Справа № 308/2188/22
Суддя: Фазикош О. В.
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.2022 місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, із позовною заявою до відповідача Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 15.02.2022 року вказану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з тим, що вона подана без додержання вимог, установлених статтями 160, 161, ч.1 ст. 123 КАС України, та надано позивачу строк для усунення недоліків, а саме десять днів із дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі від 15.02.2022, позивачу було вказано на те, що відповідачем у справі зазначено: Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції. Також вказано реквізити відповідача: , 88006, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Олега Кошового, 2/ номер засобу зв`язку: (0312) 61-40-22,E-mail: .uа. Зазначений позивачем ЄРДПОУ 40108646 згідно Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, належить Департаменту патрульної поліції, що за адресою: Україна, 03048, місто Київ, ВУЛИЦЯ ФЕДОРА ЕРНСТА, будинок 3. Разом із тим, за адресою вказаною, як адреса відповідача знаходиться Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції. Так само як і електронна адреса, яка теж належить Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції. Натомість позивачем не зазначено засобів зв`язку саме Департаменту патрульної поліції.

Також в ухвалі було вказано на те, що позивач в якості відповідача вказує ДПП, але у особі , із зазначенням відповідних реквізитів (зокрема адреси) управління патрульної поліції в Закарпатській області. Тоді як не вказано відповідних реквізитів самого ДПП.

При цьому як видно із Постанови КАС ВС від 26.12.2019 № 724/716/16-а (К/9901/12750/18), УПП в області ДПП не є відповідним органом, на який, зокрема положеннями КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, за відповідні правопорушення.

Відповідно до п.9 розділу V Положення про Департамент патрульної поліції затвердженого наказом Національної поліції 06 листопада 2015 року №73 (у редакції наказу Національної поліції 31 жовтня 2016 року №1114) Департамент патрульної поліції є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс і згідно зі ст.80 ЦК України може виступати від власного імені в суді.

Вищевказаний позов поданий позивачем до неналежного відповідача, у справі повинен бути відповідний орган Національної поліції та його територіальний структурний підрозділ, який реалізує його повноваження на території м.Ужгорода - Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції. Таким чином, позивачу слід зазначити належного відповідача.

При цьому в ухвалі про залишення позовної заяви без руху було вказано і на те, що позивачем не наведено фактичних обставин. Так, позовна заява зводиться до цитування постанови, що є предметом оскарження та цитуванням норм права. Зокрема позивач не вказує за яких обставин його було зупинено працівниками поліції, дії працівників поліції і т.д.

Також, позивачу було вказано на те, що ним не дотримано вимог п.п. 6,7,8,11 ч.5 ст. 160 КАС України.

На адресу позивача судом було надіслано копію ухвалу від 15.02.2022 надсилалася згідно супровідних листів 16.02.2022 та повторно 04.04.2022 .

На адресу суду 29.03.2022 та 17.05.2022 року повернулися листи разом із ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду про залишення позовної заяви без руху, з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Разом із тим, слід констатувати, що листи були направлені на адресу зазначену позивачем у позовній заяві. До суду позивачем не подано заяви про зміну чи уточнення його поштової адреси, з будь-якими іншими заявами до суду не звертався.

Відповідно до ч.1 ст. 131 КАС України, учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеномустаттею 129цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З рішень Європейського суду вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За змістом рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011у справі 1-9/2011 вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися відвикористання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Також, прецедентна практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді (Рішення Суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року "Пономарьов проти України" Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно ч. 5 ст. 44 КАС України, учасники справи зобов`язані: 1)виявляти повагу до судута доінших учасниківсудового процесу; 2)сприяти своєчасному,всебічному,повному таоб`єктивному встановленнювсіх обставинсправи; 3)з`являтися всудове засіданняза викликомсуду,якщо їхявка визнанасудом обов`язковою; 4)подавати наявніу нихдокази впорядку тастроки,встановлені закономабо судом,не приховуватидокази; 5)надавати судуповні ідостовірні поясненняз питань,які ставлятьсясудом,а такожучасниками справив судовомузасіданні; 6)виконувати процесуальнідії увстановлені закономабо судомстроки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з оппонентом.

Слід констатувати, що станом на 25.05.2022 року недоліки позовної заяви на які було вказано в ухвалі про залишення позовної заяви без руху позивачем не усунуто, позивач не клопотав про продовження строку для усунення недоліків.

При цьому, позивач не зявляється на поштове відділення для отримання поштової кореспонденції з суду, не проявляє жодної зацікавленості щодо поданого ним позову та не вживає заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження.

Суд зазначає, що безпідставне продовження строків на усунення недоліків адміністративного позову на невизначений строк може призвести до затягнення строку набрання законної сили оскаржуваної постанови у даній справі, та відповідно призведе до надання незаконної переваги одній зі сторін судового процесу - позивача у справі.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Оскільки на час постановлення цієї ухвали, позивач не усунув недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, суд вважає, що відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовну заяву необхідно повернути особі, яка її подала.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 30 жовтня 2018 року у справі № 463/5357/17, від 27 листопада 2018 року у справі № 813/2409/18 та від 23 грудня 2019 року у справі №824/63/19-а.

У справі "Шишков проти Росії" (Shishkov v. Russia, заява № 26746/05, п. 108-112) Суд нагадує, право на доступ до суду не є абсолютним та може бути обмеженим; це допускається, оскільки право доступу за своєю природою вимагає державного регулювання, що може змінюватися в часі та на місці відповідно до потреб та ресурсів громади та окремих осіб (Ashingdane v. the United Kingdom, 8225/78, п. 57).

Разом з тим, Суд вважає, що встановлюючи таке регулювання, Договірні держави користуються певною свободою розсуду; застосовані обмеження не повинні обмежувати доступ, що залишається індивідууму таким чином або в такій мірі, що сутність права порушується; обмеження не буде сумісним з пунктом 1 статті 6, якщо воно не переслідує законної мети і якщо не існує розумного співвідношення пропорційності між використаними засобами та метою, яку потрібно досягти.

Згідно з ч.1,3ст.45 КАС Україниучасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Відповідно дост.129 Конституції Українитаст.8 КАС України, однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно доположень п.1ч.4ст.169КАС України, позовназаява повертаєтьсяпозивачеві,якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Зважаючи на вище викладене, суд вважає за необхідне повернути адміністративний позов позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 169, 248, 256, 294, пп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП,- повернути позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош