Справа № 560/3226/22
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3226/22
РІШЕННЯ

іменем України

25 травня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Гнап Д.Д. розглянув адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до товариства з обмеженою відповідальністю "Яровит Інвест" про стягнення заборгованості.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

Головне управління ДПС у Хмельницькій області звернулося в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Яровит Інвест", у якому просить:

- стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Яровит Інвест" кошти у рахунок погашення податкового боргу у розмірі 798027,44 грн з рахунків відповідача у банках, обслуговуючих такого платника податків, та за рахунок готівки, що належить відповідачу;

- накласти арешт на кошти та інші цінності товариства з обмеженою відповідальністю "Яровит Інвест", що знаходяться в банку, в межах суми податкового боргу 798027,44 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за відповідачем рахується заборгованість в сумі 798027,44 грн, що утворилась внаслідок несплати в установлені законодавством строки узгоджених сум грошових зобов`язань:

- по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податків у вигляді з/п на загальну суму 722516,23 грн, яка виникла згідно податкових повідомлень-рішень: від 10.09.2021 № , № ;

- по військовому збору на загальну суму 66959,29 грн, яка виникла згідно податкового повідомлення-рішення від 10.09.2021 № ;

- по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 5100 грн, визначених згідно податкових повідомлень-рішень від 26.04.2021 № 00/4780/1809, від 28.07.2021 № 00/8684/1809;

- по податку на додану вартість с/г підприємств за операціями із зерновими і технічними культурами на загальну суму 164,84 грн (пеня);

- по орендній платі з юридичних осіб в сумі 3287,08 грн, визначених згідно податкового розрахунку земельного податку № від 20.02.2020 та податкового повідомлення-рішення від 13.09.2021 № 0/10252/0404.

Позивачем була виставлена податкова вимога форми "Ю" від 02 лютого 2017 року № 120-12, проте вжиті ним заходи не призвели до добровільного погашення відповідачем заборгованості.

Оскільки відповідач не подав до суду відзиву на позовну заяву, керуючись положеннями частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній матеріалами.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.02.2022 року відкрито провадження у цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідачу направлялася ухвала про відкриття провадження від 21.02.2022 року на адресу, зазначену в позовній заяві та в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак конверт повернувся до суду із довідкою ф. 20, де вказано причину повернення, - "адресат відсутній за вказаною адресою".

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань товариство з обмеженою відповідальністю "Яровит Інвест" є юридичною особою, , місцезнаходження юридичної особи - Хмельницька обл., Летичівський район, село Грушківці.

За товариством з обмеженою відповідальністю "Яровит Інвест" рахується податковий борг у сумі 798027,44 грн, що виник на підставі:

- податкового повідомлення-рішення від 26.04.2021 № 00/4780/1809 за платежем - податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) - 2040 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 28.07.2021 № 00/8684/1809 за платежем - податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) - 3060 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 10.09.2021 № за платежем - податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податків у вигляді з/п, сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) - 1020 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 10.09.2021 № на суму 66959,29 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 10.09.2021 № на суму 721496,23 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 13.09.2021 № 00/10252/0404 за платежем - орендна плата з юридичних осіб, сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) - 340 грн.

Наявний податковий борг також підтверджується податковою вимогою форми "Ю" від 02 лютого 2017 року № 120-12; розрахунком суми позовних вимог; податковою декларацією з плати за землю від 20.02.2020 року; рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Оскільки податковий борг відповідачем добровільно не сплачено, позивач звернувся до суду з позовом.

IV. ОЦІНКА СУДУ

Статтею 67 Конституції України на платників податків покладено обов`язок сплачувати податки і збори в порядку і в розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункт 1.1 статті 1 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та / або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та / або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 15.1. статті 15 Податкового кодексу України передбачено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України у разі, коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Отже, надіслані відповідачу податкові повідомлення-рішення вважаються врученим платнику податків. Таким чином, сума податкового зобов`язання є узгодженою, однак не сплаченою своєчасно відповідачем, набула статусу податкового боргу.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

На виконання вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України позивач надіслав рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу податкову вимогу форми форми "Ю" від 02 лютого 2017 року № 120-12.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Доказів оскарження відповідачем податкової вимоги форми "Ю" від 02 лютого 2017 року № 120-12, а також доказів сплати ним податкового боргу суду не надано. Не здобуто таких доказів і судом.

Згідно з пунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (пункт 95.3 статті 95 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 95.4 статті 95 Кодексу контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 19-1.1.22, підпункту 19-1.1.45 пункту 19-1 статті 19 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу; здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та / або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів; звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством.

Заборгованість відповідача підтверджується: податковим повідомленням-рішенням від 26.04.2021 № 00/4780/1809 за платежем - податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) - 2040 грн; податковим повідомленням-рішенням від 28.07.2021 № 00/8684/1809 за платежем - податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) - 3060 грн; податковим повідомленням-рішенням від 10.09.2021 № за платежем - податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податків у вигляді з/п, сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) - 1020 грн; податковим повідомленням-рішенням від 10.09.2021 № на суму 66959,29 грн; податковим повідомленням-рішенням від 10.09.2021 № на суму 721496,23 грн; податковим повідомленням-рішенням від 13.09.2021 № 00/10252/0404 за платежем - орендна плата з юридичних осіб, сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) - 340 грн; податковою вимогою форми "Ю" від 02 лютого 2017 року № 120-12; розрахунком суми позовних вимог; податковою декларацією з плати за землю від 20.02.2020 року; рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Отже, оскільки відповідач у встановлений законом строк не сплатив суму узгодженого податкового зобов`язання, позов у частині стягнення податкового боргу є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Надаючи оцінку вимогам контролюючого органу в частині накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться в банку, на суму спірної податкової заборгованості, суд враховує таке.

Позивачем вживались заходи щодо виявлення майна відповідача, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Згідно з інформаційної довідки № 299144430 від 11.02.2022 року:

- відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відсутні;

- відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно: нежиле приміщення, приміщення гаражів (адреса нерухомого майна: Хмельницька обл., Летичівський район, с. Бохни, вул. Червоного Козацтва, буд. 92, площею 1073,3 кв.); будівля корівника (адреса нерухомого майна: Хмельницька обл., Летичівський район, с. Бохни, вул. Червоного Козацтва, буд. 90, площею 1755,8 кв.); будівля свинарника (адреса нерухомого майна: Хмельницька обл., Летичівський район, с. Бохни, вул. Червоного Козацтва, буд.90/1, площею 947,5 кв.); нежиле приміщення, будівлі тракторного парку: реммайстерня, навіс, майстерня (Хмельницька обл., Летичівський район, с. Бохни, вул. Червоного Козацтва, буд. 89, загальною площею 2228,0 кв. м.); нежиле приміщення, будівля зерносушарки (Хмельницька обл., Летичівський район, с. Бохни, вул. Червоного Козацтва, буд. 91/1, загальною площею 102,7 кв. м.); нежиле приміщення, приміщення кладової (Хмельницька обл., Летичівський район, с. Бохни, вул. Червоного Козацтва, буд. 94, загальною площею 61,5 кв. м.);

- відомості з Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо майна відповідача відсутні.

На запит позивача від Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області отримано лист від 19.10.2020 року № 33939/10/22-01-13-01-19, у якому зазначено, що згідно уніфікованої автоматизованої електронно-облікової системи за відповідачем зареєстровано трактор колісний марки JOHN DEERE, 1982 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , комбайн зернозбиральний ДОН 1500Б, 1995 року випуску, заводський номер НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 та трактор колісний, 1989 року випуску, заводський номер НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_6 .

Вказані транспортні засоби мають вартість значно меншу суми податкового боргу відповідача та вже арештовані державним виконавцем у межах зведеного виконавчого провадження № 62973781.

Відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та / або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та / або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Разом із тим, суд вважає за необхідне зазначити, що підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, визначені пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України. Дані види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав, але розрізняються процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Проаналізувавши вищевикладені норми законодавства, суд вважає, що такі норми регулюють як правовідносини, що виникають при накладенні арешту майна, так і арешту коштів платника податків.

Додаткові випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені статтею 94 названого Кодексу, саме і визначені підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України.

Наведена законодавча норма встановлює одночасно як право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження.

Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.

Відсутність підстав для застосування арешту коштів платника податків, передбачених підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, серед підстав для застосування адміністративного арешту, що входять до переліку, встановленого пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, не може розглядатися як перешкода для застосування арешту коштів на рахунках платника податків у відповідних випадках.

Норма підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України є імперативною і обов`язковою до виконання, зміст її є самостійним, чітким і зрозумілим.

Вказана норма та пункт 94.2 статті 94 Податкового кодексу України не заперечують за змістом одне одного, оскільки регулюють різні правовідносини. Норми пункту 94.2 Податкового кодексу України визначають загальні підстави для застосування арешту як майна, так і коштів платника податків. Натомість, підпункт 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України регулює інше коло суспільних відносин, а саме: питання накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, в специфічній ситуації, за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.

Отже, визначений у підпункті 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України механізм реалізовується постановою Національного Банку України від 21.01.2004 № 22, якою затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті.

Відповідно до пунктів 9.1, 9.3 вказаної Інструкції виконання банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за постановою про арешт коштів державного виконавця / приватного виконавця (далі - виконавець), судовим рішенням (у тому числі рішенням, ухвалою, постановою суду) чи ухвалою слідчого судді, суду, постановленою під час здійснення кримінального провадження (далі - документ про арешт коштів).

Арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без зазначення конкретної суми, або на суму, що конкретно визначена в цьому документі. Якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку клієнта, на кошти якого накладений арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, що є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, які відкриті в банку, або на кошти на одному / кількох рахунку/ах.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача податкового боргу в сумі 798027,44 грн, а позивачем було дотримано усіх вимог чинного законодавства України для звернення до суду з позовом щодо накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків, що знаходяться у банках боржника, тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги та наявність підстав для накладення арешту на кошти та інші цінності товариства з обмеженою відповідальністю "Яровит Інвест" у відкритих рахунках у банках, в межах суми податкового боргу.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, відсутні, з врахуванням положень частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов Головного управління ДПС у Хмельницькій області задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Яровит Інвест" кошти у рахунок погашення податкового боргу у розмірі 798 027 (сімсот дев`яносто вісім тисяч двадцять сім) грн 44 коп. з рахунків відповідача у банках, обслуговуючих такого платника податків, та за рахунок готівки, що належить відповідачу.

Накласти арешт на кошти та інші цінності товариства з обмеженою відповідальністю "Яровит Інвест", що знаходяться у банківських установах, в межах суми податкового боргу 798 027 (сімсот дев`яносто вісім тисяч двадцять сім) грн 44 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 25 травня 2022 року

Позивач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - ВП 44070171)
Відповідач:Товариство з обмеженою відповідальністю "Яровит Інвест" (Грушківці, Летичівський район, Хмельницька область, 31544 , код ЄДРПОУ - 34978757)

Головуюча суддя Д.Д. Гнап