Справа № 380/3646/20
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 травня 2022 року

Київ

справа №380/3646/20

провадження №К/9901/24124/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Смоковича М. І., перевіривши заяву Галицької митниці Держмитслужби у справі № 380/3646/20 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку, визнання протиправною бездіяльності,

в с т а н о в и в :

1. У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС, Галицької митниці Держмитслужби, у якому просив:

- визнати протиправним і скасувати наказ Львівської митниці ДФС за підписом в.о. начальника Львівської митниці ДФС, голови комісії з реорганізації Львівської митниці ДФС Романа Антоняка від 17 квітня 2020 року № 220-о «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста Рава-Руська Львівської митниці ДФС;

- стягнути з Львівської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23 квітня 2020 року по день поновлення на посаді;

- визнати протиправною бездіяльність Львівської митниці ДФС щодо невжиття заходів з забезпечення переведення позивача на роботу до правонаступника Львівської митниці ДФС - Галицької митниці Держмитслужби, у зв`язку зі звільненням з причини реорганізації Львівської митниці ДФС, та зобов`язати Львівську митницю ДФС забезпечити переведення позивача на посаду головного державного інспектора відділу № 4 митного поста Рава-Руська Галицької митниці Держмитслужби, а за її відсутності - іншу рівнозначну посаду у Галицькій митниці Держмитслужби;

- визнати протиправною бездіяльність Галицької митниці Держмитслужби щодо непропонування вакантної посади та непереведення ОСОБА_1 на вакантну посаду у Галицькій митниці Держмитслужби, що відповідає кваліфікації ОСОБА_1 або нижчу посаду за згодою останнього та зобов`язати Галицьку митницю Держмитслужби запропонувати ОСОБА_1 вакантну посаду та перевести (призначити) позивача на посаду головного державного інспектора відділу № 4 митного поста Рава-Руська Галицької митниці Держмитслужби, а за її відсутності - іншу рівнозначну посаду у Галицькій митниці Держмитслужби;

- стягнути з Львівської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 25000 грн;

- стягнути з Галицької митниці Держмитслужби на користь позивача моральну шкоду в розмірі 25000 грн.

2. Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 17 грудня 2020 року задовольнив позовні вимоги частково.

Визнав протиправним і скасував наказ Львівської митниці ДФС від 17 квітня 2020 року № 220-о «Про звільнення ОСОБА_2 »;

Поновив ОСОБА_2 на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС з 23 квітня 2020 року.

Стягнув з Львівської митниці ДФС на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23 квітня 2020 року по день винесення рішення в сумі 72331,05 грн; рішення в частині стягнення за один місяць у розмірі 8986,53 грн та поновлення на роботі - допущено до негайного виконання.

У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

3. Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2021 року заяву представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці ДФС на користь позивача 1000 (одну тисячу) грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу.

4. Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 19 травня 2021 року апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби залишив без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року - без змін.

5. Додатковою постановою від 16 червня 2021 року суд апеляційної інстанції стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці ДФС на користь позивача судові витрати за надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції в сумі 2500,00 грн.

6. Не погоджуючись з рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року та додатковою постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2021 року у справі № 380/3646/20, Галицька митниця Держмитслужби звернулась зі скаргою до суду касаційної інстанції.

7. Верховний Суд постановою від 08 грудня 2021 року касаційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби задовольнив.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року та додаткову постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2021 року у справі № 380/3646/20 скасував.

Ухвалив нове рішення у справі № 380/3646/20.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку, визнання протиправною бездіяльності - відмовив.

8. 18 травня 2022 року до Верховного Суду надійшла заява Галицької митниці Держмитслужби, в якій просить ухвалити додаткову постанову про скасування додаткового рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі № 380/3646/20, яким стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці ДФС на користь позивача 1000 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу.

9. Частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

10. В силу частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

11. Зі змісту вказаної статті висновується, що КАС України передбачено процесуальний інститут додаткового судового рішення, яким вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткове судове рішення може прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

12. Наведене свідчить, що додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

13. Статтею 167 КАС України встановленні загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.

14. Відповідно до пунктів 4, 5 та 7 частини першої статті 167 КАС України будь-яка письмова заява, клопотання повинні містити: зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; підстави заяви (клопотання, заперечення); інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

15. Судом встановлено, що додатковим рішенням суд першої інстанції вирішив питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем у суді першої інстанції, які підлягали стягненню з відповідача у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог згідно з рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року.

16. Отже, таке додаткове рішення, хоча і є окремим процесуальним документом, проте в силу вимог частини першої статті 252 КАС України є невід`ємною складовою основного судового рішення та може бути оскаржено в одній апеляційній скарзі разом із основним судовим рішенням, оскільки процесуальний закон передбачає можливість оскарження в одній апеляційній скарзі одночасно з рішенням суду і додаткового рішення суду, ухвалених судом першої інстанції в одній справі.

17. Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

18. Наведеним конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

19. Відповідно до пунктів 3 та 5 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються: судові рішення, що оскаржуються; вимоги особи, що подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

20. З матеріалів касаційної скарги висновується, що Галицькою митницею Держмитслужби оскаржувались рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року, постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року та додаткова постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2021 року у справі № 380/3646/20.

21. При цьому вказана додаткова постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2021 року прийнята за результатами розгляду заяви, поданої представником позивача - Мельник Лесею Ярославівною щодо судових витрат за надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції в сумі 2500,00 грн.

22. Частиною п`ятою статті 321, частиною першою статті 328 КАС України обумовлено, що судові рішення суду апеляційної інстанції оскаржуються в касаційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

23. Варто зауважити, що додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі № 380/3646/20, яким стягнуто на користь позивача 1000 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу, відповідачем не оскаржувалось до суду апеляційної інстанції.

24. Фактично ж у своїй заяві до Верховного Суду про ухвалення додаткової постанови про скасування додаткового рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі № 380/3646/20, яким стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці ДФС на користь позивача 1000 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу, заявник оскаржує додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2021 року, яке не переглянуто в апеляційному порядку.

25. За правилом частини другої статті 167 КАС України якщо заява (клопотання, заперечення) є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

26. Враховуючи викладене, заяву Галицької митниці Держмитслужби про ухвалення додаткову постанови про скасування додаткового рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі № 380/3646/20, слід повернути без розгляду як очевидно безпідставне.

Керуючись частиною другою статті 167 КАС України,

у х в а л и в :

Заяву Галицької митниці Держмитслужби про ухвалення додаткову постанови про скасування додаткового рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі № 380/3646/20 повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя М. І. Смокович