Справа № 400/968/22
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2022-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2022 р. № 400/968/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Марич Є. В. розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Міністерства внутрішніх справ України, в особі Департаменту персоналу, вул. Академіка Богомольця, 10,Київ,01601,
про:визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, в особі Департаменту персоналу (далі - відповідач), в якому просить з вимогами визнати протиправною відмову щодо надання йому статусу ветерана органів внутрішніх справ; зобов`язати відповідача надати позивачу статус ветерана внутрішніх справ на підставі ч.3 ст.5 Закону України Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист та видати посвідчення і нагрудний знак Ветеран органів внутрішніх справ.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням суду було встановлено, що строк календарної вислуги служби в органах внутрішніх справ, який складає 20 років 6 місяців 19 днів. Крім того, 25.10.16 згідно довідки до Акту огляду медико-соціальної експертної комісії встановлено ІІ групу інвалідності (довічно), причина захворювання, пов`язане зі службою в органах внутрішніх справ. Позивач вважає, що за цими критеріями він підпадає під визначення ветерана органів внутрішніх справ за п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист. 05.01.2022 р. він звернувся із відповідною заявою до відповідача про надання йому даного статусу, однак відповідач йому відмовив.

Ухвалою від 31.01.20222 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Відповідач відзив на позов не надав.

Суд розглядає справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі матеріалах.

Суд дослідив матеріали справи та встановив наступне.

ОСОБА_1 , 1951 р.н., проходив службу в органах внутрішніх справ, має спеціальне звання підполковник міліції.

09.12.1996 ОСОБА_1 був звільнений з органів внутрішніх справ з посади заступника начальника Миколаївського міського управління УМВС України в Миколаївській області за п. а п.64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

З 1996 року ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

25.10.2016 рішенням медико-соціальної експертної комісії ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності, захворювання пов`язане зі службою в органах внутрішніх справ.

На час звільнення позивача з органів МВС календарна вислуга дорівнювала 20 років 06 місяців та 19 днів, з яких служба в органах внутрішніх справ 15 років 11 місяців 10 днів, служба в Збройних Силах 02 роки 01 місяць 09 днів, навчання у вищому навчальному закладі 02 роки 06 місяців 00 днів.

Зазначене встановлено постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 у справі №400/2263/20.

05.01.2022 позивач звернувся до МВС України в особі Департаменту персоналу із заявою про надання йому статусу ветерана органів внутрішніх справ відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист, як особі, яка має 20 років календарної вислуги та є інвалідом ІІ групи.

Листом від 11.01.2022 р. відповідачем відмовлено позивачу у наданні йому статусу ветерана органів внутрішніх справ, з підстав відсутності у нього необхідної вислуги років, обраховуючи її виходячи з 18 років 19 днів.

Не погоджуючись з даною відмовою позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист ветеранами органів внутрішніх справ, визнаються громадяни України - інваліди I та II групи, інвалідність яких настала внаслідок захворювання, одержаного в період проходження служби в органах внутрішніх справ, і які мають вислугу служби в органах внутрішніх справ 20 років і більше.

Відповідно до ст.2 Закону Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист, законодавство України про статус ветеранів органів внутрішніх справ, складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів України, що регулюють суспільні відносини у сфері соціального захисту громадян.

Відповідно до ст.17 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб до вислуги років для призначення пенсії зараховуються: військова служба; служба в органах внутрішніх справ; додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на службу до органів внутрішніх справ, в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Таким чином, право на набуття статусу ветерана пов`язується з наявністю трьох обставин: 1) інвалідності I та II групи; 2) пов`язаність інвалідності зі службою; 3) вислуга років 20 та більше років.

З матеріалів справи вбачається, що календарна вислуга років позивача складає 20 років 06 місяців 19 днів, яка складається з Служби в ЗСУ 2 роки 01 місяць 9 днів, Служби в МВС 15 років 11 місяців 10 днів, Навчання в ВНЗ 2 роки 6 місяців 00 днів. (встановлено постановою суду). А згідно Акту огляду медико-соціальної комісії від 25.10.2016 р. позивачу встановлено II групу інвалідності, яка пов`язана зі службою в органах внутрішніх справ.

Оскільки, у позивача є всі умови необхідні для отримання статусу ветерана органів внутрішніх справ за п.3 ч.1 ст.5 Закону, суд дійшов висновку про протиправність відмови відповідача у надані йому статусу ветерана органів внутрішніх справ.

Позов задовольнити.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до Міністерство внутрішніх справ України, в особі Департаменту персоналу (вул. Академіка Богомольця, 10,Київ,014) задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту персоналу (вул. Академіка Богомольця, 10, Київ, 01601, ідентифікаційний код 00032684) щодо надання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) статусу ветерана органів внутрішніх справ.

3. Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України в особі Департаменту персоналу (вул. Академіка Богомольця, 10, Київ, 01601, ідентифікаційний код 00032684) надати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) статус ветерана органів внутрішніх справ на підставі ч. 3 ст.5 Закону України Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист та видати посвідчення і нагрудний знак Ветеран органів внутрішніх справ.

4. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є. В. Марич