Справа № 240/31687/21
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

25 травня 2022 року м. Житомир справа №240/31687/21

категорія 111030600

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Черняхович І.Е., розглядаючи позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення та протиправною бездіяльності,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області (далі - відповідач) в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Житомирській області про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 26.11.2020 за №2172255/, винесених відносно поданих ФОП ОСОБА_1 податкових накладних;

- визнати протиправною бездіяльність комісії Головного управління ДПС у Житомирській області щодо неприйняття рішення про реєстрацію розрахунків коригування: №1 від 30.05.2020 (сума ПЗ/ПК -665,00 грн.); №3 від 20.06.2020 (сума ПЗ/ПК -985,10 грн.); №1 від 20.06.2020 (сума ПЗ/ПК -1074,36 грн.); №2 від 30.09.2020 (сума ПЗ/ПК -3146,08 грн.); №2 від 18.03.2021 (сума ПЗ/ПК -256,96 грн.), поданих ФОП ОСОБА_1 .

Ухвалою від 26 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі 240/31687/21 за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Головним управління ДПС в Житомирській області до суду було подано клопотання, в якому відповідач просив залишити позовну заяву ФОП ОСОБА_1 без розгляду, через пропуск ним процесуального строку на звернення з даним позовом до суду. В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначив, що оскаржуване рішення №2172255/ було прийняте 26 листопада 2020 року. Також, після отримання квитанції про зупинення реєстрації спірних розрахунків коригування позивачу стало відомо про порушення його прав. Однак, з даним позовом до суду позивач звернувся лише 25.10.2021, тобто з пропуском шестимісячного строку на звернення. З огляду на зазначене, Головне управління ДПС в Житомирській області просило застосувати визначені КАС України наслідки пропуску строку звернення до суду у вигляді залишення позовної заяви без розгляду.

Розглянувши зазначене клопотання та перевіривши дотримання ФОП ОСОБА_1 процесуальних строків на звернення з даним позовом до суду, суду встановив наступне.

Частиною 1 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії" Суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У Справі "Пономарьов проти України" Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Також прецедентна практика Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" та "Круз проти Польщі" виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Згідно з частиною 2 статті 122 КАС України, за загальним правилом, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлений статтею 122 КАС України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав є не тільки її дії, спрямовані на захист порушених прав, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Суд зауважує, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом спірних правовідносин у даній справі є рішення комісії Головного управління ДПС у Житомирській області від 26.11.2020 за №2172255/ про відмову в реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, а також протиправна, на переконання позивача, бездіяльність Головного управління ДПС у Житомирській області щодо не прийняття рішення про реєстрацію розрахунків коригування: №1 від 30.05.2020; №3 від 20.06.2020; №1 від 20.06.2020; №2 від 30.09.2020; №2 від 18.03.2021.

Відтак, оскільки оскаржуване рішення комісії Головного управління ДПС у Житомирській області від 26.11.2020 за №2172255/ про відмову в реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування від 30.09.2020 №1 було прийняте 26 листопада 2020 року, то саме з цієї дати позивач дізнався про порушення цим рішенням своїх прав та інтересів. Відповідно з 26.11.2020 для позивача розпочався та 26.05.2021 закінчився процесуальний строк на звернення до суду в частині позовних вимог, які стосуються оскарження рішення від 26.11.2020 за №2172255/.

З приводу стоку звернення до суду в частині позовних вимог, які стосуються протиправної, на переконання позивача, бездіяльності Головного управління ДПС у Житомирській області щодо неприйняття рішення про реєстрацію розрахунків коригування: №1 від 30.05.2020; №3 від 20.06.2020; №1 від 20.06.2020; №2 від 30.09.2020; №2 від 18.03.2021, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що вищезазначені розрахунки коригування були надіслані ФОП ОСОБА_1 на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, однак за наслідками їх перевірки контролюючим органом позивачу були надіслані квитанції про зупинення їх реєстрації.

Так, по розрахунку коригування від 30.05.2020 №1 квитанція про зупинення її реєстрації була надіслана позивачу 12.06.2020, по розрахунку коригування від 20.06.2020 №1 квитанція про зупинення її реєстрації була надіслана 30.06.2020, по розрахунку коригування від 20.06.2020 №3 квитанція про зупинення її реєстрації була надіслана 30.06.2020, по розрахунку коригування від 30.09.2020 №1 квитанція про зупинення її реєстрації була надіслана 15.10.2020, по розрахунку коригування від 30.09.2020 №2 квитанція про зупинення її реєстрації була надіслана 15.10.2020, по розрахунку коригування від 18.03.2021 №2 квитанція про зупинення її реєстрації була надіслана 19.03.2021.

Відтак, з моменту отримання квитанцій, яким позивача було повідомлено, що реєстрація надісланих ним розрахунків коригування зупинена, він дізнався про порушення відповідачем його прав, які полягають у бездіяльності Головного управління ДПС у Житомирській області щодо неприйняття рішення про реєстрацію розрахунків коригування: №1 від 30.05.2020; №3 від 20.06.2020; №1 від 20.06.2020; №2 від 30.09.2020; №2 від 18.03.2021.

Таким чином, по розрахунку коригування від 30.05.2020 №1 процесуальний строк на звернення до суду розпочався для позивача 12.06.2020 та відповідно закінчився 12.12.2020; по розрахунку коригування від 20.06.2020 №1 розпочався 30.06.2020 та відповідно закінчився 30.12.2020; по розрахунку коригування від 20.06.2020 №3 розпочався 30.06.2020 та відповідно закінчився 30.12.2020; по розрахунку коригування від 30.09.2020 №2 розпочався 15.10.2020 та відповідно закінчився 15.04.2021; по розрахунку коригування від 18.03.2021 №2 розпочався 19.03.2021 та відповідно закінчився 19.09.2021.

В свою чергу, з даним позовом до суду ФОП ОСОБА_1 звернувся лише 07 жовтня 2021 року, що підтверджується реєстраційного штампу суду на першій сторінці його позовної заяви.

Вказане свідчить про пропуск позивачем визначеного статтею 122 КАС України шестимісячного строку на звернення до суду.

Згідно з статтею 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Водночас, позивач відповідної заяви про поновлення йому пропущеного процесуального строку на звернення до суду не подавав.

Частинами 1 та 2 ст. 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Крім того, судом також було встановлено, що позивач при зверненні з даним позовом до суду сплати судовий збір у розмірі меншому, ніж це передбачено законом.

Частиною 2 статті 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, ФОП ОСОБА_1 одночасно заявлено шість вимог немайнового характеру, оскільки предметом спору є протиправні, на переконання позивача, рішення та бездіяльність вчинені відповідачем відносно шести розрахунків коригування.

Таким чином, кожний розрахунок коригування має окремі правові наслідки, не пов`язані між собою, а тому при їх оскарженні у судовому порядку судовий збір розраховується із встановленого діючим законодавством розміру окремо за кожним із них.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою - підприємцем справляється судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановлено, що з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у становить 2270,00 гривень.

З вищезазначеного вбачається, що загальний розмір судового збору, який фізична особа-підприємець ОСОБА_1 повинен був сплатити за подачу даного позову до суду становить 13620,00 гривень (2270,00 грн. х 6 = 13620,00 грн.).

Однак, позивач до позовної заяви долучив платіжне доручення від 01.10.2021 №2958, яке свідчить про сплату ним судового збору в розмірі 908,00 гривень.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно доплатити судовий збір у розмірі 12712,00 гривень (13620,00 грн. - 908,00 грн. = 12712,00 грн.).

Згідно з ч. 13 ст. 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву ФОП ОСОБА_1 із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду:

- клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску;

- доказу (оригіналу квитанції) сплати судового збору в розмірі 12712,00 гривень.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору:

Отримувач коштів: ГУК у Жит.обл/ТГ м.Житомир/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37976485

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA4006797

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101; РНОКПП позивача; Судовий збір, за позовом ФОП ОСОБА_1 , Житомирський окружний адміністративний суд.

Керуючись статтями 122, 169, 171, 243, 248, 256, 287 КАС України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки та надати клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на звернення до суду та докази поважності причин його пропуску протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде залишено без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя І.Е.Черняхович