Справа № 465/1200/22
Суддя: Марків Ю. С.
Дата ухвалення: 2022-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

24.05.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої - судді Марків Ю.С.,

за участі секретаря судового засідання Чапля В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Яцишин А.В. звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позов мотивує тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 15.02.2022 року серії ЕАО № 5321468, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Вважає зазначену постанову такою, що прийнята з порушенням норм чинного законодавства України та такою, що містить неправдиві відомості, оскільки позивач є власником транспортного засобу Ford Mustang з 26.06.2021 року, а отже такий автомобіль зареєстрований у встановленому чинним законодавством порядку та при реєстрації пройшов усі необіхдні процедури, в тому числі на технічну відповідність державним нормам та стандартам України, докази переобладнання даного транспортного засобу після державної реєстрації відсутні, до оскаржуваної постанови не долучено жодного доказу, який би вказував на вчинення ним адміністративного правопорушення, не зазначено про те, що під час розгляду адміністративної справи він заперечував щодо порушення Правил дорожнього руху, мотивів таких заперечень тощо.

Враховуючи вищевикладене, просить суд постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 15.02.2022 року серії ЕАО № 5321468 щодо ОСОБА_1 визнати протиправною та скасувати.

Окрім цього, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

Не погоджуючись з поданим позовом, представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити повністю у задоволенні позовних вимог у зв`язку з безпідставністю такого.

Відзив мотивує тим, що вважає винесену щодо позивача постанову такою, що винесена відповідно до норм чинного законодавства, є законною, обгрунтованою та справедливою. Вказує, що в Україні відповідність технічного стану автомобіля перевіряється згідно з ДСТУ 3649:2010 "Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання", який визначає кількість, колір та наявність зовнішніх приладів на колісних транспортних засобах, а саме визначено, що обов`язково на всіх автомобілях та автобусах покажчик повороту передній, боковий та задній мають бути автожовтого кольору; вносити зміни у конструкцію автомобілів, а також застосовувати додаткове обладнання без узгодження таких дій за встановленим законодавством порядком не дозволяється. У відзиві на позовну заяву також вказує, на те, що покажчики, встановлені на транспортному засобі повинні бути автожовтого кольору відповідно до Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання. Окрім цього, зазначає, що позивачем на підтвердження того, що автомобіль пройшов сертифікацію в Україні, не надано доказів того, що передбачені заводом-виробником зовнішні світлові прилади на верхній частині кабіни є дозволеною заводською опцією, мають заводські кріплення, наявність встановлених прожекторів, що передбачено в заводській книжці транспортного засобу.

Щодо заявленої вимоги позивача про стягнення на його користь судових витрат на правову допомогу, представником відповідача подано до суду клопотання про зменшення розміру заявлених витрат на правничу допомогу, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні стягнень судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вважають розмір витрат явно завищеним та неспівмірним з обсягом наданих адвокатом послуг.

Суд, з`ясувавши доводи на які учасник справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 15.02.2022 року серії ЕАО №5321468, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно вищевказаної постанови, ОСОБА_1 15.02.2022 року о 23 год. 08 хв. у м.Львові по вул.Наукова, буд.62 керував транспортним засобом, у якого задні покажчики поворотів були червоного кольору, під час перевірки комплектності транспортного засобу були відсутні аптечка, працездатний вогнегасник, чим порушено вимоги правил п. 31.4.7Є, 31.4.3А таблиця 1 розділу ДСТУ 3649:2010, чим порушив п. 31.4.3 ПДР керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Законність та обґрунтованість вказаної постанови та дій відповідача щодо винесення цієї постанови є предметом спору в цій справі.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП).

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У контексті наявності/відсутності у діях позивача за таких обставин складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, як то, порушення вимог п. 31.4.3 ПДР України за користування заднім світловим показчиком повороту червоного кольору, суд відмічає таке.

Кваліфікація правопорушення - це правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення правових (юридично значущих) ознак, визначення правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу правопорушення, передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За своєю суттю і змістом кваліфікація правопорушення завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування процесуальними засобами двох важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом правопорушення) протиправного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу правопорушення, передбаченого відповідною статтею чи то конкретною нормою КУпАП.

А склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності. До структури складу адміністративного правопорушення відносяться: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; та суб`єктивна сторона.

У свою чергу, об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КУпАП, полягає у керуванні водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Пунктом 31 ПДР України встановлено відповідальність за технічний стан транспортних засобів та їх обладнання.

Відповідно до п. 31.4.3 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам зовнішніх світлових приладів, зокрема:

а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

б) порушено регулювання фар;

в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;

г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;

ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Як вбачається із спірної постанови, підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 31.4.3 ПДР України, було встановлення користування заднім світловим показчиком повороту червоного кольору.

А отже, у світлі наведених вище правових норм, користування заднім світловим показчиком повороту червоного кольору не утворює собою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, оскільки це не забороняє експлуатацію транспортного засобу.

Відповідно позивач не допускав порушення положень п. 31.4.3 ПДР України.

А за таких обставин, виключається можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП, оскільки підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за вказаною нормою є саме порушення ПДР України, а не стандартів ДСТУ.

Водночас, будь - яких інших належних, допустимих і достовірних доказів того, що при користуванні заднім світловим показчиком повороту червоного кольору забороняється експлуатація транспортного засобу, відповідач суду не надав.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, положеннями ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №15 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 по справі №211/3520/16-а, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Така постанова по свій правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 КАС України).

Відповідно до ч.5 ст.77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 121 КУпАП, оскільки наданими до матеріалів справи про адміністративне правопорушення доказами не підтверджується та обставина, що позивач керував транспортним засобом за наявності технічних несправностей і невідповідності вимогам зовнішніх світлових приладів, при яких відповідно до п. 31.4.3 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів, відтак суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтованим, тому постанову серії ЕАО №5321468 від 15.02.2022 року, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності слід скасувати.

Відповідно до статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В свою чергу, положеннями ст. 286 КАС України не передбачено можливості ухвалення рішення про визнання протиправною оскаржувану постанову, тому таку вимогу належить залишити без задоволення.

Щодо стягнення на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку.

Частиною першою статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до позовної заяви долучено договір про надання правової допомоги №16/02-22 від 16.02.2022 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Яцишином Андрієм Володимировичем; акт приймання-передачі від 17.02.2022 року, відповідно до якого позивачу надано послуги з правничої домоги на загальну суму 2000,00 грн.; квитанцію №0.0..1 від 17.02.2022 року, якою підтверджується сплата позивачем на рахунок адвоката Яцишина А.В. 2000,00 грн. за надання правничої допомоги.

Разом з тим, враховуючи нескладність даної категорії справ, її типовість та обсяг необхідних послуг, наданих адвокатом, а також пропорційність, розумність та співмірність розміру судових витрат до предмета спору, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, з 2000 грн. до 1500 грн., що підлягають стягненню на користь позивача з відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області.

Згідно вимог ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Окрім цього, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року по справі № 543/775/17, яка є обов`язковою для застосування суду.

Відтак, з відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань останнього, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496,20 грн. за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 122, 152-1, 255, 258, 279-1, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 5, 15, 72-77, 79, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 15.02.2022 року серії ЕАО № 5321468 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.121 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП - закрити.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судових витрат на відшкодування судового збору.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції в користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.286,293.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області, адреса: м.Львів, вул. Перфецького, буд.19.

Cуддя Марків Ю.С.