Справа № 380/26032/21
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ СУДОВЕ РІШЕННЯ
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Мартинюка В.Я. розглянувши у письмовому провадженні у м.Львові питання про ухвалення додаткового рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Тростянецької сільської ради Тростянецької ОТГ Миколаївського району Львівської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -
рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12.05.2022 року позов задоволено частково, визнано протиправним та скасувано рішення прийняте XVI позачерговою сесією VIII скликання Тростянецької сільської ради Стрийського району Львівської області №1098 від 02.08.2021 року Про розгляд клопотання ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства; в іншій частині у задоволенні позову відмовлено; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Тростянецької сільської ради Тростянецької ОТГ Миколаївського району Львівської області на користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Представник позивача 20.05.2022 року подав заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №380/26032/21 про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 грн. 00 коп.

В даній заяві представник позивача також зазначає, що на виконання ухвали від 18 травня 2022 року про повернення заяви та у зв`язку із некоректною роботою системи "електронний суд" дана заяву про ухвалення додаткового рішення надсилається повторно.

Щодо строку для подання доказів та строку на подання заяви про постановлення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно абзацу 1 частини 7 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до абзацу 2 частини 7 статті 139 КАС України, такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

17.05.2022 року (відповідно до штемпеля вхідної кореспонденції суду) представник позивача подав заяву про постановлення додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Дану заяву представник позивача подав в строки передбачені КАС України, так як рішення суду по справі №380/26032/21 прийняте 12.05.2022 року.

Проте, така заява ухвалою від 18.05.2022 року повернута представнику позивача без розгляду оскільки подана адвокатом не через систему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС), а через канцелярію суду.

Цю ухвалу представником позивача отримано на електронну пошту 19.05.2022 року.

На протязі доби представник позивача подав через систему ЄСІТС заяву про постановлення додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Як передбачено ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи те, що представник позивача подав через систему ЄСІТС заяву про винесення додаткового рішення у справі №380/26032/21 невідкладно як дізнався про недоліки заяви від 18.05.2022 року, яка подана в строки передбачені КАС України, суд вважає за необхідне поновити строк для подання такої заяви.

При вирішенні питання про ухвалення додаткового рішення суду, суд виходив з такого.

Згідно з частиною першою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

У рішенні суду від 12.05.2022 року не вирішено питання про витрати на правову допомогу, що відповідно до наведеного положення є підставою для ухвалення додаткового рішення суду.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частина третя статті 252 КАС України).

Згідно з ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з долученого акту наданих юридичних послуг від 13.05.2022 року, адвоката Шпарик Н.Я., на підставі договору №10/2020 від 30.03.2020 року про надання правової допомоги, виконавцем в інтересах замовника виконано у повному обсязі зобов`язання щодо надання правничої допомоги у справі №380/26285/21. Правнича допомога, передбачена предметом договору, оплачується замовником виконавцю у розмірі 12000 грн. Замовник визнає та приймає виконану роботу згідно договору. Претензії щодо обсягу виконаної роботи сторони не мають.

Разом з тим, на переконання суду, розмір понесених витрат на правничу допомогу в сумі 12000 грн. 00 коп. по даній справі не є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт.

Відповідно до частин дев`ятої статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року N 3477- IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача задоволено, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У даному випадку суд зазначає, що дана справа згідно положень статей 4, 12, КАС України є справою незначної складності, з невеликим обсягом досліджуваних доказів.

Даний позов задоволене частково.

Також, судом враховано відомості Єдиного державного реєстру судових рішень http://reestr.court.gov.ua, за даними яких мають місце оприлюднення численних судових рішень судів різних інстанцій (в т.ч. рішення Верховного Суду) з аналогічного предмету спору та аналогічними мотивами тим, що приведені у адміністративному позові позивача, що спрощувало роботу адвоката при підготовці даного адміністративного позову.

З огляду на вказані обставини справи, суд вважає, що проміжок часу у підготовці даного позову та вартістю таких послуг у розмірі 12000 грн. 00 коп. при частковому задоволенні позову та за наявності в Єдиному державному реєстрі судових рішень з аналогічних спорів не є співрозмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Як підсумок такого аналізу, суд дійшов висновку, що присудженню на користь позивача підлягають судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 6000 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 9, 139, 242, 243, 244, 252 КАС України, суд, -

вирішив:

Поновити позивачу процесуальний строк для подання доказів на підтвердження розміру понесених ним судових витрат (витрат пов`язаних з розглядом справи у вигляді витрат на професійну правничу допомогу), а також строк на подання заяви про постановлення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат (стягнення витрат на професійну правничу допомогу).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тростянецької сільської ради Тростянецької ОТГ Миколаївського району Львівської області (адреса: Львівська область, с.Тростянець, вул.Зелена, 2; ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), понесені судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу на суму 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Я.Мартинюк