Справа № 320/5554/18
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року

м. Київ

справа № 320/5554/18

адміністративне провадження № К/9901/1554/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шишова О.О.,

суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування штрафних санкцій, вимоги про сплату боргу (недоїмки), провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року (прийняте в складі: головуючого судді Кушнової А.О.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року (постановлену в складі колегії суддів: головуючого судді Парінова А.Б., суддів Літвіної Н.М., Лічевецького І.О.)

У С Т А Н О В И В:

РУХ СПРАВИ

І. Короткий зміст позовних вимог

1. У жовтні 2017 року ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) до Головного управління ДПС у Київській області (далі - відповідач, податковий орган), в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області по проведенню документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи - ОСОБА_3 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних податків і зборів при реалізації нерухомого майна за період з 01.01.2012 по 31.12.2015;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області №917 від 26.04.2018 «Про проведення перевірки платника податків - фізичної особи - ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних податків і зборів при реалізації нерухомого майна за період з 01.01.2012 по 31.12.2015».

- визнати протиправними та скасувати прийняті Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області:

- податкове повідомлення-рішення від 11.07.2018 №;

- податкове повідомлення-рішення від 11.07.2018 №;

- податкове повідомлення-рішення від 11.07.2018 №;

- податкове повідомлення-рішення від 11.07.2018 №;

- рішення від 11.07.2018 № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання за невстановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.07.2018 №Ф- на суму 243422,17 грн.;

-рішення від 11.07.2018 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів та зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

2. У позовній заяві позивач наголошував, що підставою для прийняття оспорюваних рішень були порушення, встановлені контролюючим органом за наслідками документальної позапланової невиїзної перевірки, яку контролюючим органом було проведено за відсутності визначених у законі підстав та з порушенням процедури.

2.1. Позивач стверджує, що отримання органом доходів і зборів ухвали слідчого судді із зазначенням у резолютивній частині про «надання дозволу» на призначення перевірки відносно конкретного платника податків не утворює визначених у підпункті 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України підстав для призначення документальної невиїзної перевірки.

ІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

3. Рішенням Київського окружного адміністративного суду м. Києва від 10 травня 2019 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

4. Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що оскільки ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28.03.2018 у справі №760/5233/18 перевірка позивача не призначалась, ураховуючи висновки Верховного Суду у постановах від 19.09.2018 у справі №822/573/17, від 16.10.2018 у справі №826/1068/17 підстави визначені у підпункті 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України для проведення перевірки у спірних правовідносинах були відсутні, а тому відповідно наказ Головного управління ДФС у Київській області від 26.04.2018 № 917 є протиправним та підлягає скасуванню.

4.1. Крім того, судом першої та апеляційної інстанції було встановлено, що позапланову документальну невиїзну перевірку контролюючий орган розпочав і завершив без належного повідомлення платника податків - позивача, не маючи у власному розпорядженні відомостей про причини, через які повідомити платника податків виявилось неможливим. За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що у контролюючого органу у спірних правовідносинах не виникло право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки, що у свою чергу, свідчить про протиправність дій контролюючого органу.

ІІІ. Провадження в суді касаційної інстанції

5. Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просив їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

6. Обґрунтовуючи касаційну скаргу, по суті вважає помилковим висновок судів попередніх інстанцій, адже спірний наказ винесено відповідачем у відповідності до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 ПК України, тобто на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом.

7. Позивач правом на подання заперечень (відзиву) на касаційну скаргу не скористався.

IV. Установлені судами фактичні обставини справи

8. Суди попередніх інстанцій установили, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28.03.2018 у справі №760/5233/18 надано дозвіл на проведення працівниками ГУ ДФС у Київській області позапланової документальної перевірки ОСОБА_4 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних податків і зборів при отриманні доходу від здійснення діяльності, пов`язаної з будівництвом та продажем об`єктів нерухомого майна у період з 01.01.2012 по 31.12.2015 (т.2, а.с. 157).

9. Виконуючи вимоги вказаної ухвали, податковим органом на підставі підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України було прийняло наказ від 26.04.2018 № 917 про проведення відповідної документальної позапланової невиїзної перевірки. Зі змісту даного Наказу вбачається, що днем перевірки у вказаному наказі визначено 07.05.2018; тривалість перевірки - п`ять робочих днів (т.2, а.с. 108).

10. 26 квітня 2018 року Головним управлінням ДФС у Київській області було видано повідомлення за № 220/10-36-13-09 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки відповідно до Наказу від 26.04.2018 № 917 (а.с. 109).

11. Судами також установлено, що наказ від 26.04.2018 № 917 та повідомлення від 26.04.2018 № 220/10-36-13-09 про проведення з 07.05.2018 позапланової документальної невиїзної перевірки було направлено контролюючим органом за податковою адресою позивача 27.04.2018 поштовим відправленням з номером 343 (т.2, а.с. 110-111).

12. Не отримавши повідомлення про вручення (або невручення) платнику податків відповідного поштового відправлення відповідачем у період з 07.05.2018 по 14.05.2018 було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача.

13. Результати вказаної документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних податків і зборів при не облікованій реалізації нерухомого майна за період з 01.01.2012 по 31.12.2015» оформлено в Акті від 21.05.2018 №412/10-36-13-04 (далі - Акт перевірки) (т.2, а.с. 113-143).

14. На підставі висновків указаного Акта перевірки, відповідно до пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючим органом було прийнято спірні податкові повідомлення-рішення:

- від 11.07.2018 №, яким позивачеві визначене грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1970741,25 грн., у тому числі податкове зобов`язання у розмірі 1576593,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 394148,25 грн. (т.1, а.с. 11);

- від 11.07.2018 №, яким позивачеві на підставі пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України визначений штраф у розмірі 340,00 грн. (т.1, а.с. 12);

- від 11.07.2018 №, яким позивачеві на підставі пункту 121.1 статті 121 Податкового кодексу України визначений штраф у розмірі 510,00 грн. (т.1, а.с. 13);

- від 11.07.2018 №, яким позивачеві визначене грошове зобов`язання з військового збору у розмірі 44149,98 грн., у тому числі податкове зобов`язання у розмірі 35319,98 грн., штрафні (фінансові) санкції - 8830,00 грн. (т.1, а.с. 14).

15. Разом з цим, судом установлено, що викладені у цьому Акті перевірки висновки, зокрема, про порушення позивачем правил нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування слугували підставою для прийняття контролюючим органом:

- рішення від 11.07.2018 № про застосування штрафних санкцій у розмірі 170,00 грн. за неподання, несвоєчасне подання, подання за невстановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (т.1, а.с. 17);

- вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11.07.2018 №Ф- на суму 243422,17 грн. (т.1, а.с. 15);

- рішення від 11.07.2018 № про застосування штрафних санкцій у розмірі 64758,05 грн. за донарахування відповідним органом доходів та зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску (т.1, а.с. 16).

16. Уважаючи протиправними підстави для проведення перевірки, дії контролюючого органу щодо її проведення, а також рішення та вимогу, прийняті за результатами перевірки, позивач звернувся до суду з даним позовом.

V. Позиція Верховного Суду

17. Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і дотримання процесуальних норм, Верховний Суд виходить з наступного.

18. Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» ця касаційна скарга розглядається в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (до 8 лютого 2020 року).

19. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України (тут і далі - в редакції чинній до 8 лютого 2020 року) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

20. Щодо наявності підстав для визнання протиправним та скасування наказу 26 квітня 2018 року прийнято наказ №917 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 )", прийнятого на підставі підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 ПК України та ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 28 березня 2018 року у справі №№1-кс/760/3398/18, колегія суддів зазначає наступне.

21. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

22. Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України податкові органи, серед іншого, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

23. Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

24. Підпунктом 78.4 статті 78 ПК України передбачено, що керівник контролюючого органу приймає рішення про проведення документальної позапланової перевірки, яке оформлюється наказом, у якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи Ї платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці Ї адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися (пункт 81.1 статті 81 ПК України).

25. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 813/5892/15, предметом перегляду якої був наказ на проведення перевірки, прийнятий на підставі положень підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 ПК України, звернуто увагу на те, що ухвала слідчого судді та наказ контролюючого органу на проведення документальної позапланової виїзної перевірки мають різну правову природу та різні правові наслідки.

26. Зокрема, порядок проведення перевірок контролюючими органами визначається спеціальним податковим законодавством, що зумовлює виокремлення суб`єктів таких правовідносин (контролюючий орган як суб`єкт владних повноважень та платник податків), зміст правовідносин (здійснення суб`єктом владних повноважень функцій, що передбачені законодавством), а також можливість оскаржити відповідний наказ контролюючого органу в порядку адміністративного судочинства.

27. Крім того, пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначається, що документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень та виключно у випадках та у порядку, що визначені цим Кодексом.

28. Відповідно до вимог підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанови органу, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

29. Ухвала слідчого судді, якою надано дозвіл на проведення документальної позапланової виїзної перевірки, не передбачена пунктом 78.1 статті 78 ПК України як обставина для проведення позапланової перевірки.

30. Поряд з цим ухвала слідчого судді, якою надано дозвіл на проведення перевірки, може бути оскаржена в порядку кримінального судочинства, про що свідчить також позиція Великої Палати Верховного Суду в подібних правовідносинах, викладена в постанові від 23 травня 2018 року у справі № 243/6674/17-к.

31. У справі, яка розглядається, судами встановлено, що слідчим суддею Солом`янського районного суду міста Києва за наслідками розгляду клопотання начальника ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Київській області Корніцького Д.Ю., погоджене із прокурором відділу прокуратури Київської області Філімоновим О.В., надано дозвіл на проведення працівниками ГУ ДФС у Київській області позапланової документальної перевірки ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних податків і зборів при отриманні доходу від здійснення діяльності, пов`язаної з будівництвом та продажем об`єктів нерухомого майна у період з 01.01.2012 по 31.12.2015, порушеному за кримінальним провадженням №000006 від 15.01.2017 за фактом умисного ухилення від сплати податку на доходи фізичних осіб у період 2012 - 2015 громадянами України ОСОБА_1 та ОСОБА_5 шляхом не відображення доходів в податковій звітності, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах, ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України.

32. На підставі підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 ПК України та на виконання ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 28 березня 2018 року у справі №№1-кс/760/3398/18 заступником начальника Управління 26 квітня 2018 року прийнято наказ №917 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 )". Термін проведення перевірки 5 робочих днів, починаючи з 07 травня 2018 року. Незгода з цим наказом й стала підставою для звернення до суду із цим позовом.

33. Зміст ухвали про призначення перевірки свідчить про те, що за своїм характером призначена документальна позапланова перевірка характеризується як захід забезпечення кримінального провадження, а також як специфічна слідча (розшукова) дія. Проведення перевірки контролюючим органом на виконання ухвали у будь якому випадку є самостійною підставою її проведення, результати якої є доказом в кримінальному провадженні.

34. Отже, основною метою проведення посадовими особами ГУ ДПС позапланової документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних податків і зборів при отриманні доходу від здійснення діяльності, пов`язаної з будівництвом та продажем об`єктів нерухомого майна у період з 01.01.2012 по 31.12.2015 року відповідно до пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 ПК України, як слідує зі змісту ухвали слідчого судді від 28 березня 2018 року, є отримання інформації, що може мати суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

35. З урахуванням зазначеного колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуваний наказ відповідача від 26 квітня 2018 року прийнято наказ №917 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ОСОБА_1 видано з метою збору доказів у межах кримінального провадження, а не для виконання контролюючим органом визначених ПК України повноважень.

36. Вирішуючи справу з подібними правовідносинами, Велика Палата Верховного Суду у постановах від 18 листопада 2020 року (справа №813/5892/15), від 3 лютого 2021 року (справа №826/9464/18) виклала правову позицію, що з урахуванням практики щодо апеляційного оскарження ухвал про надання дозволу на проведення позапланової перевірки в межах кримінального судочинства, наказ, виданий з метою зібрання доказів у кримінальному провадженні, не може бути предметом самостійного оскарження в суді. Такий позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. На переконання Великої Палати Верховного Суду, поняття спору, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, у цій справі слід тлумачити в контексті частини третьої статті 124 Конституції України в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підпадають під юрисдикцію не лише адміністративних судів, а взагалі не підлягають судовому розгляду.

37. Крім того, оскаржуваний наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, зокрема допуском посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, за результатом якої складено Акт від 21.05.2018 №412/10-36-13-04, на підставі якого прийняті податкові повідомлення-рішення.

38. Згідно з частинами першою та другої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і законне судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

39. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

40. За правилами частини першої статті 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених статтями 238, 240 цього Кодексу.

41. Отже, враховуючи наведені вище норми права колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року в частині задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 26.04.2018 №917 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки» та закриття провадження у справі в цій частині позовних вимог. В решті судові рішення з урахуванням вимог частини першої статті 341 КАС України підлягають залишенню без змін.

42. Керуючись статтями 238, 341, 345, 349, 350, 354, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області задовольнити частково.

2. Рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року у справі №320/5554/18 в частині задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 26.04.2018 №917 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки» скасувати.

3. Провадження у справі № 320/5554/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 26.04.2018 №917 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки» закрити.

4. У іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року у справі №320/5554/18 залишити без змін.

5. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Шишов

Судді І.В. Дашутін

М.М. Яковенко