Справа № 560/10066/21
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2022-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/10066/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

24 травня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Сапальової Т.В. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, у якій просив визнати протиправним та скасувати рішення №95 від 07.11.2020 та зобов`язати відповідача призначити пенсію за вислугу років з 30 жовтня 2020 року.

В обґрунтування позову зазначив, що у жовтні 2020 він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії за вислугу років згідно з пунктом «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Вважає, що відповідач протиправно відмовив у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу (12 років 6 місяців). Позивач зазначає, що у період з травня по листопад 1986 проходив виробничу практику в Локомотивному депо Полтава Південної залізниці, де виконував обов`язки помічника машиніста, за що отримував заробітну плату штатного помічника машиніста тепловоза. Зазначене підтверджується довідкою про заробіток за №993 від 10 листопада 2020 Служби локомотивного господарства Регіональної філії «Південна залізниця». Натомість, управління ПФУ не зараховує даний період роботи до спеціального стажу, що позивач вважає неправомірним.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від №95 від 07.11.2020.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути та вирішити заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років (на пільгових умовах) відповідно до пункту "а" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням висновків суду стосовно роботи (проходження виробничої практики) ОСОБА_1 у період з 26 травня по 30 листопада 1986 року у Локомотивному депо Полтави, провівши відповідний перерахунок пільгового стажу.

У задоволенні решти вимог позову - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. В апеляційній скарзі зазначає, що рішення прийняте в межах вимог чинного законодавства. Покликається на те, що у довідці уточнюючій характер роботи №174 зазначений період роботи позивача помічником машиніста тепловоза з 02.12.1986 по 16.03.1999. Крім того, відповідно до відомостей трудової книжки позивач у період з 26.10.1985 по 01.12.1986 проходив навчання в СПТУ №3 м.Полтава. Зазначає, що документів про проходження позивачем виробничої практики надано не було.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість судового рішення, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено наявними в справі матеріалами, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 30.10.2020 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.«а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Позивачем були надані копії трудової книжки серії НОМЕР_1 від 02.12.1986, військового квитка, диплому про навчання, свідоцтва про присвоєння кваліфікаційного рівня з робітничих професій №37 про період навчання з 02.04.2002 по 02.08.2002, довідки про навчання №123 від 15.10.2020, виданої Хмельницькою Об`єднаною школою технічною ТСО України за період з 10.01.1983 по 16.05.1983, свідоцтва про навчання №457638 від 28.04.1983, виданого Хмельницькою автомобільною школою ДОСААФ, довідки №173 від 24.09.2020 про реорганізацію, довідки уточнюючої характер роботи №174 від 24.09.2020 щодо періоду роботи з 02.12.1986 по 16.03.1999, виданої регіональною філією «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця».

Встановлено, що згідно з записами трудової книжки позивач у період з 02.12.1986 по 16.03.1999 працював помічником машиніста тепловоза в локомотивному депо Полтава. У період з 14.01.1986 по 01.12.1986 він також навчався в СПТУ №3 м.Полтави за спеціальністю помічник машиніста тепловоза.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 07.11.2020 № 95 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до заяви від 30.10.2020 року у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи 12 років 6 місяців, передбаченого ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», про що повідомлено листом від 18.02.2021.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що ефективним способом захисту прав позивача буде скасувати спірне рішення та зобов`язати повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії із урахуванням висновків суду стосовно роботи (проходження виробничої практики) ОСОБА_1 у період з 26 травня по 30 листопада 1986 року у Локомотивному депо Полтави, провівши відповідний перерахунок пільгового стажу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, законами України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року N 1788-XII, "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV, які є чинними на час виникнення спірних відносин. Згідно з вступною частиною Закону України "Про пенсійне забезпечення", положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років згідно із Законом №3108-IV від 17.11.2005.

Відповідно до статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон №1788) пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. Право на пенсію за вислугу років мають, зокрема робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітені (стаття 52 Закону №1788) Відповідно до п."а" ч.1 ст.55 Закону №1788 право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі, для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим - третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту "б" частини першої статті 13 цього Закону.

Відповідно до п."б" ст.13 Закону №1788 на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах, і користуються правом на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583 (далі - Постанова №583).

Необхідною умовою для виникнення права на пенсійне забезпечення за вислугу років є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що передбачають пільгове призначення пенсії, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною посадою (професією).

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, однак якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер певної виконуваної роботи, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників та інші документи.

Так, з матеріалів справи встановлено, що спірним рішенням Головного управління позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи 12 років 6 місяців, передбаченого ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». У рішенні зазначається, що тривалість страхового стажу позивача, який дає право на пенсію за вислугу років, становить 12 років 3 місяці 15 днів.

Як встановлено з наявних у справі документів, у період з 26 травня по 30 листопада 1986 року позивач дійсно проходив виробничу практику у Локомотивному депо Полтава Південної залізниці (виконував роботу дублера помічника машиніста тепловоза, наказ №36 від 26.05.1986) та отримував оплату за тарифною ставкою помічника машиніста тепловоза, що доводиться особовими рахунками №2926, №2369, наданими Регіональною філією Південної залізниці, та довідкою про заробіток для обчислення пенсії за №993 від 10 листопада 2020 року.

Таким чином, оскільки у період з травня по листопад 1986 року позивач виконував обов`язки помічника машиніста тепловоза з повним робочим днем та отриманням заробітної плати за тарифною ставкою, і у подальшому був прийнятий на роботу помічника машиніста тепловоза за направленням навчального закладу, цей період підлягає зарахуванню до пільгового стажу. Як вбачається з документів пенсійної справи, у ній міститься довідка про заробіток №993 від 10.11.2020 року, яка свідчить про те, що у період з травня по листопад 1986 та у грудні 1986 позивачу виплачувалась заробітна плата.

Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що спосіб формулювання підстави відмови, який застосований відповідачем у спірному рішенні, не відповідає вимогам обґрунтованості, оскільки з тексту рішення неможливо зрозуміти, які періоди роботи позивача були зараховані або не зараховані до пільгового стажу.

Водночас, враховуючи, що документи, які доводять пільговий стаж позивача у період з травня по листопад 1986 року не були надані при первинному зверненні до пенсійного колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо необхідності зобов`язати відповідача повторно розглянути документи, подані позивачем для призначення пенсії із урахуванням обставин, встановлених судом стосовно вказаного періоду проходження виробничої практики.

Враховуючи зазначене вище колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, що з метою ефективного захисту прав позивача слід скасувати спірне рішення та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії із урахуванням висновків суду стосовно роботи (проходження виробничої практики) ОСОБА_1 у період з 26 травня по 30 листопада 1986 року у Локомотивному депо Полтави, провівши відповідний перерахунок пільгового стажу.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним положенням закону рішення відповідає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Ватаманюк Р.В.