Справа № 380/6090/21
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2022-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 травня 2022 року

Київ

справа №380/6090/21

адміністративне провадження №К/990/11596/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Жука А.В.,

суддів: Мельник-Томенко Ж.М., Мартинюк Н.М.,

перевіривши касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора

на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2022 року

та додаткову постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року

у справі №380/6090/21

за позовом ОСОБА_1

до Четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора, Офісу Генерального прокурора, Київської обласної прокуратури

про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора, Офісу та Київської обласної прокуратури в якому просив:

- визнати протиправним з моменту прийняття та скасувати рішення Кадрової комісії «Про неуспішне проходження прокурором атестації» від 20 січня 2021 року №170;

- визнати протиправним з моменту прийняття та скасувати наказ керівника Обласної прокуратури від 15 березня 2021 року №256к, яким ОСОБА_1 звільнено з посади начальника Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області та з органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 16 березня 2021 року;

- поновити ОСОБА_1 на посаді з 17 березня 2021 року або іншій рівнозначній посаді в Обласній прокуратурі;

- стягнути з Обласної прокуратури середній заробіток на користь ОСОБА_1 за весь час вимушеного прогулу без утримання податків й інших обов`язкових платежів, починаючи з 17 березня 2021 року по день прийняття судом рішення про поновлення на роботі;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді або іншій рівнозначній посаді в Обласній прокуратурі з 17 березня 2021 року та стягнення з Обласної прокуратури середнього заробітку на користь ОСОБА_1 за весь час вимушеного прогулу без утримання податків й інших обов`язкових платежів, починаючи з 17 березня 2021 року у межах суми стягнення за один місяць.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2022 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) «Про неуспішне проходження прокурором атестації» від 20 січня 2021 року №170.

Визнано протиправним та скасовано наказ Київської обласної прокуратури від 15 березня 2021 року №256к.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області з 16 березня 2021 року.

Стягнуто з Київської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 291375,18 грн. без утримання податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Додатковою постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року, заяву про ухвалення додаткового судового рішення у цій справі задоволено частково.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Офісу Генерального прокурора та Київської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 по 5000 гривень судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу.

В задоволені решти вимог заяви відмовлено.

13 травня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Офісу Генерального прокурора на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2022 року та додаткову постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року у справі №380/6090/21.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Обґрунтовуючи касаційну скаргу, відповідач, посилається на:

- пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України та вказує на необхідність відступлення від висновків Верховного Суду, які викладено в постановах від 13 травня 2021 року у справі №120/3458/20-а та від 11 листопада 2021 року у справі №640/17212/20-а, а саме щодо застосування пункту 13 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-ІХ, підпункту 3 розділу І Порядку №221 та врахування результатів перших двох етапів тестування при наданні оцінки відповідності прокурора вимогам професійної компетентності під час співбесіди;

- пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, вказує на відсутність висновку Верховного Суду стосовно дискреційних повноважень кадрової комісії на прийняття рішень стосовно прокурорів, які неуспішно пройшли атестацію згідно з нормами Закону №113-ІХ а саме відсутність такого правового висновку Верховного Суду пунктів 9, 12, 16 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX та положень Порядку №221 (п.8 розділу 1, пунктів 15, 16 розділу ІV Порядку №221), а також положень пункту 12 Порядку №233.

Щодо підстав оскарження додаткової постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року, відповідач зазначає, що при прийнятті зазначеного рішення судом апеляційної інстанції не враховано висновки Верховного Суду викладені у постановах від 07 травня 2020 року у справі №320/3271/19, від 14 липня 220 року у справі №809/1466/15, від 27 квітня 2021 року у справі №640/419/20, від 05 листопада 2021 року у справі №640/537/20, від 07 жовтня 2021 року у справі №640/449/20.

Отже, доводи, які викладені в матеріалах касаційної скарги, вказують на наявність обставин, визначених пунктами 1, 2 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України, що є підставою для відкриття касаційного провадження з метою перевірки обставин вказаних скаржником.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 328, 330, 334, 340 КАС України в редакції Закону №2147-VІІІ, Суд-

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за скаргою Офісу Генерального прокурора на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2022 року та додаткову постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року у справі №380/6090/21.

2. Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечень щодо поданих заяв та клопотань.

3. Витребувати з Львівського окружного адміністративного суду справу №380/6090/21.

4. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко

Н.М. Мартинюк,

Судді Верховного Суду