Справа № 380/2548/22
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/2548/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коморного О.І., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Львівській області та зобов`язання вчинити певні дії.

Обставини справи:

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:

- визнати протиправними дії юридичної особи Головного управління ДПС у Львівській області незаконними, які полягають у відмові у наданні запитуваних документів;

- зобов`язати юридичну особу Головне управління ДПС у Львівській області надати відповідь на інформаційний запит у вигляді: «Документу, яким працівниками ДФС було повідомлено ФОП ОСОБА_2 про наявність боргу у 10 грн., Документи (акти) документальних перевірок діяльності ФОП ОСОБА_2 , у разі відсутності таких документів чітко зазначити про їх відсутність.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 04.01.2022 року електронною поштою надіслав до Державної податкової служби України інформаційний запит в якому просив надати інформацію: 1) документ, яким працівниками ДФС було повідомлено ФОП ОСОБА_1 про наявність боргу у 10 грн.; 2) документи (акти) документальних перевірок діяльності ФОП ОСОБА_1 та зазначив, що у разі відсутності таких документів зазначити про це у відповіді.

Державною податковою службою України інформаційний запит направлено до розпорядника запитуваної інформації Головного управління ДПС у Львівській області.

19.01.2022 Головним управлінням ДПС у Львівській області надано відповідь № 14/ЗПІ/13-01-13-03-09 на інформаційний запит в якій виключно цитується законодавство та відсутня відповідь по суті направленого запиту. В відповіді зазначено, що у разі незгоди, заявник має право оскаржити відповідь відповідно до ст. 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Позивач вважає, що надана Головним управлінням ДПС у Львівській області відповідь є такою, що не відповідає суті запиту і вважає її неправомірною відмовою в наданні інформації, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 07 лютого 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач 08.04.2022 подав суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначив, що правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI та Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яка затверджена наказом Міністерства фінансів України № 449 від 20.04.2015р.

ОСОБА_1 з 2005 перебуває на обліку в податковому органі як фізична особа-підприємець та взятий на облік як платник єдиного внеску. Згідно інтегрованих карток платника заборгованість ФОП ОСОБА_1 із сплати єдиного внеску станом на 30.09.2021 становить 11202,26 грн., що стало підставою для формування Головним управлінням ДПС у Львівській області податкової вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-15181-17 від 18.10.2021р.

Враховуючи наведене, посадові особи контролюючого органу, формуючи оскаржувану вимогу, діяли в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством.

Враховуючи наведене, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову.

Позивач надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що у зв`язку з тим, що представник відповідача - ОСОБА_3 надав відзив не по суті позову, тим самим намагаючись ввести суд в оману щодо позовних вимог, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та,-

встановив:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) громадянин України, зареєстрований як фізична особа-підприємець.

04.01.2022 ОСОБА_1 звернувся до Державної податкової служби України із запитом на отримання публічної інформації в якому просив надати інформацію:

1) Документ, яким працівниками ДФС було повідомлено ФОП ОСОБА_1 про наявність боргу у 10 грн.

2) Надати документи (акти) документальних перевірок діяльності ФОП ОСОБА_1 .

В запиті також зазначено, що у разі, якщо такі документи відсутні, просить у відповіді на інформаційний запит чітко зазначити про відсутність таких документів.

Державна податкова служба України листом № 65/ЗПІ/99-00-13-03-10 від 13.01.2022 повідомила ОСОБА_1 , що відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» надіслала запит на отримання публічної інформації за належністю до Головного управління ДПС у Львівській області для розгляду згідно із чинним законодавством.

Головне управління ДПС у Львівські області листом № 14/ЗПІ/13-01-13-03-09 від 19.01.2022 надало відповідь на запит ОСОБА_1 . В листі Головне управління ДПС у Львівській області повідомило, що відносини у сфері державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування регулюється виключно Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI. Зазначило, що ОСОБА_1 перебував на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області та з 20.09.2016 у зв`язку із зміною податкової адреси, перейшов на облік в Головне управління ДПС у Львівській області. Також повідомило, що Головним управління ДПС у Львівській області сформовано податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-15181-17 від 18.10.2021, яка отримана ОСОБА_1 21.10.2021.

Суд зазначає, що Головним управлінням ДПС у Львівській області не надано документ, яким підтверджено повідомлення працівниками ДФС ФОП ОСОБА_1 про наявність боргу у 10 грн. та не надано акти документальних перевірок діяльності ФОП ОСОБА_1 . Більш того, в листі також не зазначено, що такі документи відсутні, а в наданому Головним управлінням ДПС у Львівській області відзиві взагалі відсутнє посилання на спірні правовідносини, щодо надання публічної інформації на інформаційний запит ОСОБА_1 , а йде мова та посилання виключно на Закон України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI.

Позивач вважає, що відповідь Головного управління ДПС у Львівській області, яка викладена в листі № 14/ЗПІ/13-01-13-03-09 від 19.01.2022 є такою, що не відповідає суті запиту і вважається неправомірною відмовою в наданні інформації, відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону Україні «Про доступ до публічної інформації» та порушує право позивача на інформацію, в частині ненадання достовірної, точної та повної інформації на свій запит від 04 січня 2022 року, тому звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Суд зазначає, що згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відносини, що виникають у сфері здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес регулює Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 року № 2939-VІ (далі - Закон № 2939-VІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 2939-VІ публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 2 Закону № 2939-VІ, встановлена мета цього Закону, якою є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Згідно зі статтею 12 Закону № 2939-VІ, суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону № 2939-VІ запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 20 Закону № 2939-VІ розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Пунктом 3-1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що податкові органи - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його територіальні органи.

Таким чином, Головне управління ДПС у Львівській області є суб`єктом владних повноважень, який відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» здійснює адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та має інформацію, яка запитувалася ОСОБА_1 в інформаційному запиті.

При цьому, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону (ст. 22 Закону № 2939-VІ).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону № 2939-VІ, розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Як вже зазначалось та встановлено в ході розгляду справи, позивач 04.01.2022 засобами електронного зв`язку направив до Державної податкової служби України запит на отримання публічної інформації, який в подальшому Державною податковою службою України був направлений належному розпоряднику, а саме Головному управлінню ДПС у Львівській області, від якого позивач і отримав відповідь на запит.

В ході розгляду справи судом не встановлено, що відповідь позивачу на його запит була надіслана запитувачу із порушенням термінів її надання.

Проте, судом встановлено, що надана відповідь на запит не містить затребувані ОСОБА_1 документи або інформацію, що такі документи не складалися та відсутні.

Таким чином, суд зазначає, що незгода позивача із отриманою відповіддю не є підставою для висновку, що відповідачем вчинені протиправні дії в частині відмови надати запитуванні документи, оскільки, запитуванні документи могли не складатися, тому і фізично вважати відсутніми.

За таких обставин, в ході розгляду справи, суд приходить до висновку про те, що запит на отримання публічної інформації ОСОБА_1 від .04.01.2022 Головним управлінням ДПС у Львівській області був розглянутий, відповідь була надана в порядку та в строки, визначені законодавством, а отже підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій щодо відмови у наданні запитуваних документів слід відмовити, як необґрунтовані та передчасні.

Стосовно вимоги про зобов`язання надати відповідь на інформаційний запит від 04.01.2022, суд зазначає наступне.

Головне управління ДПС у Львівські області листом № 14/ЗПІ/13-01-13-03-09 від 19.01.2022 надало відповідь на запит ОСОБА_1 . В листі Головне управління ДПС у Львівській області повідомило, що відносини у сфері державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовзкове держвне соціальне страхування регулюється виключно Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI. Зазначило, що ОСОБА_1 перебував на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області та з 20.09.2016 у зв`язку із зміною податкової адреси, перейшов на облік в Головне управління ДПС у Львівській області. Також повідомило, що Головним управління ДПС у Львівській області сформовано податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-15181-17 від 18.10.2021, яка отримана ОСОБА_1 21.10.2021, проте, до зазначеної відповіді не додано документ, яким підтверджується, що працівники ДФС повідомили ФОП ОСОБА_1 про наявність боргу у 10 грн. та не додано акти документальних перевірок діяльності ФОП ОСОБА_1 і не повідомлено, що зазначені документи відсутні, що свідчить про надання ОСОБА_1 неповної інформації, що запитувалася згідно із запитом на інформацію від 04.01.2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 2939-VІ публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 2 Закону № 2939-VІ, встановлена мета цього Закону, якою є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Згідно зі статтею 12 Закону № 2939-VІ, суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону № 2939-VІ, розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Суд зазначає, що позивач у порядку, визначеному Законом, є запитувачем інформації та наділений правом одержувати публічну інформацію, яка знаходиться у володінні відповідних розпорядників, а Головне управління ДПС у Львівській області є розпорядником інформації, відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 13 Закону № 2939-VІ, отже, зобов`язано не лише вести облік публічної інформації, а й надавати таку інформацію за запитами на інформацію.

При цьому, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону. (ст. 22 Закону № 2939-VІ).

Позивач просив повідомити інформацію: 1) документ, яким працівниками ДФС було повідомлено ФОП ОСОБА_1 про наявність боргу у 10 грн.; 2) надати документи (акти) документальних перевірок діяльності ФОП ОСОБА_1 .

Частиною 5 ст. 6 Закону № 2939-VІ встановлено, що не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону № 2939-VІ конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону.

Відповідно до ч. 7 ст. 6 Закону № 2939-VІ обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Як встановлено судом запитувана інформація не є конфіденційною, доступ до якої обмежено.

У зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку, що Головне управління ДПС у Львівській області - розпорядник запитуваної інформації допустив протиправну бездіяльність щодо не надання запитуваної позивачем інформації на запит від 04.01.2022 в повному обсязі інформації, а тому необхідно зобов`язати відповідача повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 04.01.2022 року з урахуванням висновків суду.

Отже, позовні вимоги в цій частині позову, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За приписами частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Львівській області та зобов`язання вчинити певні дії підлягають частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Оскільки позивач згідно з ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, враховуючи приписи ст. 139 КАС України, судові витрати у вигляді сплати судового збору розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 72, 73, 242-246, 250, 257-263 КАС України, суд, -

ухвалив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області (79026, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35, код ЄДРПОУ ВП 43968090) повторно розглянути запит ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на отримання публічної інформації від 04.01.2022 та надати достовірну, точну та повну інформацію, що запитувалася згідно із запитом на публічну інформацію від 04.01.2022 року.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Судові витрати у вигляді судового збору розподілу не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 25.05.2022.

Суддя Коморний О.І.