Справа № 640/9375/20
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2022-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 травня 2022 року

Київ

справа №640/9375/20

адміністративне провадження №К/990/6805/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мацедонської В.Е.,

суддів: Кашпур О.В., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора

на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року у справі №640/9375/20 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Офісу Генерального прокурора, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Офісу Генерального прокурора (як правонаступника всіх прав та обов`язків перейменованої Генеральної прокуратури України (ідентифікаційний код: 00034051, місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Різницька, буд. 13/15) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільнені в розмірі середньомісячного заробітку у сумі 46311,72 грн;

- зобов`язати Офіс Генерального прокурора (як правонаступника всіх прав та обов`язків перейменованої Генеральної прокуратури України (ідентифікаційний код: 00034051, місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Різницька, буд. 13/15) нарахувати та сплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільнені в розмірі середнього місячного заробітку, що складає 46311,72 грн;

- стягнути з Офісу Генерального прокурора (як правонаступника всіх прав та обов`язків перейменованої Генеральної прокуратури України (ідентифікаційний код: 00034051, місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Різницька, буд. 13/15) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 18 жовтня 2019 року по день ухвалення судового рішення у цій справі.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року апеляційну скаргу задоволено, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Офісу Генерального прокурора щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільнені в розмірі середнього місячного заробітку у сумі 46 311, 72 грн;

- зобов`язано Офіс Генерального прокурора нарахувати та сплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільнені в розмірі середнього місячного заробітку, що складає 46 311, 72 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 11 серпня 2021 року постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні скасовано і в цій частині справу направлено на новий розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду. У решті постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року в цій справі залишено без змін.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задоволено.

Стягнуто з Офісу Генерального прокурора (ідентифікаційний код: 00034051, місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Різницька, буд. 13/15) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.10.2019 по 24.09.2021 у розмірі 990 364 (дев`ятсот дев`яносто тисяч триста шістдесят чотири) грн 29 коп.

Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, Офісу Генерального прокурора звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.

Ухвалами Верховного Суду від 09.12.2021 року, від 31.12.2021 року та від 02.02.2022 року касаційні скарги повернуто скаржнику.

18 лютого 2022 року скаржником повторно подано касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 28 квітня 2022 року касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора залишено без руху із наданням скаржнику строку у десять днів з моменту отримання копії вказаної ухвали для усунення недоліків шляхом надання до суду документа про сплату судового збору.

Вказану ухвалу відповідачем отримано 02 травня 2022 року.

11 травня 2022 року від скаржника надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено платіжне доручення про сплату судового збору.

Отже, недоліки усунуто скаржником у строк, передбачений в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У тексті касаційної скарги міститься заява про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивовано тим, що повний текст оскаржуваної постанови виготовлено 25 жовтня 2021 року, а скаржник вперше звернувся з касаційною скаргою 24 листопада 2021 року. Проте, ухвалою Верховного Суду від 09 грудня 2021 року касаційну скаргу повернуто скаржнику. Повторно подано касаційну скаргу 17 грудня 2021 року, однак ухвалою від 31 грудня 2021 року касаційна скарга повернута скаржнику, та отримана ним 10 січня 2022 року. 14 січня 2022 року Офіс Генерального прокурора знову подав касаційну скаргу, яку ухвалою від 07 лютого 2022 року повернуто скаржнику. Вказану ухвалу отримано скаржником 10 лютого 2022 року. 18 лютого 2022 року Офіс генерального прокурора повторно звернувся до Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (ч. 3 ст. 329 КАС України).

З огляду на викладене, наявні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки скаржником подана первісна касаційна скарга протягом 30 днів з дня отримання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, а також повторно подані касаційні скарги після повернення Верховним Судом без надмірних зволікань та перевищення строків на касаційне оскарження.

Підставою касаційного оскарження Офісом Генерального прокурора вказано пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, відповідно до якого суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Так, скаржник зазначає, що при визначенні розміру середнього заробітку із застосуванням коефіцієнту підвищення посадового окладу 4,029 прокурору, який не був переведеним на посаду до Офісу Генерального прокурора за результатами успішного проходження атестації, судом апеляційної інстанції не враховано висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 30.06.2021 року у справі №826/17798/14, від 04.11.2021 року у справі №640/537/20, від 21.10.2021 у справі №640/154/20, від 01.12.2021 року у справі №640/26041/19 щодо безпідставності застосування п. 10 Порядку 100, Постанови № 1155 при визначенні середнього заробітку прокурора з урахуванням положень п. З розділу II Закону № 113-ІХ.

Також підставою для відкриття касаційного провадження у справі скаржник зазначає пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідностнах.

Так скаржник зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо порядку застосування абзацу 1 ст. 116 КЗпП України в частині визначення періоду розрахунку зі звільненим працівником, який в останній робочий день не був присутнім на робочому місці, а з вимогою про нарахування та виплату належної йому суми при звільненні звернувся пізніше.

Крім того, скаржник посилається на виключні підстави, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а саме підпункт а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги щодо підстав касаційного оскарження, визначених статтею 328 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи є достатньо обґрунтованими та потребують перевірки.

Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі на підставі пунктів 1 та 3 частини 4 статті 328 КАС України, а також підпункту а) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України

Керуючись статтями 328-330, 334, 335, 338 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Поновити Офісу Генерального прокурора строк на касаційне оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року у справі № 640/9375/20.

Витребувати із Окружного адміністративного суду міста Києва справу №640/9375/20.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді О. В. Кашпур

С. А. Уханенко