Справа № 340/990/22
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/990/22

Кіровоградський окружний адміністративний суду у складі судді Черниш О.А.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7-А, )
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (надалі ГУ ПФУ в Кіровоградській області) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов мотивував тим, що він отримує військову пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Кіровоградській області. На виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" відповідач з 01.01.2018 року здійснив перерахунок його пенсії, виходячи з 70% від суми грошового забезпечення, хоча до цього пенсія виплачувалася з розрахунку 77% грошового забезпечення. Також позивач зазначає, що протягом 2018 - 2019 років він отримував перераховану пенсію з відтермінуванням виплат: у 2018 році - 50%, у 2019 році - 75% підвищення пенсії, що суперечить частині 3 статті 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Норми постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", які передбачали поетапну виплату підвищення перерахованої пенсії, скасовані судовими рішеннями в адміністративній справі №826/3858/18, що набрали законної сили 05.03.2019 року. Позивач вказує, що такі дії відповідача суперечать Конституції України, Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та звужують його права й свободи. З цих підстав позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Кіровоградській області, яка полягає у нездійсненні перерахунку та не виплаті йому пенсії з 1 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб", виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 77% сум грошового забезпечення та зменшення розміру пенсії за рахунок виплати з 5 березня 2019 року 75 відсотків суми підвищення пенсії;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплату йому пенсії з 1 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб", виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 77% сум грошового забезпечення, у тому числі грошового забезпечення, визначеного Кіровоградським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки у довідці ФГ38541 від 21.09.2021 року за №5352/1, у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії з 05.03.2019 року, з урахуванням виплачених сум та виплатою компенсації втрати частини доходу.

Ухвалою судді від 09.02.2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову. Відповідач стверджував, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду з позовними вимогами про зобов`язання провести йому перерахунок пенсії, а тому вимоги у цій частині повинні бути залишені без розгляду. Вказував, що перерахунок пенсії позивача проведено на підставі пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", згідно з якою максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. Виплачуючи позивачу перераховану пенсію, відповідач керувався пунктом 2 цієї постанови, якою передбачено, що виплату підвищених пенсій слід проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року. Після того, як окремі норми цієї постанови були скасовані судовими рішеннями в адміністративній справі №826/3858/18, Кабінетом Міністрів України було прийнято новий нормативно-правовий акт, а саме постанову №804 від 14.08.2019 року "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", яка була обов`язковою для застосування відповідачем та передбачала виплату у 2019 році особам, звільненим з військової служби, перерахованих пенсій в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року. Стверджуючи, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1279 від 16.12.2020 року "Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги" з квітня 2021 року фінансування виплат пенсій здійснюється централізовано Пенсійним фондом України, а ГУ ПФУ в Кіровоградській області не має таких функцій, його представник просив суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши справу в порядку спрощеного (письмового) провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 проходив службу в Збройних Силах України, з якої у 1995 році був звільнений у запас. Вислуга років для призначення пенсії склала 29 років.

З 02.06.1995 року позивачу призначена довічна пенсія за вислугу років на підставі статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" №2262-XII від 09.04.1992 pоку у розмірі 75 % відповідних сум грошового забезпечення, а з 01.01.1996 року - у розмірі 77% відповідних сум грошового забезпечення.

З 01.11.2012 року ГУ ПФУ в Кіровоградській області поновило виплату позивачу пенсії за вислугу років, визначивши її у розмірі 77 % грошового забезпечення.

У березні 2018 року Кіровоградський обласний військовий комісаріат у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, з метою перерахунку пенсії позивача склав та направив до ГУ ПФУ в Кіровоградській області довідку №ФГ38541 від 23.03.2018 року про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, за нормами, чинними на 01.03.2018 року. Згідно з цією довідкою розмір грошового забезпечення за посадою, яку позивач займав на день звільнення, становить 11 310 грн.

На підставі цієї довідки ГУ ПФУ в Кіровоградській області у березні 2018 року здійснило з 01.01.2018 року перерахунок пенсії, призначеної ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", обчислено її основний розмір, виходячи з 70 % відповідних сум грошового забезпечення, та визначено у розмірі 7917 грн. (11 310 грн. х 70%). Обраховано суму підвищення пенсії, як різницю між перерахованою пенсію та пенсією, яка призначалася до перерахунку, станом на 01.03.2018 року, та вирішено виплачувати це підвищення з 1 січня 2018 року щомісячно у розмірі 50 відсотків, з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - щомісячно у розмірі 75 відсотків, з 1 січня 2020 року - щомісячно у розмірі 100 відсотків.

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на незаконність зменшення відсотку, застосованого відповідачем при перерахунку його основної пенсії з 01.01.2018 року, та обмеження виплати його пенсії з 05.03.2019 року.
Вирішуючи спір, суд виходив з того, що згідно з частиною 1 статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

У свою чергу Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII від 09.04.1992 pоку (надалі - Закон №2262-XII) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України зокрема із числа осіб, які перебували на військовій службі.

Преамбулою Закону №2262-XII передбачено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до статті 10 Закону №2262-XII призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Згідно з частиною 18 статті 43 Закону №2262-XII у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Відповідно до частин 2, 3 статті 51 Закону №2262-XII перерахунок пенсій, призначених особам, які мають право на пенсію за цим Законом, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до частин 1, 2 статті 63 Закону №2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Частиною 4 статті 63 Закону №2262-XII передбачено, що призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до цієї норми Кабінетом Міністрів України прийняв постанову №103 від 21.02.2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (надалі - постанова КМУ №103), пунктом 1 якої було постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Пунктом 2 постанови КМУ №103 було передбачено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

З 01.03.2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою зокрема затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, додаткові види грошового забезпечення та розміри надбавки за вислугу років військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.

Отже, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", раніше призначена позивачу пенсія підлягала перерахунку відповідно до статей 43, 51, 63 цього Закону. З огляду на норми пунктів 1, 2 постанови КМУ №103 позивач набув право на підвищення пенсії, починаючи з 01.01.2018 року.

Суд установив, що відповідач у березні 2018 року здійснив перерахунок пенсії за вислугу років, призначеної позивачу на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", обчисливши її у розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

При цьому відповідач, як свідчить зміст його відзиву на позов, керувався нормою частини 2 статті 13 цього Закону (у редакції, чинній на момент здійснення перерахунку), згідно з якою максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Оцінюючи ці доводи відповідача, суд виходив з того, що стаття 13 Закону №2262-XII визначає розміри пенсій, які призначаються за вислугу років.

Відповідно до цієї норми (у редакції, яка діяла на час призначення пенсій позивачу у червні 1995 року) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 і 4 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, - 85 процентів, до категорії 2 - 80 процентів.

Як свідчать матеріали справи, позивачу, який був звільнений з військової служби у запас та мав вислугу 29 років, пенсія за вислугу років у червні 1995 року була призначена у розмірі, передбаченому пунктом "а" частини 1 статті 13 Закону №2262-XII. Відсоток, з якого обчислювалася пенсія позивача, становив 50 % відповідних сум грошового забезпечення та збільшувався на 3 % за кожний рік вислуги понад 20 років (50% + (29 - 20) х 3%). Водночас, з огляду на частину 2 статті 13 Закону №2262-XII загальний розмір основної пенсії, призначеної позивачу, був обмежений граничним розміром 75% відповідних сум грошового забезпечення.

Між тим, до частини 2 статті 13 Закону №2262-XII неодноразово вносилися зміни.

Так, Законом України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" №103/96-ВР від 25.03.1996 року, введеним в дію з 01.01.1996 року, частину 2 статті 13 Закону №2262-XII викладено в такій редакції: "Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів".

У зв`язку з цим пенсія позивача була перерахована до розміру 77 % відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону №2262-XII у редакції змін, внесених абзацом 4 пункту 4 розділу I Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" №51-IV від 04.07.2002 року, який набрав чинності з дня введення в дію Закону України "Про Державний бюджет України на 2003 рік", загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців" №3591-IV від 04.04.2006 року, який набрав чинності 29.04.2006 року, частину 2 статті 13 Закону №2262-XII викладено в такій редакції: "Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів".

Згодом до частини 2 статті 13 Закону №2262-XII знову були внесені зміни, зокрема пунктом 8 розділу II Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI від 08.07.2011 року, який набрав чинності з 01.10.2011 року, цифри "90" замінено цифрами "80", а пунктом 23 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" №1166- VII від 27.03.2014 року, який набрав чинності з 01.05.2014 року, цифри "80" замінено цифрами "70".

Тобто, зміна максимального розміру пенсії за вислугу років, що призначається відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (з 90% до 70% сум грошового забезпечення) відбулася вже після призначення позивачу пенсії.

Суд зазначає, що при перерахунку раніше призначеної пенсії на підставі статті 63 Закону №2262-ХІІ її розмір має обчислюватися, виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію, і їх розмір не може бути зменшений наступними змінами в законодавстві.

Такий висновок відповідає правовій позиції, наведеній у судових рішеннях Верховного Суду у зразковій справі №Пз/9901/58/18 (№240/5401/18) щодо зменшення відсоткового значення грошового забезпечення при перерахунку пенсій військовослужбовцям.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що відповідач, здійснюючи у березні 2018 року перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2018 року у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, протиправно зменшив основний розмір пенсії за вислугу років, призначеної та виплачуваної у розмірі 77 % відповідних сум грошового забезпечення, до 70 % відповідних сум грошового забезпечення, що призвело до порушення права позивача на отримання пенсії у розмірі, встановленому Законом.

Як свідчать матеріали пенсійної справи позивача, при цьому перерахунку розмір пенсії позивача збільшився у порівнянні з розміром раніше призначеної та виплачуваної йому пенсії (3239, 48 грн.) і таке підвищення, визначене станом на 01.03.2018 року, склало 4677,52 грн. Керуючись пунктом 2 постанови КМУ №103, відповідач розпочав з 01.01.2018 року виплату позивачу перерахованої пенсії у розмірі пенсії до підвищення з додаванням 50% підвищення, що загалом склало 5578, 24 грн. З 01.01.2019 року по 31.12.2019 року відповідач здійснював виплату позивачу перерахованої пенсії у розмірі пенсії до підвищення з додаванням 75% підвищення, що склало 6747, 62 грн.

З 01.01.2020 року пенсія позивачу виплачується без обмеження її розміру.

Між тим, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року в адміністративній справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року, пункти 1, 2 постанови КМУ №103 визнані протиправними та нечинними. Ці судові рішення набрали законної сили 05.03.2019 року.

За правилами частини 2 статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Отже, оскільки з 05.03.2019 року пункт 2 постанови КМУ №103 втратив чинність, тому з цього моменту відпали підстави для обмеження виплати позивачу пенсії, передбачені цією нормою.

Такий висновок відповідає правовій позиції, наведеній у судових рішеннях Верховного Суду у зразковій справі №Пз/9901/12/19 (№160/3586/19) щодо розстрочення виплат сум підвищеної пенсії військовослужбовців у відставці з 05.03.2019 року.

Проте згодом Кабінет Міністрів України прийняв постанову №804 від 14.08.2019 року "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", якою установлено, що виплата пенсій, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 р. з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року. Вказана постанова набрала чинності 04.09.2019 року.

Ця постанова Кабінету Міністрів України була оскаржена в адміністративних справах №640/19133/19 та №640/19648/19, що розглядалися Окружним адміністративним судом м. Києва. Проте дія цієї постанови не була зупинена, оскільки у справі №640/19648/19 суд ухвалою від 17.10.2019 року відмовив у вжитті заходів забезпечення позову. Згодом рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.01.2020 року у справі №640/19133/19 постанову Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 року №804 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" визнано протиправною та нечинною. Вказане рішення суду набрало законної сили 31.03.2020 року.

Зважаючи на те, що з 05.03.2019 року по 03.09.2019 року відповідач виплачував позивачу пенсію за вислугу років у розмірі, який обчислено з урахуванням 75% суми підвищення до пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, тому такі дії відповідача слід визнати протиправними.

Воднораз, з 04.09.2019 року діла постанова Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 року №804 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", яка була обов`язковою для застосування відповідачем у правовідносинах, пов`язаних з перерахунком пенсій, призначених за Законом №2262-XII, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, та передбачала виплату у 2019 році особам, звільненим з військової служби, перерахованих пенсій в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.

Відповідач, керуючись цими нормами при проведенні виплати перерахованої підвищеної пенсії позивачу з 04.09.2019 року по 31.12.2019 року, діяв правомірно, порушень прав позивача не вчиняв, протиправних дій чи бездіяльності не допустив.

Подібна позиція щодо застосування постанов Кабінету Міністрів України, які встановлюють умови, порядок перерахунку та виплати пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, та періоду їх дії висловлена Верховним Судом у постановах від 16.10.2019 року у справі №2040/6740/18, від 09.04.2020 року у справі №640/19928/18, від 17.06.2020 року у справі №2540/2873/18, від 21.10.2020 року у справі №826/13908/18, від 13.04.2021 року у справі №560/2720/19, від 19.08.2021 року у справі №640/5451/20, від 21.10.2021 року у справі №300/1813/19.

Відтак, суд установив, що у спірних правовідносинах відповідач протиправно зменшив у березні 2018 року розмір основної пенсії за вислугу років, призначеної позивачу відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у період з 5 березня 2019 року по 3 вересня 2019 року безпідставно обмежував її виплату. З 04.09.2019 року відповідач протиправних дій при виплаті позивачу пенсії, перерахованої з 01.01.2018 року, не вчиняв.

Тож порушені права позивача слід поновити, задовольнивши позов частково та зобов`язавши відповідача провести перерахунок пенсії та виплатити позивачу перераховану пенсію у відповідних розмірах та періодах.

Щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату йому пенсії, виходячи, у тому числі, з грошового забезпечення, визначеного Кіровоградським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки у довідці ФГ38541 від 21.09.2021 року за №5352/1, суд зазначає, що ця вимога вже вирішена в адміністративній справі №340/9605/21, у якій рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 року зобов`язано ГУ ПФУ в Кіровоградській області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Кіровоградського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №5352/1 від 21.09.2021 року та виплатити різницю між фактично отриманими та належними до сплати сумами пенсії.

З матеріалів пенсійного справи позивача вбачається, що відповідач, виконуючи це рішення суду, у лютому 2022 року здійснив перерахунок пенсії позивача, виходячи із 70 % сум грошового забезпечення, вказаних у довідці №5352/1 від 21.09.2021 року, та застосував обмеження щодо виплати пенсії, перерахованої за період з квітня 2019 року по грудень 2019 року, в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.

Такі дії відповідача, вчинені при виконанні рішення суду у справі №340/9605/21, не є предметом спору, що вирішується у даній справі.

Воднораз, суд наголошує, що відповідно до статті 370 КАС України рішення суду у справі №340/9605/21, яке набрало законної сили та яким підтверджено право позивача на перерахунок основного розміру його пенсії з 01.04.2019 року виходячи з підвищеного грошового забезпечення військовослужбовців, визначеного в оновленій довідці, має бути враховано відповідачем при здійсненні подальших перерахунків пенсії позивача, у тому числі, проведеного на виконання судового рішення у даній справі.

Щодо вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ в Кіровоградській області виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсії, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством).

Відповідно до статей 3, 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Статтею 6 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" передбачено, що компенсацію виплачують за рахунок, зокрема, коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку (стаття 7 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати").

Відповідно до частини 2 статті 55 Закону №2262-XII нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

З системного аналізу правових норм вбачається, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Суд зазначає, що у цій справі зобов`язання відповідача виплатити позивачу пенсію є похідним від виконання ним рішення суду про здійснення перерахунку пенсії, виходячи з 77 % відповідних сум грошового забезпечення, та подальшого визначення різниці між сумою перерахованої та раніше виплаченої пенсії. Тож оскільки наразі заборгованість з виплати пенсії, яка виникне при виконанні цього рішення суду про перерахунок пенсії, позивачу фактично не виплачена, тому вимоги позивача про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів за несвоєчасну виплату пенсії є передчасними та задоволенню не підлягають.

Такий висновок відповідає правовій позиції, наведеній у постановах Верховного Суду від 04.03.2021 року у справі №520/34/17, від 01.04.2021 року у справі №120/4555/18-а.

Суд не приймає посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України №1279 від 16.12.2020 року "Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги", якою визначено механізм фінансування пенсій та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України, та зазначає, що відповідно до статей 10, 51 Закону №2262-ХІІ призначення і виплата пенсій особам, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону, здійснюються саме територіальними органами Пенсійного фонду України.

Суд відхиляє доводи відповідача про пропущення позивачем строку звернення до суду з позовними вимогами про перерахунок пенсії, оскільки, зважаючи на приписи частини 3 статті 51 Закону №2262-XII перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком, а відповідно до частини 2 статті 55 Закону №2262-XII нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 року у справі №510/1286/16-а вказала, що, визначаючи початок перебігу строку звернення до суду, важливо встановити той момент, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення її прав. У спорах, що виникають з органами ПФУ, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу ПФУ відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Суд зазначає, що позивач не мав обов`язку контролювати правильність перерахунку його пенсії, проведеного органом ПФУ відповідно до частини 4 статті 63 Закону №2262-XII на підставі рішення Кабінету Міністрів України про підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців. У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач, здійснивши у березні 2018 року такий перерахунок пенсії, тоді ж або після цього повідомляв позивача у будь-який спосіб про розмір відсотку, застосованого ним при обчисленні основного розміру пенсії позивача. Тож відповідач не може стверджувати про те, що позивач знав чи повинен був дізнатися про порушення своїх прав такими діями органу ПФУ, але зволікав зі зверненням до суду за вирішенням цього спору, що вплинуло на тривалість порушення його права на отримання пенсії у належному розмірі саме з його вини. За таких обставин суд відхиляє доводи відповідача про те, що позивач має право на судовий захист лише у межах останніх шести місяців, що передують даті звернення до суду, та вважає, що позивач строк звернення до суду з цим позовом не пропустив.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на задоволення позову, здійснені позивачем судові витрати на сплату судового збору у сумі 992, 40 грн. слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років, призначеної ОСОБА_1 за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з 77 % до 70% відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку з 01.01.2018 року.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо зменшення розміру пенсії за вислугу років, призначеної ОСОБА_1 за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", за рахунок виплати 75% суми підвищення до пенсії, у період з 5 березня 2019 року по 3 вересня 2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії за вислугу років, призначеної ОСОБА_1 за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виходячи з 77 % відповідних сум грошового забезпечення, та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, призначену за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у розмірі, який обчислено з урахуванням 100% суми підвищення до пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, за період з 5 березня 2019 року до 3 вересня 2019 року включно.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 992, 40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного
адміністративного суду О.А. Черниш