Справа № 160/5277/21
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2022 року м. Дніпросправа № 160/5277/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Ліненко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року (м. Дніпро, суддя Єфанова О.В.) у справі №160/5277/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТА-Д"

до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

встановив:

05 квітня 2021 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати повідомлення-рішення відповідача від 19.03.2021 № по нарахуванню штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва, обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та палива у сумі 1000000,00 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року позовні вимоги ТОВ "МЕТА-Д" задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що відповідачем у суді першої інстанції було доведено правомірність податкового повідомлення-рішення від 19.03.2021 № та проведення фактичної перевірки на підставі наказу від 09.02.2021 року №444-п. Наказ від 09.02.2021 № 444-П було прийнято на підставі п.80.2.5. п.80.2 ст.80 ПК України, тобто інформації із баз ІС «Податковий блок», а саме отримання ТОВ «МЕТА-Д» протягом календарного року для власного споживання 10 138 845,98 літрів (10 138,85 кубічних метрів) пального, що перевищує 1000 кубічних метрів. Також із бази ІС «Податковий блок» податковий орган отримав інформацію про відсутність реєстрації акцизних складів ТОВ «МЕТА-Д». Тобто ТОВ «МЕТА-Д» не зареєстровано акцизний склад в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, чим порушено п."б" п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України.

Судом першої інстанції не були враховані зміни підходу Верховного Суду до можливості оскарження наказу про призначення перевірки після того, як такий наказ було реалізовано та винесено рішення за наслідками перевірки. Так, колегія суддів Великої Палати Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі №816/228/17 дійшла висновку про те, що у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Згідно висновку Верховного Суду по справі №820/4437/18 в постанові від 28.02.2019 платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки, при цьому, якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Відповідно до змісту ст.75.1.3 Податкового кодексу України податковий орган мав законне право перевіряти офісне приміщення, яке є об`єктом права власності платника податків ТОВ «МЕТА-Д».

Скаржник зазначає, що ані відповідачу, а ні суду першої інстанції позивач не надав жодних додаткових матеріалів та документів стосовно виробництва, технічного обладнання, на які він посилається у відповіді на відзив та які спростовують висновки, викладені в акті фактичної перевірки TОB «МЕТА-Д». Судом першої інстанції залишено поза увагою доводи відповідача стосовно практики Верховного Суду, викладеної у постанові від 19.06.2020 року у справі №140/338/19.

Перед початком проведення фактичної перевірки головним державним ревізором- інспектором Колтуном І.А. та головним державним ревізором-інспектором Ушаковим І.В. пред`явлено службові посвідчення, ознайомлено з направленнями на проведення фактичної перевірки від 09.02.2021 №490, №491 та директору ТОВ «МЕТА-Д» Нижегородцеву Д.В. особисто під підпис вручено копію наказу від 09.02.2021 № 444-П на проведення фактичної перевірки ТОВ «МЕТА-Д».

За результатами перевірки складено акт від 15.02.2021 №243/04-36-09-02/36363275, яким встановлено порушення п."б" п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України.

В ході проведення фактичної перевірки підприємством не було надано будь-яких технічних документів, матеріалів тощо, які підтверджують, що ємності для зберігання пального є паливними баками в технічному обладнанні чи пристрої, які використовуються на виробничих ділянках міні-заводів ТОВ «МЕТА-Д».

19.03.2021 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області сформувало податкове повідомлення-рішення від №, яке було вручено позивачу 23.03.2021 року.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову.

Позивач надіслав до суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, у якому просить суд залишити апеляційну скаргу віповідача без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Зазначає, що відповідачем не доведено правомірність проведення фактичної перевірки та прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, у той час як позивач надав суду достатні до кази для скасування вказаного податкового повідомлення-рішення. Підприємство не вважається розпорядником акцизного складу в розумінні ПК України.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Управлінням контролю за підакцизними товарами на виконання наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 09.02.2021 № 444-П та відповідно до п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України проведено фактичну перевірку ТОВ «МЕТА-Д» за адресою: м. Кам`янське, вулиця Любавичського Ребе, 16, з питань дотримання вимог чинного законодавства, яке регулює придбання, зберігання та реалізацію пального.

За результатами проведеної перевірки, відповідачем складено акт від 15.02.2021 №243/04-36-09-02/36363275 , яким встановлено порушення п."б" п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України, а саме: згідно п.п. 14.1.6 п. 14.1 ст. 14 ПКУ визначається поняття що не є акцизним складом «приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особами.

Згідно до Єдиного реєстру акцизних накладних підприємства протягом календарного року придбало 10138845,98 літрів пального, що перевищує 1000 кубічних метрів (1000000 літрів).

Від підписання зазначеного акту фактичної перевірки представники ТОВ «МЕТА-Д» відмовилися, про що було складено акт відмови від підписання та отримання акту перевірки від 15.02.2021 року, який був направлений засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення.

02.03.2021 року (вх.№29716/6) ГУ ДПС у Дніпропетровській області отримало від ТОВ «МЕТА-Д» заперечення до акту фактичної перевірки від 15.02.2021 № 243/04-36-09- 02/36363275.

ГУ ДПС у Дніпропетровській області при розгляді заперечення ТОВ «МЕТА-Д» висновки Акта від 15.02.2021 №243/04-36-09-02/36363275 залишено без змін, а заперечення залишено без задоволення.

ГУ ДПС у Дніпропетровській області сформувало податкове повідомлення-рішення від 19.03.2021 року № про застосування штрафних санкцій в сумі 1000000,00 грн., яке було надіслано позивачу засобами поштового зв`язку рекомендованим повідомленням про вручення.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, оскільки: фактична перевірка ТОВ "Мета-Д" не може вважатися правомірною, оскільки зі змісту наказу неможливо встановити, яку саме інформацію про порушення платником податку тих вимог законодавства, що підпадають під предмет фактичної перевірки, отримало або мало у своєму розпорядженні ГУ ДПС у Дніпропетровській області, що стала у подальшому підставою для прийняття вказаного наказу; відповідачем не доведено наявності відображених в акті порушень вимог податкового законодавства, оскільки фактична перевірка проведена лише за юридичною адресою підприємства без врахування фактичних місць здійснення господарської діяльності.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підстави проведення фактичної перевірки регламентовано статтею 80 ПК України.

Як зазначено у п. 86.1 ст. 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Відповідно до п.5 р. II. Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 № 727 (далі - Порядок № 727), факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Відповідно до пп.2 п.4 р. III Порядку № 727 описова частина акта документальної перевірки у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення має містити, зокрема:

- зазначення первинних документів, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, регістрів бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

- у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначення переліку цих документів.

Відповідно до акта від 15.02.2021 №243/04-36-09-02/36363275 висновки відповідача про порушення позивачем п. "б" п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України ґрунтуються на відомостях про відсутність реєстрації акцизного складу та інформації з Єдиного реєстру акцизних накладних, згідно якої ТОВ "Мета-Д" протягом календарного року отримало пальне в обсягах, що перевищують 1000 кубічних метрів (1000000 літрів), а саме 10138845,98 літрів.

Водночас первинні документи податкового або бухгалтерського обліку, інші документи, що підтверджують факт порушення позивачем п. "б" п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України відповідачем не досліджувалися.

Також слід зазначити, що переліку документів, які позивач мав надати відповідачу для здійснення фактичної перевірки акт від 15.02.2021 №243/04-36-09-02/36363275 не містить. Акт, що засвідчує факт відмови платника податків надати копії документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки згідно п. 85.2 та п. 85.6 ПК Укра їни відповідачем також не складався.

Відповідно до абзацу другого п.п. 14.1.6. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України акцизний склад - це: спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів; приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Не є акцизним складом:

- приміщення відокремлених підрозділів розпорядника акцизного складу, які використовуються ним виключно для пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі маркованих марками акцизного податку горілки та лікеро-горілчаних виробів, відвантажених з акцизного складу, а також для здійснення оптової та/або роздрібної торгівлі відповідно до отриманої розпорядником акцизного складу ліцензії;

- приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.

Критерій, визначений цим підпунктом, щодо загальної місткості ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не застосовується до ємностей суб`єктів господарювання, які є розпорядниками хоча б одного акцизного складу; вантаження-розвантаження та зберігання пального, власником або користувачем яких є суб`єкт господарювання - платник єдиного податку четвертої групи, який отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 10000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам; паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої; приміщення або територія, у тому числі платника податку, де зберігається або реалізується виключно пальне у споживчій тарі ємністю до 5 літрів включно, отримане від виробника або особи, яка здійснила його розлив у таку тару.

Відповідно до п.п. 14.1.224 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України розпорядник акцизного складу - суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізацію пального на акцизному складі та має документи, що підтверджують право власності або користування приміщеннями та/або територією, що відносяться до акцизного складу.

Згідно з п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати: а) усі розташовані на акцизних складах витратоміри-лічильники спирту етилового у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового; б) усі акцизні склади - у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.

В той же час, відповідно до п. 1281.2 ст. 1281 Податкового кодексу України відсутність з вини платника податку реєстрації акцизних складів у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового платником податку - розпорядником акцизного складу - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000000 гривень.

Судом першої інстанції встановлено та не спростовується відповідачем, що позивач фактично проводить діяльність не тільки у діловому офісі по вул. Любавичського Ребе, буд. 16, а і за місцями розташування господарських та інших об`єктів права власності, а саме міні-заводів (цехів): «Плавильний агрегат РОПП-1» (Цех виробництва феросплавів) по пр. Аношкіна, 189/129; «Технологічна лінія з виробництва мінеральних добрив на базі газового реактору МД-ГР-10» (Цех виробництва рідких добрив, бітума та чавуну) по вул. Чайковського, 1/73; «Модуль спікання і кальцинації порошкових матеріалів ПА 1,2x11,0.» (Цех з обжигу сипучих матеріалів) по вул. Дніпробудівська, 66к.

Разом з тим, згідно наказу від 09.02.2021 № 444-ГІ відповідач проводив фактичну перевірку виключно в адміністративному приміщенні підприємства по вул. Любавичського Ребе, буд.16, за місцем розташування якого споживання газу скрапленого в промислових обсягах не можливе у зв`язку з відсутністю обладнання із споживання та зберігання газу.

При цьому, з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним відповідачу було відомо, що ТОВ «МЕТА-Д» отримало ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) на загальний обсяг ємностей - 64400 літрів.

Про наявність у підприємства вище зазначених міні-заводів (цехів) та про їх місця розташування, відповідач був обізнаний з повідомленням про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язанні з оподаткуванням або через які проводиться діяльність за формою №20-ОПП, поданого платником податків до податкової служби 22.12.2020.

Отже, відповідачем не доведено наявності відображених в акті порушень вимог п."б" п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України, оскільки фактична перевірка проведена лише за юридичною адресою підприємства без врахування фактичних місць здійснення господарської діяльності, висновки податкового органу ґрунтуються на неналежних доказах.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову, оскільки відповідачем не доведено правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення від 19.03.2021 року №033950902.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Отже, інші доводи апеляційної скарги не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року у справі №160/5277/21 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.М. Панченко

Суддя С.М. Іванов

Суддя В.Є. Чередниченко