Справа № 748/3222/21
Суддя: Меженнікова С. П.
Дата ухвалення: 2022-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/748/2/22
Єдиний унікальний № 748/3222/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" травня 2022 р.м. Чернігів

Чернігівській районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого -судді - Меженнікової С.П.,

секретарі - Іващенко О.А.,

з участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідачів - Цибулько Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області, Департамента патрульної поліції України про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

31 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 24 грудня 2021 року відносно нього співробітником Патрульної поліції було винесено постанову Серії ЕАО № 5179268 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме за те, що, він, керував транспортним засобом без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вважає, що дана постанова є протиправною і підлягає скасуванню, оскільки у співробітника Патрульної поліції були відсутні законні підстави для зупинки автомобіля, та для перевірки у нього страхового полісу. Крім того, вказує, що поліцейським не було дотримано порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25 січня 2021 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Департамент патрульної поліції України.

10.02.2022 на адресу суду від Департамента патрульної поліції України надійшов відзив на позовну заяву.

У відзиві представник Департамента патрульної поліції України вказує, що позовна заява ОСОБА_1 є безпідставною та необгрунтованою. Представники поліції діяли в межах своїх повноважень, відповідно до передбаченого законом процесуального порядку, а тому просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (а.с.19-40).

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити, посилаючись на відсутність підстав у інспектора для зупинки його автомобіля та перевірки у нього страхового полісу. Зазначив, що інспектором йому було повідомлено причину зупинки - наявність інформації про відсутність страхового полісу на автомобіль, що на його думку, не давало інспектору ніяких підстав для зупинки автомобіля. До того ж, жодних правил дорожного руху він не порушував. Також вважає, що був порушений порядок притягнення його до адміністративної відповідальності.

Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнала та просила в задоволенні позову відмовити, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов. Зазначила, що поліцейські діяли в межах своїх повноважень, відповідно до чинного закодавства. Зупинку автомобіля було здійснено на підставі п.3 ч.1 ст.35 ЗУ "Про Національну поліцію", оскільки під час перевірки автомобіля було виявлено відсутність страхового полісу, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП.

Вислухавши учасників справи, дослідивши докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно пункту 8 частини 1 статті 23 Закону № 580-VIII, у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Положеннями статті 222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і четверта статті 126 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

В силу вимог п. 2.1.(ґ) Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами частини 1 статті 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, відносно позивача ОСОБА_1 24 грудня 2021 року винесено постанову серії ЕАО № 5179268 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с.3).

Вищевказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме, за порушення вимог п. 2.1 (ґ) Правил дорожнього руху та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 425 грн.

Оскаржувану постанову винесено інспектором Управління патрульної поліції в Чернігівській області Портянко Станіславом Володимировичем, який має спеціальне звання старший лейтенант поліції, а отже, у відповідності до ст. 222 КУпАП він має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В оскаржуваній постанові зазначено, що 24.12.2021 о 11 год. 34 хв. водій ОСОБА_2 по вулиці Кільцева у м. Чернігові керував транспортним засобом «Фольцваген», д.н.з. НОМЕР_1 без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 (ґ) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

У відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Так, наявність події адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи вищезазначене, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення повинні ґрунтуватися на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи та наданих доказів.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував, що на час винесення оскаржуваної постанови у нього був відсутній страховий поліс на зазначений вище автомобіль. Про це ним також було зазначено і в заяві, адресованій т.в.о. начальника управління патрульної поліції Прищепі М. (а.с.30). Дана обставина також ним не заперечувалася і на час винесення оскаржуваної постанови, що зафіксовано на відеозаписі, наданому суду стороною відповідача.

Разом з тим, позивач ОСОБА_1 зазначає, що у інспектора патрульної поліції були відсутні жодні підстави для зупинки його транспортного засобу.

З даного приводу, слід зазначити наступне.

Згідно ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Суд звертає увагу, що перелік підстав для зупинки транспортного засобу наведений у статті 35 вищезазначеного Закону є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначила, що зупинка транспортного засобу була здіснена на підставі п.3 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якого поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія до вчинення адміністративного правопорушення. Таку інформацію поліцейський самостійно може виявити шляхом перевірки транспортного засобу, його водія за наявними обліками. В даній ситуації, поліцейським на сайті МТСБУ було виявлено відсутність полісу на транспортний засіб № НОМЕР_1 , за що передбачена відповідальність ч.1 ст.126 КУпАП, що стало підставою для зупинки транспортного засобу, яким керував позивач.

В силу вимог частини 3 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

З пояснень позивача в судовому засіданні встановлено, що поліцейський проінформував останнього про причину зупинення - наявність інформації про відсутність полісу на транспортний засіб.

Позивач ОСОБА_1 також вказує на відсутність законних підстав для перевірки у нього страхового полісу.

З даного приводу, слід зазначити наступне.

Згідно п. 21.1, 21.2 статті 21 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Стосовно транспортних засобів, які не беруть участі в дорожньому русі, укладення договору страхування є необов`язковим. Положення цього пункту не поширюється на осіб, які звільнені від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону. Контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

Відповідно до пункту 21.3 статті 21 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Пунктом 21.4 статті 21 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів визначено, що у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, установлену законом.

Відповідно до статті 16 Закону України Про дорожній рух від 30 червня 1993 року №3353-XII, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно зі статтею 53 Закону №1961-IV, посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Водночас, підпунктами 2.1, 2.4 ПДР України, встановлено обов`язок водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс.

Отже, вимозі працівника поліції щодо пред`явлення полісу (сертифікату) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не обов`язково має передувати порушення водієм ПДР або скоєння дорожньо-транспортної пригоди, адже обов`язок мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс, а також права працівників Національної поліції контролювати дотримання даної вимоги ПДР не ставляться у залежність від вчинення водієм порушення ПДР чи спричинення ДТП.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 21.11.2018 року у справі №465/6677/16-а та у постанові від 03.04.2019 року № 675/1207/17.

Таким чином, суд вважає, що у інспектора поліції були правові підстави для реалізації повноважень вимагати у позивача поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з доводами представника сторони відповідача, що у спірному випадку у співробітників патрульної поліції були законні підстави для зупинки транспортного засобу, яким 24.12.2021 керував позивач, та відповідно, перевірки наявності документів, передбачених законодавством.

Щодо тверджень позивача про порушення порядку притягнення його до адміністративної відповідальності, слід зазначити наступне.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В даному випадку, протокол про адміністративне правопорушення не складався відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, якою передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Як вбачається із наданого суду відеозапису, інспектор на вимогу позивача пред`явив службове посвідчення, а під час роз`яснення ОСОБА_1 прав, останній постійно перебивав інспектора, та відмовився від підпису та отримання постанови.

Суд вважає, що посадова особа відповідача дотрималася порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для скасування постанови серії ЕАО № 5179268 від 24 грудня 2021 року, оскільки факт правопорушення доведений, оскаржувана постанова складена уповноваженою особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, розмір штрафу відповідає вимогам санкції частини 1 статті 126 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області, Департамента патрульної поліції України, слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 77, 242, 286 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області, Департамента патрульної поліції України про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя : С.П. Меженнікова