Справа № 380/14254/21
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2022-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коморного О.І., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу Товариства з обмеженою відповідальністю «Топ Буд Дизайн» про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Львівській області.

Обставини справи:

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Топ Буд Дизайн», в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № Форми «ПН» від 07.12.2018р., яким збільшено ТзОВ «Топ Буд Дизайн» суму грошового зобов`язання за платежем податку на додану вартість на загальну суму 1 000 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Головним управлінням ДПС у Львівській області порушено законодавчо встановлений порядок проведення перевірки, за результатами якої складено спірне податкове повідомлення-рішення. Така перевірка проведена без дослідження первинних документів, без фактичного виїзду на територію Товариства, а тому визначена у податковому повідомленні-рішенні від 07.12.2018 № сума грошових зобов`язань не відповідає фактичним обставин і є виключним припущенням податкового органу. Висновки акта перевірки спростовуються висновком експерта від 15.01.2021 №01/1120, складеного за результатами проведення судово-економічної експертизи.

Вказані обставини і стали підставою звернення до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 02 вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 17 вересня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами справи.

Ухвалою суду від 02 грудня 2021 року замінено первісного відповідача у справі Головне управління ДПС у Львівській області () його правонаступником Головним управлінням ДПС у Львівській області (код ЄДРПОУ ВП 43968090).

Ухвалою суду від 24 травня 2022 року в задоволенні заяви ГУ ДПС у Львівській області про перехід в загальне позовне провадження та розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено.

Ухвалою суду від 24 травня 2022 року в задоволенні заяви ГУ ДПС у Львівській області про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено.

Ухвалою від 24 травня 2022 року в задоволенні заяви ГУ ДПС у Львівській області про закриття провадження у справі відмовлено.

Відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначив, що постановою Верховного Суду від 01.03.2021 року у справі №1340/5184/18 встановлено правомірність проведення перевірки, за результатами якої складено спірне податкове повідомлення-рішення. Більш того, вказаним судовим рішенням встановлено, що позивачем допущено посадових осіб контролюючого органу до перевірки. Тому доводи позивача щодо не допуску посадових осіб до перевірки є такими, що не відповідає дійсним обставинам. У зв`язку з тим, що ТОВ «Топ Буд Дизайн» не представлено на вимогу податкового органу первинних документів, складених за результатами господарських операцій, що були предметом такої перевірки, дана позапланова виїзна документальна перевірка з питань, що стали предметом оскарження висновків акта перевірки, проведена за наявними копіями документів, отриманих від підприємства в ході процедури оскарження висновків акта перевірки від 20.09.2018 № 2333/13-01-14-01/41518170 та за результатами проведеного аналізу даних АІС «Податковий блок» та Єдиного реєстру податкових накладних. Перевіркою встановлено, що ТОВ «Топ Буд Дизайн» не включено до об`єкта та бази оподаткування вартості переданих в межах договору комісії від 20.03.2018 №12 ФОП ОСОБА_1 товарів, що призвело до заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість за травень 2018 року на суму 2000000,00 грн. Вказав, що податковий орган при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення - рішення діяв на підставі та в межах, встановлених законом, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову.

Враховуючи наведене, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову.

Представником позивача подано додаткові пояснення, в яких зазначає, що позапланова виїзна документальна перевірка проводилась ревізорами без отримання первинних бухгалтерських документів в посадових осіб ТОВ «Топ Буд Дизайн» та не в приміщенні Товариства. Вимога про надання документів в порушення вимог ст. 85 Податкового кодексу України для проведення перевірки в момент її початку не оформлялась і не вручалась та не надсилалась на адресу платника, а лише на заяву платника від 31.10.2018 про не допуск до перевірки, за день до завершення перевірки надано 05.11.2018.

Враховуючи наведене, представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги та скасувати податкове повідомлення-рішення.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та,-

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Топ Буд Дизайн» (далі- ТОВ «Топ Буд Дизайн») є юридичною особою, яке зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з кодом 41518170.

Позивач перебуває на податковому обліку Головного управління ДПС у Львівській області, про що зазначено в акті перевірки.

Головне управління ДПС у Львівській області на підставі наказу від 07.09.2018 №5149 проведено документальну виїзну позапланову перевірку ТОВ «Топ Буд Дизайн» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах із ТОВ «Захід Бест» за травень 2018 року, за результатами якої складено акт від 20.09.2018 № 2333/13-01-14-01/41518170.

ТОВ «Топ Буд Дизайн» оскаржено акт перевірки від 20.09.2018 № 2333/13-01-14-01/41518170 в адміністративному порядку.

За результатами адміністративного оскарження акта перевірки від 20.09.2018 № 2333/13-01-14-01/41518170 ГУ ДПС у Львівській області прийнято наказ від 30.10.2018 № 6334 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Топ Буд Дизайн».

Наказ від 30.10.2018 № 6334 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Топ Буд Дизайн» був оскаржений в судовому порядку та предметом розгляду у справі №1340/5184/18.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.09.2019 у справі №1340/5184/18, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 01.03.2021, у задоволенні позову відмовлено.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що відповідач, видавши наказ від 30.10.2018 №6334 про проведення перевірки стосовно позивача та провівши перевірку, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Податковим кодексом України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано.

Вказаним судовим рішенням також встановлено, що позивачем допущено посадових осіб Головного управління ДПС у Львівській області до перевірки.

При цьому, судом під час розгляду справи № 1340/5184/18 не взято до уваги копію листа ТОВ «Топ Буд Дизайн» від 31.10.2018 вих№32/3110, долучену представником позивача до матеріалів справи, як доказ не допуску до перевірки, оскільки така копія не завірена належним чином та не містить доказів вручення контролюючому органу.

Відтак підстав вважати, що позивач не допустив працівників контролюючого органу до проведення перевірки 31.10.2018 на підставі наказу №6334 від 30.10.2018 немає.

Інших доказів на підтвердження недопуску до такої перевірки позивач суду не надав.

Отже, під час розгляду справи № 380/14254/21 в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про те, що ТОВ «Топ Буд Дизайн» не допустила фахівців до перевірки. Більш того, матеріали справи не містять акта, що засвідчує факт відмови від допуску до перевірки, із зазначенням заявлених причин відмови.

На підставі наказу від 30.10.2018 № 6334 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Топ Буд Дизайн» Головним управлінням ДПС у Львівській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ТОП Буд Дизайн» з питань, що стали предметом оскарження висновків акта документальної позапланової перевірки від 20.09.2018 № 2333/13-01-14-01/41518170.

Результати перевірки оформлено актом від 13.11.2018 № 2678/13-01-14-01/41518170.

Як вбачається з акта, для здійснення всебічного аналізу питань, що стали предметом оскарження висновків акта позапланової виїзної перевірки від 20.09.2018 № 2333/13-01-14-01/41518170, при проведенні перевірки досліджено такі представлені первинні документи, які фіксують проведені фінансово-господарські операції: договір поставки від 02.04.2018 № 06/18-04 з ТОВ «Захід Бест», видаткові накладні, рахунки, оборотно-сальдова відомість по бухгалтерському рахунку 281 «Товари», картка бухгалтерського рахунку 631 контрагент ТОВ «Захід Бест», платіжні доручення, копія договору комісії від 20.03.2018 № 12 та копія акта приймання-передачі 31.05.2018.

З метою дослідження документів, які надавалися підприємством до заперечення на акт перевірки від 20.09.2018 року № 2333/13-01-14-01/41518170 та слугували підставою для проведення зазначеної позапланової перевірки, директору ТОВ «Топ Буд Дизайн» Юзві Борису Романовичу запропоновано отримати лист від 05.11.2018 № 37842/10/13-01-14-01-10 «Про надання відповіді та представлення документів».

У зв`язку з відмовою директора від отримання даного листа, такий було направлено рекомендованим відправленням з повідомленням про вручення 05.11.2018 та на електронну адресу ТОВ «Топ Буд Дизайн» - .

Представник ТОВ «Топ Буд Дизайн» заперечує належність вказаної електронної адреси товариству.

Ненадання підприємством для перевірки первинних документів зумовило проведення перевірки за наявними копіями документів, отриманими від підприємства в ході процедури оскарження висновків акта перевірки від 20.09.2018 № 2333/13-01-14-01/41518170, які засвідчені згідно з вимогами п. 85.4 ст.85 Податкового кодексу.

При проведенні перевірки ТОВ «Топ Буд Дизайн» відповідачем також використано: автоматизовані інформаційні системи: ІАС «Облік платників і платежів», Єдиний державний реєстр податкових накладних, ІАС «Податковий блок», Система автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДФС України.

Ряд документів, що описані у акті перевірки, ТОВ «Топ Буд Дизайн» долучено до матеріалів справи.

Щодо інших первинних документів, то представники сторін в судовому засіданні підтвердили вилучення таких документів на підставі ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 02.12.2019 у справі №463/3239/19.

Відповідно до акта перевірки від 13.11.2018 № 2678/13-01-14-01/41518170, податковим органом встановлено, що ТОВ «Топ Буд Дизайн» за травень 2018 року повинно було включити до об`єкта оподаткування з податку на додану вартість переданих в межах Договору комісії від 20.03.2018 № 12 ФОП ОСОБА_1 товарів та скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством і зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) у встановлений Кодексом термін, на загальну суму 12000000 грн, в тому числі ПДВ 2000000 грн.

Однак внаслідок не включення позивачем до об`єкта та бази оподаткування вартості переданих в межах Договору комісії від 20.03.2018 № 12 ФОП ОСОБА_1 товарів, занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість за травень 2018 року на суму 2000000 грн.

З огляду на викладене, перевіркою встановлено порушення:

- п. 185.1 ст. 185, п.187.1 ст. 187, п.189.4 ст. 189, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за травень 2018 року на суму 2000000 грн.,

- п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України - підприємством не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні при здійсненні операції з постачання в травні 2018 року підприємством товарів в межах Договору комісії від 20.03.2018 року № 12 для ФОП ОСОБА_1 на суму 12000000 грн., в т.ч. ПДВ 2000000 гривень.

Головне управління ДПС у Львівській області 07.12.2018 на підставі висновків акта перевірки винесено два податкових повідомлення-рішення:

- №, яким ТОВ «Топ Буд Дизайн» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 3000000 грн;

- №, яким ТОВ «Топ Буд Дизайн» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 1000000 грн.

Податкове повідомлення-рішення від 07.12.2018 № є предметом оскарження у справі.

Позивач, не погоджуючись з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Виключно законами України встановлюються, зокрема, податки і збори (п.1. ч. 2 ст. 92 Конституції України).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до ст.20.1.1 ПК України відповідачу надано право запрошувати платників податків або їх представників для перевірки правильності нарахування та своєчасності сплати податків та зборів, дотримання вимог іншого законодавства, здійснення контролю за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Письмові повідомлення про такі запрошення надсилаються в порядку, встановленому статтею 42 цього Кодексу, не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня запрошення рекомендованими листами, в яких зазначаються підстави запрошення, дата і час, на які запрошується платник податків (представник платника податків).

Згідно з п.75.1 ст.75 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Документальною перевіркою згідно із п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до положень Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом міністерства фінансів України № 727 від 20.08.2015р. (далі - Порядок 727), акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Відповідно до підпункту 2 Пункт 4 розділу III Порядку 727 у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно:

викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення;

викласти зміст порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів;

у разі отримання під час перевірки копій документів, які підтверджують факт виявленого порушення, про це робиться запис із відображенням підстав для їх отримання, а також переліку цих документів;

у разі відмови посадових осіб платника податків (керівника платника податків або уповноважених ним осіб) надати документи та/або копії документів посадовій особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові посадової особи платника податків, уповноваженої здійснювати від його імені юридичні дії, та переліку документів (копій документів), які йому запропоновано подати, факт складання такого акта відображається в акті (довідці) документальної перевірки;

у разі надання посадовими особами платника податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою) посадовим особам контролюючого органу письмових пояснень щодо встановлених порушень податкового законодавства та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, або їх копій факти надання таких пояснень необхідно відобразити в акті документальної перевірки;

Суд зазначає, що в акті перевірки від 13.11.2018 № 2678/13-01-14-01/41518170 зазначені передбачені Порядком № 727 порушення податкового законодавства, які були встановлені фахівцями Головного управління ДФС у Львівській області.

Статтею 44 ПК України передбачені вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

Згідно з пунктом 44.1 статі 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з пунктом 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Відповідно до абзацу 2 пункту 44.6 статті 44 ПК України, якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Згідно з пунктом 86.8. статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Відповідно до п.185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів/послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст.186 ПК України.

Під постачанням товарів розуміється, зокрема передача товарів згідно з договором, за яким сплачується комісія (винагорода) за продаж чи купівлю (підпункт 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності (підпункт 14.1.185 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

При цьому, відповідно до п.189.4 ст.189 ПК України базою оподаткування для товарів/послуг, що передаються/отримуються у межах договорів комісії (консигнації), поруки, довірчого управління, є вартість постачання цих товарів, визначена у порядку, встановленому ст. 188 Податкового кодексу.

Дата збільшення податкових зобов`язань та податкового кредиту платників податку, що здійснюють постачання/отримання товарів/послуг у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів та без права власності на такі товари/послуги, визначається за правилами, встановленими статтями 187 і 198 Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов`язань із постачання товарів/послуг згідно з п.187.1 ст.187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку-дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а для послуг-дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Ураховуючи викладене, у комісіонера на дату першої з подій, визначених п.187.1 ст.187 ПК України, виникають податкові зобов`язання з ПДВ:

- з операції з реалізації товару, переданого йому на реалізацію комітентом в межах договору комісії, виходячи з бази оподаткування, визначеної п.189.4 ст.189 Кодексу;

- з послуг комісії, наданих комітенту в межах договору комісії, виходячи з бази оподаткування, визначеної ст.188 Кодексу.

Судом встановлено, що 02.04.2018 року укладено договір поставки № 06/18-04 між ТОВ «Топ Буд Дизайн» (іменується - Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Захід Бест» (далі-ТОВ «Захід Бест») (іменується - Постачальник). Відповідно до предмету договору, Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити будівельні матеріали (далі-Товар). Будь-які зміни та доповнення повинні бути оформлені у вигляді додаткових угод до даного Договору і підписані уповноваженими представниками Сторін, після чого вони стають невід`ємною частиною даного Договору. Ціна Товару, що постачається за цим Договором, визначається у гривнях і вказується у Рахунках та Видаткових накладних до даного Договору. Товар за цим Договором постачається на умовах - склад Продавця. За домовленістю сторін можливі інші умови поставки. Разом із Товаром Постачальник передає Покупцю наступні документи: рахунок, видаткову накладну.

На виконання умов даного договору ТОВ «Топ Буд Дизайн» отримано від ТОВ «Захід Бест» наступні видаткові накладні:- від 03.05.2018 № РН-0500001, № РН-0500002, № РН-0500003, № РН-0500004, № РН-0500005, № РН-0500006, № РН-0500007; - від 14.05.2018 № РН-0500014; - від 15.05.2018 № РН-0500015, № РН-0500016, № РН-0500017; - від 17.05.2018 № РН-0500018; - від 18.05.2018 № РН-0500019, № РН-0500020; - від 21.05.2018 № РН-0500021, № РН-0500022; - від 24.05.2018 № РН-0500024, № РН-0500025; - від 25.05.2018 № РН-0500026; - від 30.05.2018 № РН-0500053, № РН-0500054; - від 31.05.2018 № РН-0500027, № РН-0500055, № РН-0500056.

Суми податку на додану вартість, згідно з зазначеними податковими накладними, включено підприємством до складу податкового кредиту за травень 2018 року в розмірі 1614602 грн., та за червень 2018 року-в розмірі 256346,22 грн.

Податкові накладні, отримані від ТОВ «Захід Бест» та суми ПДВ, по' яких включені ТОВ «Топ Буд Дизайн» до складу податкового кредиту, зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно зі статтею 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду; при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (далі - Закон №996-XIV) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

У відповідності до ч.1 ст. 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з ч.2 цієї ж статті 9 Закону№996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як встановлено судом, підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення стали висновки податкового органу про заниження ТОВ «Топ Буд Дизайн» податкових зобов`язань з податку на додану вартість за травень 2018 року на суму 2000000 грн. у зв`язку з не включенням до об`єкта та бази оподаткування вартості переданих в межах Договору комісії від 20.03.2018 № 12 Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 товарів.

Позивач вказує на хибність таких висновків. Однак на підтвердження таких доводів ТОВ «Топ Буд Дизайн» не надано жодного первинного документу.

Як встановлено судом, такі документи не були представлені і в ході проведення перевірки.

Неможливість надання таких документів ТОВ «Топ Буд Дизайн» обґрунтовується вилученням таких документів на підставі ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 02.05.2019 у справі № 463/3239/19.

Суд звертає увагу, що відповідно до пункту 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Цьому обов`язку платника податку кореспондується право посадових осіб контролюючого органу при проведенні перевірок отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Таке право закріплене пунктом 85.4 статті 85 ПК України.

Отже, надання платником фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих ним показників податкового обліку. Обов`язок платника зберігати документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондується з компетенцією останнього здійснювати перевірку на підставі документів. Ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України до їх відсутності. Винятком є випадки виїмки документів або іншого їх вилучення правоохоронними органами та іншими компетентними органами. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені ним у податковій звітності, але не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Саме такого висновку щодо тлумачення наведених законодавчих норм дійшов Верховний Суд, зокрема в постановах від 06 серпня 2019 року у справі № 160/8441/18 та від 29 травня 2020 року у справі № 826/27811/15.

Вказане дає підстави стверджувати, що під час проведення перевірки позивач повинен був надати усі документи, які стосуються її проведення.

Оскільки позивач не надав документи для проведення перевірки, в тому числі й у строк, визначений абзацом другим пункту 44.7 статті 44 ПК України, у контролюючого органу були законні підстави провести перевірку з використанням наявної у нього податкової інформації та визнати ці суми не підтвердженими документально.

Як встановлено з акта перевірки, така проводилась у період з 31.10.2018 по 06.11.2018, термін її проведення не продовжувався.

Суд звертає увагу, що на час її проведення первинні документи, складені за результатами господарських операцій, що були предметом перевірки, не могли бути вилученими на підставі ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 02.05.2019 у справі №463/3239/19, постановленої більше ніж через півроку після проведення перевірки та оформлення її результатів актом від 13.11.2018.

Вказане свідчить про те, що ТОВ «Топ Буд Дизайн» ні в ході проведення перевірки, ні під час розгляду справи не надано жодного доказу на спростування встановлених в ході такої перевірки обставин.

Тоді як досліджені в ході проведення перевірки та описані в акті документи самостійно надавались позивачем при адміністративному оскарженні акта перевірки від 20.09.2018 № 2333/13-01-14-01/41518170.

Судом не надається оцінка доводам позивача про порушення порядку проведення перевірки, оскільки правомірність проведення такої перевірки підтверджується рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.09.2019 у справі №1340/5184/18, що набрало законної сили.

Зокрема, як вже зазначалось, вказаним судовим рішенням встановлено, що видавши наказ від 30.10.2018 №6334 про проведення перевірки та провівши перевірку, податковий орган діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Податковим кодексом України, з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Ураховуючи норми статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.09.2019 у справі №1340/5184/18, що набрало законної сили, не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

Стосовно долученого до матеріалів справи висновку експерта від 15.01.2021 №01/1120, складеного за результатами проведення судово-економічної експертизи висновку експерта від 15.01.2021 №01/1120, складеного за результатами проведення судово-економічної експертизи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частиною 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частинами 3-4 вказаної статті визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із статтею 108 КАС України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.

Відповідно до частини 1 статті 104 КАС Україні учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Згідно з частинами 6-8 вказаної статті у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Тобто, висновок експерта не є належним та допустимим доказом, якщо у ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і що він підготовлений для подання до суду.

Наявна у матеріалах справи копія висновку експерта від 15.01.2021 №01/1120, складеного за результатами проведення судово-економічної експертизи, не містить підпису експерта у графі про обізнаність експерта про відповідальність за завідомо неправдивий висновок за статтею 384 КК України.

З огляду на викладене, висновок експерта від 15.01.2021 №01/1120, складений за результатами проведення судово-економічної експертизи, не є належним доказом у справі і судом до уваги не беруться.

Тому доводи позивача з покликанням на висновки такого висновку є безпідставними.

Більш того, суд не приймає до уваги лист від 30.09.2021 № 30/09е судового експерта Швед О.М., в якому зазначено, що судовий експерт повідомлений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, передбачений ст. 384 КК України, оскільки, зазначений лист ніяким чином не спростовує факт відсутності в відповідній графі висновка експерта складеного 15.01.2021 за №01/1120 підпису судового експерта про обізнаність про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, передбачений ст. 384 КК України.

Доводи позивача, які наведені в позовній заяві, та надані докази, досліджені та оцінені судом, не спростовують наведених висновків суду та не доводять зворотного.

У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Судом не встановлено порушень прав позивача з боку відповідача при винесені оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 07.12.2018 № .

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи рішення відповідача на відповідність критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України, суд вважає, що таке рішення прийняте відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та неупереджено.

Таким чином, відповідачем доведено правомірність дій, щодо винесення податкового повідомлення-рішення від 07.12.2018 № , вимогам встановленим частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на те, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Топ Буд Дизайн» є необґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 72, 73, 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

ухвалив:

1. У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Топ Буд Дизайн» про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Львівській області - відмовити повністю.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 24.05.2022.

Суддя Коморний О.І.