Справа № 754/13113/21
Суддя: Яровенко Н. О.
Дата ухвалення: 2022-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.,

при секретарі Локотковій І.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 11 серпня 2021 року позивач рухаючись в крайній правій смузі по вул. Братиславській в м. Києві в напрямку метро «Чернігівська» з метою поставити автомобіль в гараж був зупинений екіпажом патрульної поліції. Працівником поліції ОСОБА_2 було повідомлено позивача, що той порушив п.17.1 ПДР рухався по смузі для маршрутних ТЗ, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 . На що ОСОБА_3 пояснив, що наразі і в загалі, на даному перехресті завжди інтенсивний рух, і він як передбачено п. 11.11 ПДР змінив смугу за для повороту праворуч, і в той же час вказав на дорожній знак, який фактично висить на перехресті над полосою руху і дозволяє здійснювати поворот праворуч зі смуги передбаченій для маршрутних ТЗ, додатково пояснив, що їде в гараж, де він на ніч залишає авто. Натомість, працівниками відповідача була складена постанова за порушення п. 17.1 ПДР. Позивач вважає таку постанову перевищенням повноважень рядового поліції ОСОБА_2 та ухваленням незаконного рішення. Крім цього, цього ж дня на позивача була складена постанова за порушення ст. 183 КУпАП. Однак позивач в своєму позові вказує, що він телефонувавши на лінію «102» не викликав поліцію, а повідомляв про неправомірні дії працівника поліції, тому будь - якого хибного виклику, як то зазначено в постанові, позивачем не здійснювалося у зв`язку з чим вказана постанова також є незаконною та підлягає скасуванню.

05 січня 2022 року представник відповідача подала відзив на позовну заяву в якому просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог та заперечила наступне. Щодо вимоги про скасування постанови за ч. 3 ст. 122 КУпАП серії ЕАО № 4621881 від 11 серпня 2021 року представник відповідача пояснила, що всі учасники дорожнього руху мають дотримуватися ПДР України. Відповідно до п. 17.1 ПДР України на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 (Знак 5.8 "Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів") або 5.11 (Знак 5.11 "Смуга для руху маршрутних транспортних засобів") забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі. При цьому, пунктом 17.2 ПДР України встановлено, що водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини. Тобто, заїзд на смугу для маршрутних транспортних засобів дозволено у місці, що позначена переривчастою лінією дорожньої розмітки, зокрема, горизонтальною розміткою 1.11. В інших місцях заїзд на смугу для маршрутних транспортних засобів заборонено. Як зазначає представник відповідача в своєму відзиві, факт порушення позивачем правил дорожнього руху зафіксований на відеозаписі із нагрудної камери поліцейського Капшученко Н.В. Щодо позовної вимоги про скасування постанови за ст. 183 КУпАП, то представник відповідача посилається на ряд підзаконних нормативно-правових актів та вказує, що виїзд наряду на місце є не можливістю, а обов`язком. Кожним дзвінком за скороченим номером «102» телефонуючи залучає купу сил та засобів, що повинні були бути направлені на допомогу людям, які дійсно цього потребують. Також, факт порушення позивачем законодавства про рух, підтверджується копіями рапортів від поліцейського Капшученка Н.В. та Соловея О.С.

11 січня 2022 року позивачем була подана відповідь на відзив в якому просив суд позовну заяву задовольнити повністю та по суті заперечень викладених у відзиві пояснив наступне. Надані копії рапорту не можуть свідчити про наявність вини позивача, що підтверджується висновками Верховного Суду. Крім того, як зазначає позивач, з наданого представником відповідача відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений фактично на перехресті, у позивача бу увімкнений сигнал повороту праворуч, зупинка була здійснена на полосі громадського руху, але чітко видно на відео, що переривчаста лінія наявна на дорозі в томі місці де було зупинено позивача. При цьому на відео відсутній момент перетину позивачем смуги громадського транспорту поза межами переривчастої лінії.

Позивач в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 31 серпня 2021 року адміністративну справу передано на розгляд Дніпровському районному суду м. Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 жовтня 2021 року справу переданого судді Яровенко Н.О.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

17 листопада 2021 року позивачем була подана заява про усунення недоліків.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18 листопада 2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, 11 серпня 2021 року о 22 годині 17 хвилин ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: вул. Братиславська, 9-В у м. Київ, здійснила зупинку (рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8, чим порушив п. 17.1. ПДР України.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4621881 від 11 серпня 2021 року складеної інспектором роти №3 батальйону № 4 УПП у м. Києві ДПП Соловей О.С., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена інспектором роти інспектором роти №3 батальйону № 4 УПП у м. Києві ДПП Соловей О.С., який відповідно до вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч. ч. 1, 2, 3, 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Звертаючись з позовом до суду позивач посилається, як на підставу для скасування постанови про адміністративне правопорушення, на те, що позивач не порушував правила дорожнього руху, так як збирався здійснити поворот праворуч для паркування авто в орендованому гаражі.

Як убачається із правової позиції Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду викладеної у постанові від 30.05.2018 року по справі № 337/3389/16-а (адміністративне провадження № К/9901/29775/18), постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень. В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Представник відповідача на доведення вини позивача у скоєному правопорушенні надав відеозапис з нагрудної камери поліцейського взводу 2 роти 3 батальйону 4 полку 2 УПП у м. Києві ДПП сержанта поліції Капшученко Н.В.

Так, із дослідженого в судовому засіданні DVD диску судом встановлено, що працівником патрульної поліції було зупинено ОСОБА_1 в той час, коли він рухався по смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8 ПДР України. Натомість, із даного відео встановити факт того, що позивач здійснив заїзд на смугу поза місцем, яке позначено переривчастою лінією дорожнього розмітки, неможливо. На відео зафіксовано момент, коли позивач вже був зупинений там, де наявна така переривчаста лінія.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що стороною відповідача не було доведено факту порушення позивачем п. 17.1 ПДР України, тому позовна вимога про скасування постанови серії ЕАО № 4621881 від 11 серпня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про скасування постанови серії ГАБ № 179001 від 11 серпня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 183 КУпАП суд зазначає наступне.

Так, 11 серпня 2021 року була складена постанова серії ГАБ № 179001 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 з якої вбачається, що 11 серпня 2021 року о 22 год 15 хв громадянин ОСОБА_1 після зупинки працівниками поліції вирішив, що дії патрульної поліції незаконні та здійснив два виклики на спецлінію «102» та проігнорував зауваження, що це карається адміністративним стягненням, чим здійснив завідомо хибний виклик спецслужб та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 183 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 3400,00 грн.

Статтею 183 КУпАП передбачена відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб. Дії правопорушника спрямовані на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як пожежна охорона, поліція, швидка медична допомога, аварійні бригади. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю прямого умислу, правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Такий висновок був викладений в постанові Верховного суду від 17 липня 2019 року у справі № №524/832/17.

При цьому термін "виклик" означає повідомлення телефоном або іншим засобом зв`язку працівників відповідної служби про подію, яка потребує негайного реагування та виїзду працівників відповідних екстрених служб на місце пригоди.

Так, із дослідженого в судовому засіданні диску із нагрудної камери інспектора поліції 3 батальйону 3 роти Капшученка Н.В. вбачається, що після того, як поліцейським було повідомлено позивача про те, що відносно нього складена постанова за ч. 3 ст. 122 КУпАП, ОСОБА_1 попросив його ознайомити із відеозаписом на якому зафіксовано факт порушеним ним Правил дорожнього руху. Поліцейський ОСОБА_4 роз`яснив йому право на оскарження такої постанови протягом 10 днів та в подальшому ознайомленні із відеозаписом. Після цього, позивач зателефонував на спецлінію «102» та повідомив про його незаконне утримання працівниками патрульної поліції.

Також, позивач до відповіді на відзив надав диск із аудіозаписом розмови з оператором спецлінії «102» на якій він повідомляє про те, що його незаконно зупинила патрульна поліції, повідомляє д.н.з. машини екіпажу патрульної поліції, а також на запитання оператора чи потрібен йому новий екіпаж патрульної поліції відповідає. Що не потрібен та просить зафіксувати фактично скаргу на дії працівника поліції, який його незаконно зупинив.

Крім того, із копії відповіді наданого ГУНП в м. Києві вбачається, що позивач здійснив всього два дзвінка на спецлінію «102» 11 серпня 2021 року о 22:18:35 та 22:21:22 в яких повідомляв про незаконні дії працівників патрульної поліції та просив зафіксувати скаргу. Даних про те, що ОСОБА_1 викликав поліцію у даному листі відсутні.

Таким чином, підсумовуючи зазначене, представниками відповідача не було надано суду докази того, що позивач здійснив хибний виклик поліції. Більше того. З доказів, що містяться в матеріалах справи, судом не було встановлено факт саме виклику поліції. Із відеозапису із нагрудної камери та аудіозапису розмови з оператором спецлінії «102» вбачається, що позивач фактично залишив скаргу на дії патрульного, який склав відносно нього оскаржувані постанови. На запитання «чи потрібний екіпаж патрульної поліції?», позивач відповів, що не потрібен.

У зв`язку із вище викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги про скасування постанови серії ГАБ № 179001 від 11 серпня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 183 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем не було надано до суду доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та ст. 183 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанови про притягнення останнього до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав, а тому підлягає скасуванню.

Згідно пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутність події і складу адміністративного право порушення.

Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині визнання дій інспекторів ОСОБА_2 , та ОСОБА_4 неправомірними що складання оскаржуваних постанов, оскільки не надано доказів неправомірності таких дій.

Крім того, позивач зі скаргою на дії поліцейських не звертався, службова перевірка наявності в діях інспектора ознак протиправної поведінки не проводилася та відповідно до вимог ст. 222 КУпАП інспектори мають право розглядати справи про адміністративні порушення і накладати адміністративні стягнення, безпосередньо за ч. 3 ст.122 та ст. 183 КУпАП України, тобто останні діяли в межах своїх повноважень.

Враховуючи наведе вище, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином суд приходить до висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача понесених витрат зі сплати судового збору у розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст.ст. 122 ч.3, 183, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4621881 від 11 серпня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 179001 від 11 серпня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 183 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач - Департамент патрульної поліції, , адреса: м. Київ, вуд. Федора Ернста, 3.

Повний текст рішення складений 24 травня 2022 року.

Суддя Н.О. Яровенко