Справа № 600/4395/21-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/4395/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Брезіна Тетяна Миколаївна

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

25 травня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Григорук В.С.,

представника відповідача: Юзьківа М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецького міського голови Клічука Романа Васильовича, Чернівецької міської ради, Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради, Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради про скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

у вересні 2021 року позивач, ОСОБА_1 , звернулася в суд з позовом до Чернівецького міського голови Клічука Романа Васильовича, Чернівецької міської ради, Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради, Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Чернівецького міського голови - Клічука Романа Васильовича №1979-к від 04.08.2021 року про звільнення ОСОБА_1 ;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника директора, начальника управління містобудування та архітектури департаменту урбаністики та архітектури міської ради, головного архітектора міста Чернівці;

- стягнути з Чернівецької міської ради та Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради судові витрати по даному провадженню та заробітну плату з відповідними надбавками за час вимушеного прогулу.

Чернівецький окружний адміністративний суд рішенням від 03.02.2022 в задоволенні позову відмовив. Судове рішення мотивоване тим, що на підставі наданих суду доказів встановлено, що позивач у період з 01.07.2021 по 04.08.2021 без поважних причин була відсутня на роботі, чим допустила прогул, а відтак її звільнення на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України суд визнає правомірним.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що після ліквідації Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради відповідачі зобов`язані були проінструктувати позивача і визначити робоче місце, перевести на рівнозначну посаду.

Вважає, що її звільнення, яке фактично відбулось 01.07.2021 через не створення відповідного робочого місця в управлінні містобудування та архітектури департаменту урбаністики та архітектури міської ради є незаконним та протиправним.

Також, позивач зазначає, що у червні 2021 року їй було виплачено вихідну допомогу при звільненні, з 01.07.2021 позбавлено електронного підпису Головного архітектора міста для підпису містобудівної документації, а також позбавлено робочого місця, що на її думку є підтвердженням звільнення з 01.07.2021.

У відзиві на апеляційну скаргу Чернівецький міський голова зазначив, що позивача правомірно звільнено за прогул, оскільки з 01.07.2021 по 28.07.2021, а також більше 3 годин робочого дня 29.07.2021 позивач була відсутня на робочому місці без поважних причин. Розпорядженням від 04.08.2021 №1979-к звільнено ОСОБА_1 з посади заступника директора, начальника управління містобудування та архітектури департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради, головного архітектора міста 04.08.2021 за прогул (відсутність на роботі протягом робочих днів у період з 01.07.2021 по 28.07.2021 та відсутність більше 3 годин робочого дня 29.07.2021) без поважних причин (п.4 ст. 40 КЗпП України)

Також зазначає, що доводи позивача є надуманими, оскільки жодних вказівок на зміну з 01.07.2021 її робочого місця відповідачем не надавались, крім того їй було запропоновано неодноразово рівнозначні посади у Департаменті урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради. Вважає, що позивачем допущено прогул у зв`язку із незгодою із запропонованою посадою у новоствореному Департаменті, що не може вважатись поважною причиною.

Також вказав, що у період з 01.07.2021 по 04.08.2021 у штаті Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради рахувався 1 працівник, яким була позивач, яка мала доступ до робочого місця. Зазначив про помилковість виплати позивачу вихідної допомоги у червні 2021 року, що пізніше було усунуто самостійно відповідачем, а винних осіб, які допустили вказану помилку притягнуто до матеріальної відповідальності.

В судовому засіданні 18 травня 2022 року представник позивача повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задоволити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Позивач та її представник в судове засідання 25 травня 2022 року не з`явилися про причини неявки суду не повідомили, хоча про час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника сторіни, який прибув в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач проходила службу в Чернівецькій міській раді до 04.08.2021 на посаді заступника директора, начальника управління містобудування та архітектури департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради, головного архітектора міста.

28.07.2021 та 29.07.2021 посадовими особами Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської рад та комісією з припинення діяльності-ліквідації Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради складено акти про відсутність позивач на роботі без поважних причин. (а.с. 33-34).

Згідно письмових пояснень позивача від 04.08.2021 наданих відповідачу - Чернівецькому міському голові, повідомлено про ліквідацію з 01.07.2021 Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради та вказано, що 30.06.2021 позивач здала ключі від робочого кабінету, а тому не могла самостійно визначити робоче місце без відповідних рішень, розпоряджень, доручень керівництва міської ради. Також вказала, що у липні їй не була виплачена заробітна плата. (а.с. 36-37).

30.07.2021 Головою комісією з припинення діяльності-ліквідації Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради складено доповідну записку щодо відсутності позивача на роботі протягом робочих днів у період з 01.07.2021 по 28.07.2021 та відсутність більше 3 годин робочого дня 29.07.2021 без поважних причин. (а.с. 39).

Розпорядженням від 04.08.2021 №1979-к звільнено ОСОБА_1 з посади заступника директора, начальника управління містобудування та архітектури департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради, головного архітектора міста 04.08.2021 за прогул (відсутність на роботі протягом робочих днів у період з 01.07.2021 по 28.07.2021 та відсутність більше 3 годин робочого дня 29.07.2021) без поважних причин (п.4 ст. 40 КЗпП України). (а.с. 38, 40).

Матеріали справи містять Правила внутрішнього трудового розпорядку для працівників виконавчих органів Чернівецької міської ради та відділів, створених при виконавчих органах міської ради, затверджені розпорядженням Чернівецького міського голови 26.12.2013 №350-р. У п. 5.2 вказаних Правил визначено робочий час з 09:00 по 18:00 (17:00 у п`ятницю) з обідньою перервою з 13:00-13:45 (14:00 у п`ятницю). З вказаними правилами ознайомлена позивач 15.04.2015, що підтверджено її підписом. (а.с. 19-32).

До матеріалів справи додано персональне попередження позивача про наступне вивільнення з 30.06.2021 у зв`язку із ліквідацією Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради від 16.04.2021. Крім того, 17.06.2021 позивачу було запропоновано зайняти з 01.07.2021 вакантну посаду заступника директора начальника управління просторового планування департаменту урбаністики та архітектури міської ради. 29.06.2021 р. позивачу запропоновано взяти участь у конкурсі на вакантну посаду в утвореному Департаменті урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради заступника директора-начальника управління містобудування та архітектури, головного архітектора міста та повторно запропоновано зайняти з 01.07.2021 вакантну посаду заступника директора начальника управління просторового планування департаменту урбаністики та архітектури міської ради. Також було запропоновано ряд інших вакантних посад в Чернівецькій міській раді (а.с. 3, 46-49).

Матеріали справи містять довідку про отриману заробітну плату позивачем протягом січня 2021 року по червень 2021 року. (а.с. 4, 66).

Також до матеріалів справи додано розпорядження Чернівецького міського голови від 01.07.2021 №1731-к про покладення виконання обов`язків заступника директора, начальника управління містобудування та архітектури міської ради з правом підпису документів на заступника начальника відділу цього управління Хропота С.М. з 01.07.2021. (а.с. 68).

До матеріалів справи додано Положення про управління просторового планування, управління земельних відносин, управління містобудування та архітектури міської ради департаменту урбаністики та архітектури міської ради, затвердженого директором Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради від 23.06.2021, а також посадової інструкції першого заступника директора департаменту урбаністики та архітектури міської ради. Також до матеріалів справи додано Положення про департамент урбаністики та архітектури міської ради, затвердженого рішенням Чернівецької міської ради від 31.05.2021 №253. (а.с. 69-86, 90-98).

Матеріали справи містять штатні розписи на 2021 рік департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради. (а.с. 87-88).

Також до матеріалів справи додано лист Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради від 16.09.2021, в якому повідомлено, що станом на 01.07.2021 у департаменті числився 1 діючий працівник. У серпні 2021 року з ОСОБА_1 знято нарахування «вихідної допомоги при звільненні» в сумі 28186,48 грн. З 01.07.2021 діючому працівнику департаменту заробітна плата не виплачувалась. (а.с. 101-102).

Матеріали справи містять табель обліку робочого часу позивача за липень серпень 2021 року, в яких наявні відмітки «ПР» - прогул з 01.07.2021 по 04.08.2021 та звільнення з 05.08.2021. (а.с. 103-104).

Матеріали справи містять наказ Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради від 05.08.2021 №59 про відшкодування заступником голови комісії з припинення ліквідації Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради Герасим О.В., яка нарахувала та виплатила надмірно вихідну допомогу при звільненні у сумі 22690,11 гривень. Також додано виписку за 09.08.2021, 30.08.2021 по особовому рахунку Департаменту щодо вхідного залишку в сумі 22690,11 грн та додано відомість оборотного балансу. (а.с. 106-109).

До матеріалів справи додано лист Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради від 08.09.2021 в якому повідомляється, що позивач не є працівником даного Департаменту, а тому їй право електронно-цифрового підпису не надавалось. (а.с. 111).

Матеріали справи містять службову характеристику заступника директора, начальника управління містобудування та архітектури департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради, головного архітектора міста Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради Хілько Наталії Олксіївни. (а.с. 112-114).

Також до матеріалів справи додано заяву позивача від 12.07.2021 щодо призначення на вакантну посаду заступника директора, начальника управління містобудування та архітектури департаменту урбаністики та архітектури, головного архітектора міста та сіл Коровія і Чорнівка Чернівецької ТГ. (а.с. 119-120).

27.07.2021 позивач зверталась до відповідача із листом вимогою щодо призначення її на рівнозначну посаду в новоутворений орган - Департамент урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради. Згідно відповіді на вказаний лист Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради у листі від 27.07.2021 запропоновано позивачу вакантні посади в Чернівецькій міській раді. (а.с. 121-125).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Так, згідно з ч.1 ст. 2 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні (далі - Закон № 280/97-ВР) місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 Закону №280/97-ВР сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села, селища, міста. Сільський, селищний, міський голова обирається відповідною територіальною громадою на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування в порядку, визначеному законом, і здійснює свої повноваження на постійній основі.

Згідно з п. 10 ч. 4 ст. 42 Закону №280/97-ВР сільський, селищний, міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім випадків, передбачених частиною другою статті 21 Закону України "Про культуру".

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування визначено Законом України Про службу в органах місцевого самоврядування від 7 червня 2001 року №2493-ІІІ (далі - Закон № 2493-ІІІ).

Відповідно до положень ст.2 Закону № 2493-III та ст. 1 Закону №280/97-ВР посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Згідно з абз. 4 ст. 3 Закону № 2493-III визначено, що посадами в органах місцевого самоврядування є посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Відповідно до ст. 4 Закону № 2493-III служба в органах місцевого самоврядування здійснюється на таких основних принципах: служіння територіальній громаді; поєднання місцевих і державних інтересів; верховенства права, демократизму і законності; гуманізму і соціальної справедливості; гласності; пріоритету прав та свобод людини і громадянина; рівних можливостей доступу громадян до служби в органах місцевого самоврядування з урахуванням їх ділових якостей та професійної підготовки; професіоналізму, компетентності, ініціативності, чесності, відданості справі; підконтрольності, підзвітності, персональної відповідальності за порушення дисципліни і неналежне виконання службових обов`язків; дотримання прав місцевого самоврядування; правової і соціальної захищеності посадових осіб місцевого самоврядування; захисту інтересів відповідної територіальної громади; фінансового та матеріально-технічного забезпечення служби за рахунок коштів місцевого бюджету; самостійності кадрової політики в територіальній громаді.

Згідно з положеннями ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Апеляційний суд зазначає, що окрім встановлення самого факту відсутності працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, визначальним фактором для вирішення питання про законність звільнення позивача з роботи є встановлення поважності причин відсутності.

Так, поважними причинами визнаються такі причини, що виключають вину працівника.

При цьому, чинним законодавством не визначено перелік обставин, за яких прогул вважається вчиненим з поважних причин. Тому, вирішуючи питання про поважність причин відсутності на роботі працівника, суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати наявні у справі докази.

Згідно із п.а ч.2 ст. 9 Міжнародної організації праці № 158 Про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №3933-ХІІ від 04.02.1994, тягар доведення наявності законної підстави для звільнення, як це визначено в статті 4 цієї Конвенції, лежить на роботодавці.

Разом з тим, статтею 40 КЗпП України визначено підстави припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого органу, серед яких у п. 4 ч. 1 зазначеної статті передбачено звільнення за прогул (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Згідно із постановою Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст.40 КЗпП, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Слід зазначити, що штатний розпис, структура і загальна чисельність виконавчих органів та апарату органів місцевого самоврядування є внутрішнім організаційно-нормативними документами. Органи місцевого самоврядування мають право розробляти та затверджувати свої штати виходячи з місцевих умов і можливостей.

Внесення протягом року в будь-який час змін до штатного розпису, є правом сільської ради, яке не потребує додаткового доведення, тобто такі повноваження сільської ради є дискреційними, а тому суд не має права втручатися у внутрішню компетенцію органу місцевого самоврядування і не може вимагати обґрунтування доцільності таких дій. Відповідне рішення органу місцевого самоврядування може бути перевірено судом лише на предмет дотримання визначеної законодавством процедури його прийняття.

Право визначати чисельність і штат працівників належить тільки власникові або уповноваженому ним органу. Суд не вправі розглядати питання про доцільність скорочення чисельності чи штату працівників. Отже, власник має право, на свій розсуд, вносити зміни до штатного розкладу.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно п. 5.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників виконавчих органів Чернівецької міської ради та відділів, створених при виконавчих органах міської ради, затверджені розпорядженням Чернівецького міського голови 26.12.2013 №350-р. визначено робочий час з 09:00 по 18:00 (17:00 у п`ятницю) з обідньою перервою з 13:00-13:45 (14:00 у п`ятницю).

З вказаними правилами ознайомлена позивач 15.04.2015, що підтверджено її підписом. Тобто, позивач ознайомилась і вказаними правилами внутрішнього трудового розпорядку та зобов`язалась їх виконувати.

28.07.2021 та 29.07.2021 посадовими особами Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської рад та комісією з припинення діяльності-ліквідації Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради складено акти про відсутність позивач на роботі без поважних причин.

30.07.2021 Головою комісією з припинення діяльності-ліквідації Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради складено доповідну записку щодо відсутності позивача на роботі протягом робочих днів у період з 01.07.2021 по 28.07.2021 та відсутність більше 3 годин робочого дня 29.07.2021 без поважних причин.

При цьому встановлено, що позивач не заперечує щодо її відсутності на робочому місці у період часу з 01.07.2021 по 04.08.2021.

В обґрунтуванні поважності причин відсутності на роботі позивач вказує, що рішенням Чернівецької міської ради від 15.04.2021 №177 вирішено було утворити з 15.06.2021 Департамент урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради та з 01.07.2021 ліквідовано Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської.

На думку позивача, враховуючи вказані зміни у структурі виконавчих органів Чернівецької міської ради, відповідач був зобов`язаний її перевести на рівнозначну посаду в новоутворений орган, однак вказаних дій не було вчинено, у зв`язку із чим позивач 30.06.2021 здала ключі від службового кабінету та не з`являлась на роботу. Стверджує, що з 01.07.2021 у неї було відсутнє робоче місце, однак жодного належного доказу на підтвердження вказаного позивач суду не надала.

Натомість, позивач жодним чином не обґрунтувала суду чому вона не вживала заходів та не намагалась потрапити на своє робоче місце протягом періоду з 01.07.2021 до дня звільнення. Водночас, суд встановив, що жодних перешкод потрапити до свого робочого місця з 01.07.2021 у позивача не було. Крім того, у період з 01.07.2021 по 04.08.2021 позивач рахувалась єдиним працівником у штаті Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської, а у табелі обліку робочого часу їй ставились відмітки ПР» - прогул.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що утворення з 01.07.2021 Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради, до якого відійшли повноваження органу в якому працювала позивач, а також незгода позивача із пропозиціями відповідача щодо наявних вакантних посад у новоствореному Департаменті урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради, не може бути підставою для невиходу на роботу та для невиконання посадових обов`язків.

При цьому, доводи позивача щодо позбавлення у неї з 01.07.2021 права електронно-цифрового підпису не є підтвердженням неможливості виконувати інші її посадові та службові обов`язки.

Таким чином, позивач суб`єктивно та на власний розсуд, без законодавчого підґрунтя, помилково вважає, що з 01.07.2021 її було звільнено, проте жодний розпорядчий документ щодо припинення трудових правовідносин з ОСОБА_1 до 04.08.2021 відповідачем не приймався, під підпис позивач із документом про її звільнення не ознайомлювалась. Тому у позивача правових підстав вважати, що трудові відносини з нею припинено не було. Крім того, виплата позивачу у червні 2021 року вихідної допомоги не може бути достатнім доказом припинення трудових правовідносин з особою, оскільки звільнення працівника реалізовується у вигляді відповідного рішення (наказу, розпорядження).

Слід також зазначити, що відповідач надав суду достатні докази на підтвердження того, що виплата ОСОБА_1 у червні 2021 року вихідної допомоги була помилковою, а відповідальна особа була притягнута до матеріальної відповідальності у серпні 2021 року.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, незгода позивача з наслідками реорганізації (ліквідації) структурного підрозділу в якому вона працювала, а також щодо її працевлаштування у новоствореному Департаменті урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради, могло б бути предметом судового розгляду у випадку її звільнення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що на підставі наданих суду доказів встановлено, що позивач у період з 01.07.2021 по 04.08.2021 без поважних причин була відсутня на роботі, чим допустила прогул, а відтак її звільнення на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України є правомірним.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 26 травня 2022 року.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.