Справа № 580/10931/21
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2022-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року справа № 580/10931/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в особі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання призначити та виплатити грошову допомогу, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якій просить стягнути з відповідача грошову допомогу у розмірі 10 пенсій у сумі 52 303 грн. 30 коп.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що з серпня 2021 року отримує пенсію за віком у розмірі 5230 грн. 33 коп. Позивач працювала протягом тридцяти років у дитячих садках державної форми власності у період з 11.04.1991 по 20.08.2021, у зв`язку з чим має право на призначення і виплату грошової допомоги у розмірі 10 пенсій відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1191 від 23.11.2021. Проте відповідач відмовив у призначенні такої допомоги з тих підстав, що неможливо встановити, до якої форми власності відносились та з яких фондів фінансувались дитячі заклади, у яких працювала позивач, а саме: №456 м. Києва (підпорядкованому Київському виробничому об`єднанню «Хімволокно») та ясла-садок №8 станції Черкаси (підпорядкованому Одеській залізниці). Вважаючи вказану відмову протиправною позивач зазначає, що Одеська залізниця є структурним підрозділом ПАТ «Укрзалізниця», власником якого є Україна. Форма власності Київського виробничого об`єднання «Хімволокно» була відображена в його назві, оскільки наказом Міністерства промисловості України №201 від 10.09.1993 вказане підприємство було перейменоване на Київське державне виробниче об`єднання «Хімволокно».

Відповідач проти позову заперечив. 30.03.2022 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що при розгляді наданих позивачем документів до страхового стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, не зараховано період роботи в ВАТ «Київхімволокно» з 11.04.1991 по 04.05.1993 згідно довідки №343 від 16.07.2021 та період роботи в «дитячих яслах саду №8 станції Черкаси» з 25.05.1993 по 17.10.1994 згідно довідки №12347/Б-17 від 06.08.2021 як працівника освіти, оскільки з архівних довідок не вбачається належність вказаних закладів до державної або комунальної власності. Тому позивач не має права на призначення грошової допомоги у розмірі 10 пенсій. З вказаних підстав просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 11.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

З`ясувавши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, дослідивши подані письмові докази, суд встановив наступне.

З трудової книжки НОМЕР_1 вбачається, що позивач ОСОБА_1 працювала:

- з 11.04.1991 по 04.05.1993 вихователем в дитячому закладі №456 м. Києва;

- з 25.05.1993 по 17.10.1994 вихователем в ясла-садку №8 ст. Черкаси Одеської залізниці Державної адміністрації залізничного транспорту.

З архівної довідки архівного відділу Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації №585 від 03.12.2021 вбачається, що інформації про форму власності та джерела фінансування ВАТ «Київхімволокно» та підлеглих йому дошкільних закладів архівний відділ не має, оскільки не є фондоутворювачем документів вказаного підприємства.

Згідно листа регіональної філії Одеської залізниці №Н3Е/ННФ-402/11 від 01.10.2021 вбачається, що інформації про форму власності та джерела фінансування дошкільних закладів, які входили до складу відділу навчальних закладів Одеської залізниці архів не має.

Позивач 04.11.2021 звернулась до відповідача із заявою щодо виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.

Відповідач листом №2300-0206-8/68713 від 17.11.2021 відмовив позивачу у нарахуванні та виплаті вказаної допомоги з тих підстав, що при розгляді наданих позивачем документів до страхового стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, не зараховано період роботи в ВАТ «Київхімволокно» з 11.04.1991 по 04.05.1993 згідно довідки №343 від 16.07.2021 та період роботи в «дитячих яслах саду №8 станції Черкаси» з 25.05.1993 по 17.10.1994 згідно довідки №12347/Б-17 від 06.08.2021 як працівника освіти, оскільки з архівних довідок не вбачається належність вказаних закладів до державної або комунальної власності.

Не погоджуючись з відмовою у виплаті одноразової грошової допомоги позивач звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» від 04.11.1993 №909 затверджено вичерпний перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Згідно пункту 71 Прикінцевих положень Закону №1058 особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Системний аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах і вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-1V будь-якого іншого виду пенсії.

Відповідно до пункту 1 Переліку №909 до посад в дошкільних навчальних закладів усіх типів, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, відносяться завідуючі, вихователі-методисти, вихователі, музичні керівники, вчителі-дефектологи, вчителі-логопеди, практичні психологи.

Постановою Кабінету Міністрів України №1191 від 23.11.2011 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати. (далі Порядок №1191).

Згідно пункту 1 Порядку №1191 цей Порядок визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 71 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Згідно пункту 5 Порядку №1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-1V та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Судом встановлено, що при розгляді наданих позивачем документів відповідач не зарахував до страхового стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, період роботи у ВАТ «Київхімволокно» з 11.04.1991 по 04.05.1993 згідно довідки від 16.07.2021 №343 та період роботи в дитячих яслах саду №8 станції Черкаси з 25.05.1993 по 17.10.1994 згідно довідки від 06.08.2021 №12347/Б-17 як працівника освіти, оскільки з архівних довідок не вбачається належність закладів, де працювала позивач, до закладів та установ державної та комунальної форми власності.

Згідно ст. 167 Цивільного кодексу України держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин. Держава може створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, навчальні заклади тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом. Держава може створювати юридичні особи приватного права (підприємницькі товариства тощо), брати участь в їх діяльності на загальних підставах, якщо інше не встановлено законом.

Спеціальним законом, який регулював відносини у галузі освіти станом на час роботи позивача у спірні періоди, був Закон України «Про освіту» від 23.05.1991 року

№ 1060-XII (далі Закон №1060-Х11), і який втратив чинність Закону №2145-V111 від 05.09.2017.

Згідно ст. 16 Закону №1060-Х11 навчально-виховні заклади створюються державними, кооперативними, громадськими організаціями, підприємствами, установами, приватними особами відповідно до соціально-економічних, національних, культурно-освітніх потреб у них і при наявності необхідної матеріально-технічної, науково-методичної бази, педагогічних кадрів.

Ст. 56 Закону №1060-Х11 передбачає, що фінансування державних навчально-виховних закладів, установ і організацій системи освіти здійснюється на нормативній основі за рахунок коштів республіканського та місцевих бюджетів, галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування.

За змістом вказаних приписів навчально-виховні заклади, створені державними підприємствами, відносяться до державної форми власності.

Судом встановлено, що згідно копії трудової книжки позивача та копії архівної довідки Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 18.02.2021 №77 ОСОБА_2 (після одруження ОСОБА_3 ) працювала у відкритому акціонерному товаристві «Київхімволокно» з 19.12.1980 по 04.05.1993, в тому числі з 11.04.1991 по 04.05.1993 - вихователем дитячої установи 456.

Водночас згідно з копією архівної довідки Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації (Фонд №Р-1030, Опис №2-К справ з кадрових питань (особового складу) за 1944-2017 роки) фабрика штучного волокна «Київхімволокно» була утворена у жовтні 1937 року та у подальшому була перейменована, зокрема, з 25 квітня 1975 по 09.09.1993 мала назву Київське ордена Трудового Червоного Прапору виробниче об`єднання «Хімволокно», з 10.09.1993 по 29.12.1994 Київське державне виробниче об`єднання «Хімволокно», з 30.12.1994 по 06.02.2017 - відкрите акціонерне товариство «Київхімволокно».

Отже у період роботи позивача з 11.04.1991 по 04.05.1993 вихователем дитячої установи 456 вказана установа була створена підприємством державної форми власності, тому також є дитячою установою державної власності.

Щодо періоду роботи позивача в дитячих яслах саду №8 станції Черкаси Одеської залізниці Державної адміністрації залізничного транспорту з 25.05.1993 по 17.10.1994 суд зазначає, що згідно ст. 1 Закону України «Про залізничний транспорт» від 4 липня 1996 року N 273/96-ВР залізниця - статутне територіально-галузеве об`єднання, до складу якого входять підприємства, установи та організації залізничного транспорту і яке, при централізованому управлінні, здійснює перевезення пасажирів та вантажів у визначеному регіоні транспортної мережі.

Згідно ст. 4 вказаного Закону залізниця є основною організаційною ланкою на залізничному транспорті. Створення, реорганізація, ліквідація та визначення територіальних меж залізниць, призначення і звільнення їх керівників здійснюються рішеннями Кабінету Міністрів України за поданням Міністерства транспорту України.

Управління залізницями та іншими підприємствами залізничного транспорту, що належать до загальнодержавної власності, здійснюється органом управління залізничним транспортом - Державною адміністрацією залізничного транспорту України (далі - Укрзалізниця), підпорядкованим Міністерству транспорту України.

Ст. 5 вказаного Закону визначала, що майно, закріплене за залізницями, підприємствами, установами та організаціями залізничного транспорту загального користування, є загальнодержавною власністю.

Враховуючи, що згідно вказаних приписів підприємства, установи, організації залізничного транспорту були засновані на державній власності, відповідно і дитячі ясла- садок №8 станції Черкаси відносились до державної форми власності.

Зважаючи на вказане відповідач протиправно не зарахував періоди роботи позивача у ВАТ «Київхімволокно» з 11.04.1991 по 04.05.1993 та з 25.05.1993 по 17.10.1994 до страхового стажу, який дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та виплату грошової допомоги відповідно до п. 5 Порядку №1191.

Водночас в матеріалах справи відсутні докази того, що стаж роботи позивача, передбачений пунктом 5 Порядку №1191, становить 30 років, що дає право на виплату грошової допомоги згідно пункту 71 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону №1058-1V.

Отже позовна вимога про стягнення грошової допомоги у сумі 52303,30 грн є передчасною і задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи зазначене суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу, який дає право на виплату грошової допомоги відповідно до п. 5 Порядку №1191 періоди роботи позивача у ВАТ «Київхімволокно» з 11.04.1991 по 04.05.1993 та у дитячих яслах-садку №8 станції Черкаси Одеської залізниці Державної адміністрації залізничного транспорту з 25.05.1993 по 17.10.1994 та повторно розглянути питання щодо призначення і виплати грошової допомоги, передбаченої пункту 71 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону №1058-1V і прийняти відповідне рішення.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Надавши оцінку доказам, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивач сплатила судовий збір у сумі 908 грн, отже на її користь належить стягнути з відповідача 454 грн.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо призначення ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на час призначення пенсії, передбаченої пунктом 71 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.1993 №1058-1V, оформлену листом від 17.11.2021 №2300-0206-8/68713.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18002, ) зарахувати до страхового стажу, який дає право на призначення та виплату грошової допомоги, передбаченої пунктом 71 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.1993 №1058-1V, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) період роботи у ВАТ «Київхімволокно» з 11.04.1991 по 04.05.1993, та період роботи у дитячих яслах-садку №8 станції Черкаси Одеської залізниці Державної адміністрації залізничного транспорту з 25.05.1993 по 17.10.1994 та повторно розглянути питання щодо нарахування і виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на час призначення пенсії, передбаченої пунктом 71 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.1993 №1058-1V і прийняти відповідне рішення.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18002, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Головуючий Алла РУДЕНКО