Справа № 552/880/21
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2022-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі в частині позовних вимог

27 травня 2022 рокум. ПолтаваСправа № 552/880/21
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Ясиновського І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення коштів та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

До Київського районного суду м. Полтава надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі також позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі також відповідач), у якій просив: "за протиправне, рецидивне, тривале у часі невиконанням грошового зобов`язання (заборгованості по пенсії), що саме і виникли за остаточним рішенням національного суду від 21.01.2019 у справі за № 440/828/19, стягнути із Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, за період із 01 жовтня 2019 року по 31 січня 2021 р., на користь пенсіонера за вислугою років та учасника бойових дій ОСОБА_1 інфляційні збитки у розмірі 27493,01 грн, а також 3 (три %) проценти річних за період із 01.11.2019 року по 28.02.2021 р. у розмірі 15669 грн та моральну шкоду у розмірі 33000 грн, а всього 76162,01 грн".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач здійснивши перерахунок його пенсії на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 у справі №440/828/19, прострочив виконання грошового зобов`язання, яке він мав перед позивачем і виконав його лише у березні 2021 року, не виплатив заборгованість по пенсії за цей період, чим порушив обов`язок з виконання остаточного рішення національного суду. Зазначає, що внаслідок прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання щодо виплати позивачу пенсії в новому розмірі, останній повинен сплатити позивачу за відповідний період прострочення інфляційні втрати, 3% річних та неустойку (пеню) від простроченої суми. Відтак, на думку позивача та з підстав статей 549 та 625 Цивільного кодексу України, внаслідок прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання щодо виплати позивачу пенсії в новому розмірі, останній повинен сплатити позивачу за відповідний період прострочення інфляційні збитки у розмірі 27493,01 грн, а також 3 (три %) проценти річних за період із 01.11.2019 року по 28.02.2021 р. у розмірі 15669 грн. Враховуючи на думку позивача протиправність дій відповідача щодо не виплати йому пенсії в повному обсязі також вважає наявними підстави для стягнення з останнього 33000 грн моральної (немайнової) шкоди.

Рішенням Київського районного суду м. Полтава від 31 травня 2021 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про стягнення інфляційних збитків, матеріальної та моральної шкоди, які пов`язані із невиконанням грошового зобов`язання задоволено частково. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області на користь ОСОБА_1 , інфляційні збитки за період з 01 жовтня 2019 року по 31 січня 2021 року у розмірі 27493 грн. 01 коп., три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі за період з 01 листопада 2019 року по 28 лютого 2021 року у розмірі 15669 грн., моральну шкоду у розмірі 5000 грн., а всього 48162 грн. 01 коп. /а.с. 101-106, т.1/.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року /а.с. 206-208, т.1/ апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області - задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Полтава від 31 травня 2021 року - скасовано. Провадження у справі №552/880/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення заборгованості та відшкодування моральної шкоди закрито.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 10 листопада 2021 року заяву ОСОБА_1 про передачу справи за встановленою юрисдикцією - задоволено. Передано справу № 552/880/21 за позовом ОСОБА_1 про стягнення інфляційних збитків, матеріальної та моральної шкоди, які пов`язані із невиконанням грошового зобов`язання до Полтавського окружного адміністративного суду (36039, м. Полтава, вулиця Пушкарівська, 9/26), як суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд справи /а.с. 216, т.1/.

Матеріали справи надійшли до Полтавського окружного адміністративного суду 17 листопада 2021 року, про що свідчить відбиток штемпеля вхідної кореспонденції.

Відповідно до Витягу з Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 листопада 2021 року справа передана судді Ясиновському І.Г.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

02 грудня 2021 року до суду надійшла заява позивача про залишення без розгляду позову та одночасне надіслання справи до Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду, яка згодом відкликана ним згідно заяви позивача про зупинення провадження та одночасне надіслання справи до Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду, що надійшла до суду 03 грудня 2021 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року вирішено провадження у справі №552/880/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення коштів та моральної шкоди - зупинити до перегляду в порядку касаційного провадження ухвали Полтавського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року про закриття провадження у справі. Матеріали справи №552/880/21 вирішено передати до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду для розгляду касаційної скарги. Зобов`язано сторін повідомити суду про усунення обставин, що слугували підставою для зупинення провадження у справі

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 квітня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Полтавського апеляційного суду від 10 листопада 2021 року залишено без змін /а.с. 53-60,т.2/.

Матеріали справи надійшли до Полтавського окружного адміністративного суду 18 травня 2022 року, про що свідчить відбиток штемпеля вхідної кореспонденції.

Ухвалою суду від 27 травня 2022 року поновлено провадження у справі.

Надаючи оцінку позовним вимогам про стягнення з Головного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 33000 грн моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Зміст поняття моральної шкоди розкрито у статті 23 Цивільного кодексу України.

Так, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами та доповненнями), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Також суд звертає увагу позивача на те, що в межах даної справи останнім лише в позові зазначається, що на думку позивача "дії відповідача про відмову провести виплату перерахованої йому пенсії в повному обсязі є протиправними і є такими, що порушують його права". В той же час, суд наголошує, що в межах даної справи позивачем не було заявлено позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо не виплати позивачу перерахованої пенсії в повному обсязі, а відтак вказані обставини не досліджувалися і їм не надавалася оцінка судом.

У справі, що розглядається, позивачем заявлено вимогу про стягнення на його користь з відповідача інфляційних втрат, трьох відсотків річних та неустойки (пені) за несвоєчасне повернення боргу та вимогу стягнути моральну шкоду.

В той же час, відповідно до частини п`ятої статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Водночас варто зазначити про те, що поєднувати в одному провадженні дві пов`язані вимоги, як-от про визнання бездіяльності протиправною та стягнення моральної шкоди, є правом позивача. Якщо він не скористався цією можливістю одразу при зверненні з позовом про оскарження дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень, то вдруге заявляти адміністративний позов вже з вимогою про стягнення моральної шкоди, заподіяної цією протиправною дією/бездіяльністю (якщо адміністративний суд це встановить) позивач не може, оскільки ця вимога тепер може розглядатися тільки в порядку цивільного або господарського судочинства (залежно від суб`єктного складу сторін).

Таким чином, питання про стягнення моральної шкоди в адміністративній справі не може бути самостійною (окремою) позовною вимогою, якщо вона не пов`язана і не заявлена одночасно з вимогами про визнання дій/бездіяльності протиправними.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 08 листопада 2018 року у справі № 818/673/17 та від 08 серпня 2019 року у справі № 818/572/17.

Зважаючи на те, що заподіяння моральної шкоди позивач пов`язує з протиправною бездіяльністю відповідача щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у розмірі 90% від загальної суми складових місячного заробітку (окладу, класного чину, вислуги років, інших виплат, які передбачені чинним законодавством) з 06 вересня 2017 року на підставі довідки Прокуратури Полтавської області від 04 грудня 2018 року № 18-607/вих.18 без обмеження її максимального розміру, то вимогу про її стягнення, з огляду на наведені вимоги процесуального закону, він міг заявити тільки одночасно з вимогою про визнання цієї бездіяльності протиправною, яка була предметом розгляду у справі №440/828/18. Однак, оскільки він цього не зробив, то вирішувати вимогу про стягнення моральної шкоди в іншій справі (тобто окремо від справи № 440/828/18) в порядку адміністративного судочинства вже не дозволено.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відтак, провадження в частині вимог стягнути із Головного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 33000 моральної шкоди підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення коштів та моральної шкоди в частині позовних вимог щодо стягнення із Головного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 33000 грн моральної шкоди.

Роз`яснити позивачеві, що повторне звернення до суду з цією самою позовною заявою в цій частині не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення судового рішення шляхом подання апеляційної скарги в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.Г. Ясиновський