Справа № 160/8797/21
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2022-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 травня 2022 року м. Дніпросправа № 160/8797/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Ясенової Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Ліненко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Костянтинівського-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 07.04.2021 року про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» (в первинній редакції) відповідно до рішення Конституційного суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 у справі №3-209/2018(2413/18,2807/19);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії за вислугою років ОСОБА_1 у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури, на підставі довідки, встановленого зразку, про розмір заробітної плати виданої прокуратурою Дніпропетровської області на момент виникнення права на перерахунок, з розрахунку 60% від суми місячної заробітної плати, без обмежень її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області недоотриману пенсію за вислугою років у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури з моменту виникнення у ОСОБА_1 права на перерахунок, з розрахунку 60% від суми місячної заробітної плати, без обмежень її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат та різницю в пенсії за минулі 12 місяців.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року у задоволенні позовної заяви відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідно до ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Зазначає, що пенсію за вислугою років позивачу призначено з квітня 2015 року на підставі ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ у розмірі 60% від суми щомісячного заробітку. У зв`язку з тим, що розмір заробітної плати (грошового забезпечення) з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 15.03.2021 року за відповідною посадою старший прокурор прокуратури району (прирівняної) прокурор прокуратури становить 48533,34 грн., позивач набув права на здійснення перерахунку пенсії за вислугою років. При цьому, скаржник вказує, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсії системи» до нього не застосуються, оскільки йому пенсія призначення до набрання чинності цим Законом.

В письмових відзивах на апеляційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області просили відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Також до суду надійшла заява ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог (про зменшення позовних вимог) в якій фактично викладено доводи, на яких ґрунтується правова позиція позивача у справі.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому фіксування судового засідання відповідно до ст. 229 КАС України не здійснюється. Неявка позивача через воєнний стан не може бути визнана поважною причиною, оскільки на території Дніпропетровській області не відбуваються бойові дії, міський та міжміський транспорт функціонує, обмежень у пересуванні громадян на території області не встановлено, окрім комендантської години. При цьому, позивач не скористався правом на проведення судового засідання в режимі відеоконференцзв`язку поза межами приміщення суду, зокрема з використанням системи EasyCon або інших доступних для суду та учасників судового процесу засобів, що забезпечують проведення судових засідань в режимі відеоконференцзв`язку.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 працював на посадах у прокуратурі України, та починаючи з квітня 2015 року на підставі ст.50-1 Закону України Про прокуратуру №1789-ХІІ від 05.11.1991 було призначено пенсію за вислугу років, у розмірі 60% від суми щомісячного заробітку.

12.03.2020 року позивач звернувся із заявою зареєстрованою за №1148 (за формою, наведеною у додатку 3 Порядку №22-1) до Пенсійного фонду про перерахунок пенсії за вислугу років згідно довідки про заробітну плату від 11.03.2020 №18-143вих.20 виданою прокуратурою Дніпропетровської області.

Однак, листом від 19.03.2020 року за №0400-0311-8/10371 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило про відсутність підстав для перерахунку пенсій.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2020 року, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.01.2020 року перерахунок та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 без обмеження її граничного розміру, з розрахунку 60 % від суми місячної заробітної плати, яка визначена у довідці прокуратури Дніпропетровської області №18-143вих.20 від 11.03.2020 року та складає 30330,72 грн., без обмежень її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат.

02.04.2021 року Дніпропетровською обласною прокуратурою позивачу видано нову довідку №21-141 вих.-21 для перерахунку пенсії.

07.04.2021 року позивач звернувся з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії на підставі нової довідки Дніпропетровської обласної прокуратури №21-141 вих.-21 від 02.04.2021 року.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подану заяву позивача було скеровано на розгляд до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Рішенням Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 07.04.2021 року про відмову в перерахунку пенсії позивачу по заробітній платі, наданої пенсіонером.

Вважаючи протиправним рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 07.04.2021 року позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Станом на дату призначення позивачу пенсії питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури було врегульоване положеннями ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ, частина перша якої (в редакції чинній на час призначення пенсії) встановлювала, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Частиною 12 ст.50-1 Закону України Про прокуратуру №1789-ХІІ (в редакції чинній на час призначення пенсії) передбачалося, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Надалі 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, ч.18 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Таким чином, після 01 січня 2015 року повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури законодавець делегував Уряду.

15 липня 2015 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" № 1697-VІІ, згідно з підпунктом 1 пункту 3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, Закон № 1789-ХІІ, крім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1.

З набранням чинності Законом № 1697-VII пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями статті 86, за правилами частин першої, другої якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно з частиною двадцятою цієї статті призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом норма права діє щодо відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до правовідносин застосовується той закон, під час дії якого вони настали.

На час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії стаття 50-1 Закону № 1789-ХІІ відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1697-VII у частині перерахунку пенсії втратила чинність.

З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення частини другої статті 86 Закону № 1697-VII, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.

У зв`язку з чим, при проведенні розрахунку складових, які враховуються для перерахунку пенсії за вислугою років позивача, пенсійний органом було правомірно застосовано відсотковий показник у розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.

З приводу застосування пенсійним органом обмеження максимальним розміром пенсії за вислугою років під час розрахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Дніпропетровської обласної прокуратури №21-141 вих.-21 від 02.04.2021 року, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом статті 2 Закону № 3668-VI (який набрав чинності 1 жовтня 2011 року) максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України "Про прокуратуру", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Цим Законом було внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення частини п`ятнадцятої якої викладено в аналогічній редакції.

При цьому абзацом першим пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Абзацом другим цього пункту визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом.

Положення пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням Закону № 3668-VI стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень.

Закон № 1789-ХІІ утратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності Законом № 1697-VII, за правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Ураховуючи наведене, з моменту набрання чинності Законом № 1697-VII питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром.

Колегія суддів апеляційної інстанції також враховує зміну правової позиції Верховного Суду у подібних правовідносинах та формування правового висновку, який викладений у справі №580/5962/20, відповідно до якого пункт 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом № 3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ, а з 14.10.2014 року - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII.

З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Відтак, пенсійним органом правомірно застосовано обмеження максимальним розміром пенсії за вислугою років під час розрахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Дніпропетровської обласної прокуратури №21-141 вих.-21 від 02.04.2021 року.

Як вбачається з матеріалів справи внаслідок проведення перерахунку пенсії за вислугою років ОСОБА_1 розмір його пенсії становитиме 17690,00 грн. (48533,34*60% з урахуванням обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.)

Водночас, оскільки перерахований розмір пенсії за вислугою років на підставі довідки Дніпропетровської обласної прокуратури №21-141 вих.-21 від 02.04.2021 року становить 17690,00 грн, що є меншим ніж розмір пенсії за вислугою років, яку отримував позивача до його проведення 18198,43 грн, то проведення такого перерахунку є недоцільним, оскільки призведе до зменшення розміру пенсії за вислугою років, що є неприпустимим.

Відтак, відмова пенсійного органу у здійсненні перерахунку пенсії за вислугою років ОСОБА_1 у такому випадку є законною та обґрунтованою.

При цьому, посилання скаржника на застосування до спірних правовідносин рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2020 року, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.01.2020 року здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 з розрахунку 60 % від суми місячної заробітної плати, яка визначена у довідці прокуратури Дніпропетровської області №18-143вих.20 від 11.03.2020 року без обмежень її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат є безпідставним, оскільки зазначене рішення вичерпало свою дію проведеним пенсійним органом перерахунком пенсії на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області №18-143вих.20 від 11.03.2020 року і не містить застережень щодо застосування певних норм права при проведенні подальших перерахунків, зокрема, на підставі довідки Дніпропетровської обласної прокуратури №21-141 вих.-21 від 02.04.2021 року.

Відтак, враховуючи наведене вище, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя Т.І. Ясенова