Справа № 580/11485/21
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2022-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року справа № 580/11485/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якій просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не зарахування позивачу до стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці періоду: строку проходження строкової військової служби з травня 1971 року по травень 1973 року, тривалістю 2 (два) роки; половину строку навчання з вересня 1974 по липень 1979 року за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі Харківському юридичному інституті, тривалістю 2 роки 5 місяців; загалом 4 роки 5 місяців;

- зобов`язати відповідача зарахувати позивачу як судді у відставці до стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: строк проходження строкової військової служби з травня 1971 року по травень 1973 року, тривалістю 2 (два) роки; половину строку навчання з вересня 1974 по липень 1979 року за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі Харківському юридичному інституті, тривалістю 2 роки 5 місяців; загалом 4 роки 5 місяців;

- зобов`язати відповідача провести позивачу перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що з травня 1971 року по травень 1973 року проходив строкову військову службу. З вересня 1974 року по липень 1979 року навчався у вищому юридичному навчальному закладі Харківському юридичному інституті. Позивач працював на посаді судді Драбівського районного суду Черкаської області та рішенням Вищої Ради юстиції №3132/с/15-16 від 08.12.2016 був звільнений у зв`язку із поданням заяви про відставку, наказом голови Драбівського районного суду Черкаської області №41-ОС від 14.12.2006 був відрахований зі штату. 21.11.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: строку проходження строкової військової служби з травня 1971 року по травень 1973 тривалістю 2 роки; половину строку навчання з вересня 1974 року по липень 1979 року за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі Харківському юридичному інституті тривалістю 2 роки 5 місяців. Відповідач листом від 21.12.2021 відмовив позивачу у зарахуванні вказаних періодів до стажу роботи, який дає право на відставку. Позивач вважає вказану відмову протиправною та такою, що порушує його права.

Відповідач проти позову заперечив. 02.02.2022 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач має стаж роботи на посаді судді 11 років 10 місяців, тому перерахунок щомісячного грошового утримання як судді у відставці здійснено в розмірі 50% від заробітної плати працюючого судді. Законом 1402-VІІІ від 02.06.2016 та Законом №2453-VІ від 07.07.2010 не передбачено обов`язку збереження відсоткового значення грошового утримання судді у відставці у разі зміни підходу до його розрахунку, встановленого законом. Перерахунок грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% від заробітної плати працюючого судді ставить діючих суддів у нерівне становище з тими суддями, які вийшли у відставку за Законом №2453-VІ від 07.07.2010 та до спірних правовідносин застосуванню підлягають норми одного закону, а не вибірково з різних законів.

Щодо зарахування до стажу роботи на посаді судді періоду проходження строкової військової служби та половину строку навчання зазначив, що на час призначення позивача суддею питання визначення стажу, який дає право на відставку судді, було врегульоване частиною 4 статті 43 Закону №2862-ХІІ від 15.12.1992 та який встановлював виключний перелік посад, робота на яких підлягала зарахуванню до стажу, що дає прав на відставку судді. Вказаний закон втратив чинність 01.01.2012, тому відсутні правові підстави для зарахування позивачу до стажу, що дає право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці проходження строкової військової служби, періоду навчання в галузі права. З вказаних підстав просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 04.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

З`ясувавши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, дослідивши подані письмові докази, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 з 19.05.1971 по 30.05.1973 проходив строкову військову службу, що підтверджується копією військового квитка НОМЕР_1 .

З трудової книжки позивача вбачається, що позивач з 01.09.1974 по 01.07.1979 навчався на денній формі навчання у Харківському юридичному інституті. (записи 7, 8, 13, 14).

Указом Президента України №608/2005 від 03.04.2005 позивач був призначений на посаду судді Драбівського районного суду Черкаської області строком на 5 років.

Постановою Верховної Ради України №2512-VI від 09.09.2010 позивач був обраний на посаду судді Драбівського районного суду Черкаської області безстроково.

Рішенням Вищої ради юстиції №3132/с/15-16 від 08.12.2016 року позивач був звільнений з посади судді Драбівського районного суду Черкаської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

14.12.2016 головою Драбівського районного суду Черкаської області виданий наказ №41-ОС, згідно якого позивач відрахований зі штату Драбівського районного суду Черкаської області з 14.12.2016 у зв`язку зі звільненням у відставку.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.08.2021 у справі №580/492/21 встановлено, що до загального стажу роботи позивача, який дає право на відставку належить враховувати, крім роботи на посаді судді (11 років 10 місяців 14 днів), роботу на посадах виконуючого обов`язки помічника прокурора, помічника прокурора, старшого помічника прокурора, заступника прокурора, начальника відділу організаційно-правового забезпечення прокуратури, прокурора (з 28.07.1980 по 17.01.2005 - 24 роки 5 місяців 21 день), загалом 36 років 04 місяці 5 днів, та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаської області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 82% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з урахуванням довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Черкаській області №04-344/20 від 24.02.2020 та фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

21.11.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про зарахування до стажу роботи, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці:

- строку проходження строкової військової служби з травня 1971 року по травень 1973 тривалістю 2 роки;

- половини строку навчання з вересня 1974 року по липень 1979 року за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі Харківському юридичному інституті тривалістю 2 роки 5 місяців.

Відповідач листом №2300-0304-8/77819 від 21.12.2021 повідомив позивача про відсутність підстав для здійснення перерахунку і виплати щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90%, та що на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.08.2021 у справі №580/492/21 позивачу 27.08.2021 був здійснений перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 82% від суддівської винагороди з 19.02.2020. З вересня 2021 року позивач отримує щомісячне довічне грошове утримання у відставці у розмірі 93 076 грн. 56 коп.

Вважаючи відмову у зарахуванні до стажу роботи, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці строку проходження строкової військової служби та половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам суд виходить з наступного.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII).

Згідно ч. 1 ст. 116 Закону №1402-VIII суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Ч. 1 ст. 137 Закону №1402-VIII передбачає, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Згідно ч. 2 ст. 137 Закону №1402-VIII до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Відповідно до абз. 4 п. 34 розділу 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Судом встановлено, що позивач був призначений на посаду судді 03.04.2005, отже на день його призначення діяв Закон України "Про статус суддів" від 15.12.1992 №2862-Х11 (далі Закон №2862-Х11).

Згідно ч. 4 ст. 43 Закону №2862-Х11 до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно п. 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року №865 (в редакції постанови Кабінету міністрів України від 11.06.2008 року № 545) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Судом встановлено, що позивач з 19.05.1971 по 30.05.1973 проходив строкову військову службу. Крім цього, позивач з 01.09.1974 по 01.07.1979 навчався на денній формі навчання у Харківському юридичному інституті.

Враховуючи викладене, до спеціального стажу позивача підлягає зарахуванню:

- період проходження строкової військової служби 2 роки;

- половина строку навчання на денній формі навчання у Харківському юридичному інституті 2 роки 5 місяців.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №592/3694/17.

Як вбачається з матеріалів справи, стаж роботи на посаді судді позивача для обрахунку його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складає 36 років 4 місяці 05 днів.

Таким чином, з урахуванням періоду проходження строкової військової служби та половини строку навчання на денній формі навчання у Харківському юридичному інституті стаж позивача, який дає право на відставку складає 40 років 9 місяців 5 днів.

Відтак, відмова відповідача про зарахування до стажу судді, який дає право на відставку та призначення довічного грошового утримання періоду проходження строкової військової служби та половини строку навчання на денній формі навчання у Харківському юридичному інституті є протиправною, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 142 Закону № 1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Стаж роботи позивача на посаді судді становить 40 років 9 місяців 5 днів, отже щомісячне довічне грошове утримання повинно виплачуватись у розмірі 50 відсотків суддівської винагороди та збільшуватись на два відсотки грошового утримання за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років, всього за 20 років.

Правові підстави для здійснення позивачу перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, відсутні, оскільки позивач посилається на алгоритм розрахунку, який суперечить частині третій статті 142 Закону № 1402-VIII.

Відтак, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Суд не погоджується з доводами відповідача про те, що позивач не має права на нарахування двох відсотків від суми грошового утримання судді, оскільки його стаж роботи на посаді судді становить 11 років 10 місяців, оскільки стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 13.04.2022 у справі №420/840/21.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі часткового задоволення позовних вимог судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, судові витрати у сумі 454 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 5,9, 241- 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, строку проходження строкової військової служби з травня 1971 року по травень 1973 року тривалістю 2 (два) роки та половини строку навчання з вересня 1974 по липень 1979 року за денною формою у Харківському юридичному інституті, тривалістю 2 роки 5 місяців, усього 4 роки 5 місяців.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18001, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) як судді у відставці до стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці строк проходження строкової військової служби з травня 1971 року по травень 1973 року тривалістю 2 (два) роки та половину строку навчання з вересня 1974 по липень 1979 року за денною формою у Харківському юридичному інституті, тривалістю 2 роки 5 місяців, усього 4 роки 5 місяців.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, 7) перерахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 50% від розміру суддівської винагороди, із збільшенням на 2% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за кожний з 20-ти років понад 20 років стажу на посаді судді.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, буд. 23, м. Черкаси, 18000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Головуючий Алла РУДЕНКО