданого Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.63 вказаного Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Статтею 75 зазначеного Закону установлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи (ч.4 ст.19 згаданого Закону).

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

При цьому, визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.

У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Отже, аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України Про виконавче провадження. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України Про виконавче провадження, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Обґрунтовуючи поважність причин невиконання рішення суду, позивач наголошує на тому, що нарахований розмір пенсії 107605,73 грн виплачується ОСОБА_1 з 01.03.2021. Виплата зазначених коштів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Виплата нарахованої пенсії ОСОБА_1 за період з 19.02.2020 по 28.02.2021 в сумі 716626,88 грн буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету (а.с.13, 16).

Постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано і таке невиконання сталося без поважних на те причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме невиконання рішення суду без поважних причин. Згідно усталеної судової практики поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем, на виконання рішення суду, здійснено перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 01.03.3021, що підтверджується рішенням ГУ ПФУ у Волинській області 53 від 15.02.2021 (а.с.28).

Також, як вбачається з відповідей позивача державному виконавцю, виплата нарахованої пенсії ОСОБА_1 за період з 19.02.2020 по 28.02.2021 в сумі 716626,88 грн буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету (а.с.13, 16).

Разом з тим, на момент винесення спірної постанови про накладення штрафу будь-які докази того, що вказана заборгованість включена до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою та буде виплачуватись в порядку черговості, визначеної датою надходження судового рішення до боржника (відповідно до- Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затв. постановою КМ України № 649 від 22.08.2018р.), державному виконавцю зі сторони позивача не надавалися.

Також, в розглядуваній ситуації позивачем не представлено доказів вжиття дієвих заходів для отримання в установленому порядку коштів для погашення заборгованості по виплаті пенсії перед стягувачем ОСОБА_1 , через що боржником допущено недобросовісне зволікання із виконання обов`язків по виконавчому провадженню.

Отже, за наведених умов питання виплати нарахованої суми невиплаченої пенсії пенсійним органом не розкрито; органу державної виконавчої служби не представлено доказів вжиття заходів зі сторони боржника для повного і своєчасного виконання рішення суду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що позивач не вчинив всі залежні від нього дії для забезпечення виплати перерахованої суми довічного грошового утримання ОСОБА_1 на виконання рішення суду.

Постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього. Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.

Покликання позивача за наведених обставин на відсутність відповідного фінансового забезпечення боржника на виконання судового рішення є помилковим, оскільки позивачем не вжито дій для своєчасного надходження коштів з бюджету для виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та неповного з`ясування обставин справи, через що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 287, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 січня 2022 року у справі № 140/14339/21скасувати та прийняти нову постанову якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга
Повне судове рішення складено 25.05.2022