Справа № 160/5735/21
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2022-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 травня 2022 року м. Дніпросправа № 160/5735/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року

в адміністративній справі № 160/5735/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року у справі №160/5735/21 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та неповне встановлення фактичних обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема тим, що, на думку позивача, відповідач при обчисленні пенсії за віком не врахував, що з 01.05.2020 року ОСОБА_1 перейшла на пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», і помилково застосував при обчисленні пенсії показник середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки, а не провів індексації такої пенсії у відповідності до норм ч.2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та не застосував показник середньої заробітної плати на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019, 2020 роки з урахуванням положень ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив про те, що враховуючи той факт, що позивач, починаючи з 2009 року став учасником правовідносин у сфері пенсійного страхування шляхом отримання пенсії за віком, призначеної на загальних умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому підстави для здійснення первинного призначення пенсії за віком у 2020 році за нормами ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відсутні.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 30.06.2009 року отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 34).

03.07.2009 року, на підставі заяви ОСОБА_1 , її переведено з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с. 39 зв. бік).

З 01.05.2020 позивача автоматично переведено на пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

ОСОБА_1 зверталась до пенсійного органу із заявами про перерахунок пенсії, у відповідності до вимог ст. ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме із застосуванням середньої заробітної плати на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за календарний рік, що передує року звернення особи за перерахунком пенсії, тобто за останні три роки 2018, 2019, 2020 роки.

Листом від 25.08.2020 року за №16517-16641/Г-02/8-0400/20 пенсійний орган надав відповідь на заяви позивача та зазначив, що за даними електронної пенсійної справи розмір пенсії за віком на загальних підставах обчислено виходячи із загального стажу, зарахованого по 30.06.2009, що складає 30 років 2 місяці 24 дні; заробітної плати за період роботи з 01.07.1995 по 30.06.2000 та за даними системи персоніфікованого обліку за періоди з 01.07.2000 по 30.06.2009.

Таким чином, коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1% складає 0,30167.

Індивідуальний коефіцієнт заробітку після оптимізації становить 1,23438.

Після проведеного перерахунку заробіток для обчислення пенсії з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях національної економіки, за 2014-2016 роки (застосований після проведення перерахунку з 01.10.2017 згідно з п. 4.3 розділу ХІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») та з урахуванням коефіцієнту, що відповідає 50% показника зростання споживчих цін за 2018 і 2019 роки та 50% показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено внески протягом 2018-2019 року порівняно з 2017-2018 відповідно, складає 6034,67 грн. (4888,83 грн. (3764,40грн.х1,17х1,11)х1,23438).

Загальний розмір пенсії з 01.05.2020 року склав 2100,00 грн. (а.с. 19-20).

Правомірність дій відповідача щодо обчислення пенсії позивача з 01.05.2020 з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях національної економіки за 2014-2016 роки є предметом судового розгляду у даній справі.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції зокрема виходив з того, що підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2018, 2019 та 2020 роки, відсутні, оскільки, в даному випадку, переведення з одного виду пенсії на інший не відбулось, так як пенсія за віком вже була призначена позивачу вперше (30.06.2009 року) відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-ІV) визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону №1058-ІV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Умовою призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону №1058-ІVє досягнення особою пенсійного віку.

Так, з матеріалів справи встановлено, що позивачу з 30.06.2009 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV (а.с. 34).

Після чого, 03.07.2009 року, на підставі заяви ОСОБА_1 , її переведено з пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII (далі Закон №3723-XII) (а.с. 39 зв. бік).

Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, окрім статті 37 цього Закону, втратив чинність у зв`язку з прийняттям нового Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 за №889-VІІІ (далі Закон №889-VІІ), який набув чинності з 01.05.2016.

Відповідно до ст. 90 Закону №889-VІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 за №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» передбачено, що якщо розмір пенсії, обчислений відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, буде більшим від розміру пенсії, обчисленого відповідно до Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Законів України «Про Кабінет Міністрів України», «Про державну службу», «Про Національний банк України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про судоустрій і статус суддів», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», Положення про помічника-консультанта народного депутата України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 р. № 379, проводиться автоматичне, без звернення особи, переведення на пенсію на умовах, передбачених Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 №251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році» було встановлено, що у 2020 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11, а у разі, коли розмір підвищення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного в цьому пункті, не досягає 100 гривень, встановлюється доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії. Перерахунок пенсій, передбачений цим пунктом, проводиться з 1 травня 2020 року.

Пунктом 4.3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV (зі змінами внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 за №2148-VIII) передбачено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

З огляду на зазначене, з 01.05.2020 позивача автоматично переведено на пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, як найбільш вигідний варіант розрахунку за матеріалами пенсійної справи.

При цьому, позивач не заперечує проти такого переведення однак, вважає, що при обчисленні розміру пенсії за віком з 01.05.2020 відповідач мав застосовувати середню заробітну плату на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за календарний рік, що передує року звернення особи за перерахунком пенсії, тобто за останні три роки 2018, 2019, 2020 роки, застосування якої передбачено у разі призначення пенсії за Законом №1058-ІV вперше.

Так, відповідно до частини 2 статті 40 Закону №1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1+ Кз2+Кз3+...+Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відтак, частиною 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV дійсно встановлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший.

Тому показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV. Однак у випадку призначення іншої пенсії за іншим законом має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).».

Як зазначалось вище, в межах спірних правовідносин пенсія за віком відповідно до положень Закону №1058-ІV позивачу вперше була призначена у 2009 році, після чого за власною заявою позивача було переведено на пенсію за віком відповідно до положень Закону №3723-XII.

З огляду на вищевикладене, підстави вважати переведення позивача 01.05.2020 знову на пенсію за віком відповідно до положень Закону №1058-ІV первинним її призначенням -відсутні.

Підсумовуючи вищенаведене, з урахуванням наявності факту первинного призначення позивачу пенсії за Законом №1058-ІV саме 30.06.2009, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин положень ч. 2 ст. 40 Закону №1058-ІV.

Щодо доводів позивача про не проведення відповідачем індексації відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 42 Закону №1058-ІV передбачено, що для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Згідно з п. 4.5 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який застосовується для обчислення пенсій, передбачене частиною другою статті 42 цього Закону, проводиться починаючи з 2021 року.

Із зазначеного слідує те, що застосувати приписи абз. 2 ч. 2 ст. 42 Закону №1058-IV до вказаного позивачем періоду (з 01.05.2020) не вбачається за можливе, оскільки ч. 2 ст. 42 Закону №1058-IV на виконання абз. 1 п. 4.5 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV підлягає застосуванню лише з 2021 року та застосовується при обчисленні пенсії, яка призначається вперше, а не під час перерахунку вже призначеної пенсії.

При цьому, стосовно реалізації положень ч. 2 ст. 42 Закону №1058-IV Кабінет Міністрів України на 2020 рік прийняв постанову від 01.04.2020 №251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році» (далі - Постанова №251).

Підпунктом 1 п. 2 Постанови №251 установлено, що у 2020 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідачем з 01.05.2020 проведено індексацію пенсії у 2020 році на підставі Постанови №251 із застосуванням при розрахунку показника середньої заробітної плати в розмірі 4404,35 грн. та коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11, отже індексацію пенсії позивача у 2020 році проведено з дотримання вимог законодавства.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм матеріального права, тому останнє підлягає залишенню без змін.

Доводи апеляційної скарги позивача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року у справі №160/5735/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, встановленому ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Т.І. Ясенова

суддя Д.В. Чепурнов