Справа № 420/521/22
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/521/22

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Кравця О.О.,

Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2022 року, прийняте у складі суду судді Потоцької Н.В. в місті Одеса, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Відділу перерахунків пенсій №1 Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 08.12.2021 р. №41 «Про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 »;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розрахунку 60% від суми місячної заробітної плати, починаючи з 01.12.2021 р. на підставі довідок №5100.10-15497/51.1-21 від 01.12.2021 р. та №5100.10-15500/51.1-21 від 01.12.2021 р., виданих Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області, з урахуванням раніше проведених виплат з подальшою виплатою перерахованої пенсії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправним та скасувати рішення Відділу перерахунків пенсій №1 Управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Черкаській області від 08.12.2021 р. №41 «Про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розрахунку 60% від суми місячної заробітної плати, починаючи з 01.12.2021 р. на підставі довідок №5100.10-15497/51.1-21 (№10/54) від 01.12.2021 р. та №5100.10-15500/51.1-21 (№10/56) від 01.12.2021 р., виданих Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області, з урахуванням раніше проведених виплат з подальшою виплатою перерахованої пенсії.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення порушено норм матеріального права, тому просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що Закон України «Про державну службу» №889 починаючи з 01.06.2015 не передбачає проведення перерахунку пенсій, в тому числі призначених згідно із Законом України «Про державну службу» №3723, а Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 виключено п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення розмірів визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» №865, тому підстави для видачі довідок про заробітну плату для перерахунку пенсій, який було передбачено ст. 37-1 Закону №3723, відсутні. Окрім того, апелянт вказує, що дана правова позиція викладена у відповідності до постанови Верховного Суду від 15.08.2018р. у справі №522/23659/16а.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та з 03.10.2008 року отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», 90% від суми заробітної плати державного службовця.

01.12.2021 року ОСОБА_1 отримано довідки №5100.10-15497/51.1-21 (№10/54) та №5100.10-15500/51.1-21 (№10/56).

03.12.2021 року позивач звернувся із заявою щодо перерахунку пенсії на підставі оновлених довідок.

Рішенням Відділу перерахунків пенсій №1 Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 08.12.2021 р. №41 «Про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 » позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії.

Вважаючи протиправною відмову у перерахунку пенсії , позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції дійшов висновку, що враховуючи приписи ст.90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII, у поєднанні з тим, що на момент виходу позивача на пенсію за нормами Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ було передбачено право на перерахунок пенсії, є скасуванням його права на перерахунок пенсії державного службовця, що порушує норму прямої дії - ст. 22 Конституції України та суперечить вимогам ч. 1 ст. 58 Конституції України, якого передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Реалізацію права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначає Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 р. № 889-VIII.

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII з 01.05.2016 р. втратив чинність Закон №3723-XII.

Частина перша статті 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII у редакції, чинній до 01 січня 2015 року, передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII. Відповідно до якого статтю 37-1 Законом України «Про державну службу» № 3723-XII викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям після 01.01.2015 делегував Уряду.

Пунктами 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 р. № 865 передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу» № 3723-XII, визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Мінсоцполітики.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 р. № 1013 пункт 4 постанови № 865 виключено, а пункт 5 викладено в такій редакції: «форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики». Зазначена постанова відповідно до пункту 6 застосовується з 01.12.2015 р.

Тобто, в редакції Постанови №1013 п. 5 Постанови №865 передбачав форму довідки про заробітну плату, що подається лише для призначення пенсії державним службовцям.

Колегія суддів зазначає, що стаття 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-XII не визначала передумов перерахунку пенсій, а лише делегувала вирішення такого питання Кабінету Міністрів України, який відповідно до п. 3 ст. 116 Конституції України забезпечує проведення політики у сфері соціального захисту.

10.12.2015 р. прийнято новий закон, який регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. № 889-VIII. У зв`язку з набуттям з 01.05.2016 р. чинності зазначеним Законом, положення Закону № 3723-XII втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII).

Відповідно до ст.90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV.

Тобто, до 01.12.2015 р. ст. 37-1 Закону № 3723-XII було встановлено право на перерахунок пенсії державних службовців у зв`язку із підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям та визначено механізм такого перерахунку в Постанові № 865 (пункти 4, 5), з 01.12.2015 р. Постановою № 1013 було внесено зміни в Постанову №865, якими з цього нормативно-правового акта, фактично, виключено механізм перерахунку пенсії державних службовців у зв`язку із підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

Постанови № 1013 та № 865 не містять положень, які закріплювали б можливість перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітків працюючих державних службовців.

З 01.05.2016 р. набрав чинності Закон № 889-VIII, яким визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку із чим, і перерахунок пенсії державним службовцям здійснюється на загальних засадах, відповідно до цього Закону.

Відповідно до п.5 розділу III Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду № 5-р(ІГ)/2020 від 18.06.2020 р. положення пункту 5 розділу III визнано таким, що не відповідає Конституції України припис пункту 5 розділу III „Прикінцеві положення" Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, що визнаний неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Застосування нових положень до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, суперечить вимогам ч.1 ст.58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність.

Проте вказана норма не регулювала та не визначала передумов перерахунку пенсій, а визначала призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних.

Скасування вказаної норми не впливає на перерахунок вже призначеної пенсії.

Колегія суддів зауважує, що зміст та обсяг існуючих конституційних прав і свобод позивача не було звужено. Положення пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII не обмежувало право на перерахунок пенсії, а скасовувало норми щодо призначення пенсій. На час прийняття вказаної норми позивачу вже була призначена пенсія. Прийняття вказаного положення не звузило права позивача і, як наслідок, визнання неконституційним вказаного положення жодним чином також не торкнулося його прав.

Законодавство, станом на момент звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії, не регламентувало ані права особи на перерахунок його пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям, ані порядок і умови здійснення такого перерахунку.

Таким чином оскільки, законодавством, чинним на час звернення позивача за перерахунком розміру пенсії, не було передбачено можливість її перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.

Аналогічна правова позиція у подібних відносинах, висловлена Верховним Судом у постанові від 05.03.2019 року у справі № 226/1478/16-а, від 28.10.2020 року у справі № 826/16182/18.

Також безпідставним є посилання позивача на те, що до спірних правовідносин не можуть бути застосовані положення Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ, що набув чинності з 01.05.2016, оскільки право на перерахунок пенсії у відповідної особи виникає станом на час виникнення обставин, з якими особа пов`язує право на такий перерахунок, а не з часу її виходу на пенсію.

Аналогічний правовий висновок викладено, зокрема у постановах Верховного Суду від 29.08.2018 у справі № 555/2183/16-а та від 28.10.2020 у справі № 826/16182/18.

При цьому, колегія суддів зазначає, що ані Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, яким, зокрема, статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, ані стаття 90 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII, не визнані неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень».

Відмова відповідача у перерахунку пенсії позивачу не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку він отримував до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Таким чином, висновки суду першої інстанції прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права та без врахування правових позиції Верховного Суду, які в силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України підлягають врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст, 292, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2022 року задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: О.О. Кравець

Суддя: Л. Є. Зуєва