Справа № 420/26419/21
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2022-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання неправомірною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держпраці в Одеській області, в якому просить: визнати неправомірною та скасувати постанову від 26.11.2020 року №ОД961/1577/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу у розмірі 300000 грн. за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі наказу від 29.09.2020 року №2523 та направлення від 29.09.2020 року №15/01-29-2046 інспекторами праці був здійснений вихід для проведення інспекційного відвідування на предмет дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства про працю за місцем здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , та за адресою: АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_3 .

Інспекторами праці під час здійснення інспектування (30.09.2020 року) підприємця були зафіксовані особи, які виконували роботу в закладах ресторанного господарства.

Позивач вказав, що він не вчиняв фактичного допуску шести працівників до роботи без оформлення трудового договору.

Згідно оскаржуваної постанови, на позивача накладено штраф за те, що, на думку ГУ Держпраці в Одеській області, станом на дату інспекційного відвідування (30.09.2020 року) ФОП ОСОБА_1 було зафіксовано шість осіб, які були ним фактично допущені до роботи без оформлення трудового договору, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Проте, позивач надав ГУ Держпраці в Одеській області копії трудових договорів з цими особами, накази про прийняття цих осіб на роботу, які свідчать про те, що станом на 30.09.2020 року між цими особами та ФОП ОСОБА_1 існували належним чином оформлені трудові відносини.

Крім того, відповідачу були надані копії повідомлення ДПС про прийняття на роботу зазначених осіб. Зокрема, в повідомленні ДПС від 01.10.2020 року містяться відомості про прийняття перерахованих вище осіб на роботу з дати, яка зазначена в наказі про прийняття таких осіб на роботу (з 28.09.2020 року, 18.09.2020 року, 24.09.2020 року, 24.09.2020 року, 24.09.2020 року, 18.09.2020 року).

Посадові особи ГУ Держпраці в Одеській області знали про наявність належного оформлення трудових відносин між ФОП ОСОБА_1 та його працівниками та про повідомлення ДПС про прийняття працівників на роботу як на момент складення акту інспекційного відвідування від 13.10.2020 року, так і на момент винесення оскаржуваної постанови від 26.11.2020 року.

Проте, відповідачем під час розгляду справи про накладення штрафу не була надана оцінка вищевказаним документам позивача, а справа, на думку позивача, була розглянута однобічно та упереджено.

Також позивач зазначив, що в порушення п.3 та п.4 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 р. № 509 (в редакції, що діяла на момент винесення оскаржуваної постанови), посадові особи Держпраці не забезпечили отримання ФОП ОСОБА_1 повідомлення про розгляд справи та примірника постанови. Зазначене призвело до того, що ОСОБА_1 протягом тривалого часу взагалі не знав, що на нього накладено штраф, та дізнався про існування оскаржуваної постанови випадково, коли у листопаді 2021 року та його банківські рахунки було накладено арешт державним виконавцем.

Позивач вважає, що вказане вище у сукупності свідчить про те, що в його діях відсутні порушення ст.24 КЗпП України та відсутні підстави для притягнення його до відповідальності за ч.2 ст.265 КЗпП України.

Ухвалою від 28.12.2021 року визнано поважними причини пропуску фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 строку звернення до суду з даним позовом, поновлено позивачу строк звернення до суду. Прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Зазначено, що справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

01.02.2022 року до канцелярії суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що відповідно до вимог Конвенції Міжнародної організації праці №81, яка ратифікована Законом України від 08.09.2004 р. №1985-ІV, ст.259 Кодексу Законів про працю України, п.п.3 п.5 Порядку №823, головними державними інспекторами відділу з питань трудових відносин Управління з питань праці Головного управління у період з 30.09.2020 року по 13.10.2020 року проведено позаплановий захід державного контрою за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 та здійснює господарську діяльність у закладі організації громадського харчування та організації дозвілля за адресами: АДРЕСА_5 та АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_3 .

Під час виїзду за адресою провадження господарської діяльності, працівнику підприємця - ОСОБА_8 було залишено направлення під підпис та складену інспектором праці вимогу про надання документів від 30.09.2020 року №ОД961/1577/ПД.

У ході інспекційного відвідування позивача інспектори праці проходили з урахуванням вимог законодавства про охорону праці до службових, адміністративних приміщень підприємця, в яких може використовується наймана праця, відповідно до підпункту 1 пункту 10 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою КМУ від 21 серпня 2019 № 823 року (із змінами).

Інспекторами праці під час здійснення інспектування (30.09.2020 року) ФОП ОСОБА_1 були зафіксовані особи, які виконували роботу в інтересах адміністрації закладів організації громадського харчування та організації дозвілля в закладах ресторанного господарства «Garage 79» та « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Відповідач зазначив, що з аналізу наданих на вимогу інспектора документів та аналізу відеозапису проведення інспекційного відвідування встановлено, що 30.09.2020 року було зафіксовано шість осіб, які були допущені до роботи, однак відносно них подано повідомлення до ДПС 01.10.2020 року: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Так, було складено акт інспекційного відвідування від 13.10.2020 року № Д961/1577/АВ та припис від 15.10.2020 року №ОД961/1577/АВ/П, які було відправлено листом з описом вкладення №440 15.10.2020 року.

Відповідач вказав, що згідно п.23 Порядку №823 у разі ненадходження протягом семи робочих днів після дня відправлення об`єкту відвідування підписаного примірника акта та припису складається акт про відмову від підпису у двох примірниках, один з яких надсилається об`єкту відвідування рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

27.10.2020 року інспектором праці було складено акт про відмову від підпису №ОД961/1577/АВ-ВП.

28.10.2020 року начальник Головного управління Байдюк С.В. одержав акт інспекційного відвідування від 13.10.2020 року №ОД961/1577/АВ для розгляду справи про накладення штрафу.

Про те, що матеріали справи передані начальнику Головного управління, ФОП ОСОБА_1 було повідомлено листом від 28.10.2020 року №15/01-33-10529, який направлено рекомендованим листом №795 30 жовтня 2020 року.

Розглянувши матеріали справи, відповідач встановив, що під час інспекційного відвідування інспекторами праці були зафіксовані шість осіб, які виконували обов`язки в інтересах ФОП ОСОБА_1 без належного оформлення трудових відносин, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Посилаючись на ч.3 ст.24 КЗпП України, відповідач зазначив, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, під час інспекційного відвідування 30.09.2020 року було зафіксовано шість осіб, які були допущені до роботи, однак відносно них подано повідомлення до ДПС 01.10.2020 року.

Тому постановою від 26.11.2020 року на позивача було накладено штраф у розмірі 300000 грн. (по десять розмірів мінімальної заробітної плати за кожну особу (5000 грн.* 10* 6 осіб = 300000 грн.)

Також відповідач зазначив, що п.3 Порядку № 509 передбачено лише повідомлення позивача уповноваженою посадовою особою про отримання документів для розгляду. Вказаною нормою встановлено строк розгляду документів - 45 днів з дня їх отримання, та не передбачено повідомлення позивача про дату і час їх розгляду.

Отже відповідачем було дотримано як порядок повідомлення позивача у 5-денний строк про отримання начальником Головного управління документів для розгляду (надіслано 30.10.2020), так і порядок надіслання позивачу копії постанови (надіслано 26.11.2020).

За викладених обставин, відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований 31.05.2018 року за №2 142699 (а.с. 28).

Основним видом економічної діяльності ФОП ОСОБА_1 є: «Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування» (код КВЕД 56.10).

Судом встановлено, що наказом т.в.о. начальника Головного управління Держпраці в Одеській області №2523 від 29.09.2020 року "Про проведення інспекційного відвідування", відповідно до вимог Конвенції Міжнародної організації праці №81, яка ратифікована Законом України від 08.09.2004 р. № 1985-IV, частини першої статті 259 Кодексу Законів працю України, керуючись абзацом 2 пункту 1 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 823 (із змінами), Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою КМУ від 11.02.2015 р. № 96, Положення про Головне управління Держпраці в Одеській області (нова редакція), яке затверджено наказом від 03.08.2018 р. № 84 та на підставі п.п.3 п.5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ від 21.08.2019 року №823 (із змінами) та службової записки головного державного інспектора В. Барського від 28.09.2020 року, наказано в термін з 30.09.2020 року по 13.10.2020 року (включно) здійснити позаплановий захід державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_6 , здійснює господарську діяльність у закладах організації громадського харчування та організації дозвілля в закладах ресторанного господарства за адресами: АДРЕСА_5 та АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_3 ), з питань забезпечення застосування правових норм щодо використання праці та з інших подібних питань, які передбачені підпунктами 3.1, 3.9, 3.10 розділу 3 частини 1 Акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 18 серпня 2017 року №1338, зокрема з питань виявлення неоформлених трудових відносин (а.с. 25).

29.09.2020 року для здійснення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 Головним управлінням Держпраці в Одеській області було видано направлення №15/01-29-2046 на здійснення інспекційного відвідування у період з 30.09.2020 року по 13.10.2020 року (включно) (а.с. 26).

30.09.2020 року посадовою особою Головного управління Держпраці в Одеській області під час інспекційного відвідування позивача складено вимогу про надання документів №ОД961/1577/ПД, якою зобов`язано ФОП ОСОБА_1 у строк до 12.00 год. 05.10.2020 року надати до огляду оригінали та завірені належним чином копії документів, вказаних у вимозі (а.с. 132).

За результатами інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 відповідачем складено акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю №ОД961/1577/АВ від 13.10.2020 року (а.с. 133-139).

Відповідно до зазначеного акту інспекційного відвідування ГУ Держпраці в Одеській області встановлено наступні порушення, допущені позивачем:

- ч.1 ст.21, ч.3 ст.24 КЗпП України підприємець допустив до роботи без належного оформлення трудового договору шість осіб;

- постанова КМУ від 17.06.2015 року №413 у ході інспекційного відвідування інспекторами праці були зафіксовані 4 особи, які виконували обов`язки в інтересах підприємця, без належного оформлення трудових договорів.

15.10.2020 року відповідач склав припис про усунення виявлених порушень №ОД961/1577/АВ/П (а.с. 140), яким приписав ФОП ОСОБА_1 усунути такі порушення: під час інспекційного відвідування були зафіксовані особи, які виконували обов`язки в інтересах ФОП ОСОБА_1 без належного оформлення трудових договорів, в порушення вимог ч.1 ст.21, ч.3 ст.24 КЗпП України - у строк до 26.10.2020 року (постійно).

Акт інспекційного відвідування №ОД961/1577/АВ від 13.10.2020 року, диск з відеофіксацією проведення інспекційного відвідування та припис від 15.10.2020 року №ОД961/1577/АВ/П були направлені ФОП ОСОБА_1 рекомендованим листом з описом вкладення (а.с. 141).

Оскільки станом на 27.10.2020 року ФОП ОСОБА_1 не було повернуто підписаний акт інспекційного відвідування, інспектором праці було складено акт про відмову від підпису від 27.10.2020 року №ОД961/1577/АВ-П (а.с. 142).

30.10.2020 року ГУ Держпраці в Одеській області надіслало позивачу повідомлення від 28.10.2020 року №15/01-33-10529 про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, в якому також зазначило, що про результати розгляду справи про накладення штрафу позивача буде повідомлено додатково (а.с. 149).

26.11.2020 року начальник ГУ Держпраці в Одеській області на підставі акту інспекційного відвідування №ОД961/1577/АВ від 13.10.2020 року прийняв постанову №ОД961/1577/АВ/П/ТД-ФС про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі 300000 грн. (а.с. 152-158).

Копію вказаної постанови відповідач надіслав позивачу цінним листом з описом вкладення 26.11.2020 року (а.с.159-160).

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення №96), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Пунктом 7 Положення встановлено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затверджений Постановою КМ України № 823 від 21.08.2019 року (далі - Порядок № 823) визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-IV, та Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (далі - Закон).

Згідно п.2 Порядку №823, заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до п.п.3 п.5 Порядку №823, підставами для здійснення інспекційних відвідувань є: рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Згідно підпунктів 1, 3, 6 п.10 Порядку №823 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право: під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України Про зайнятість населення (далі - штрафи) визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 (далі за текстом - Порядок №509).

Відповідно до п.2 Порядку №509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників.

Згідно пункту 3 Порядку №509, справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Пунктом 4 Порядку № 509, зокрема, передбачено, що під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Згідно абз. 2 ч.2 ст.265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Як вбачається з матеріалів справи, інспекторами праці під час інспекційного відвідування було встановлено, що шість осіб виконували трудові обов`язки в інтересах ФОП ОСОБА_1 без належного оформлення трудових договорів, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Відповідно до ст.21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачено законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Згідно ст.24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 6-1) при укладенні трудового договору про дистанційну роботу або про надомну роботу; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 5 статті 50 Закону України Про зайнятість населення встановлено, що роботодавцям забороняється, зокрема: застосовувати працю громадян без належного оформлення трудових відносин, вчиняти дії, спрямовані на приховування трудових відносин.

Як вбачається з матеріалів справи, з повідомлення про прийняття шістьох працівників на роботу було встановлено, що ФОП ОСОБА_1 надіслав повідомлення до центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ГУ ДПС в Одеській області) 01.10.2020 р., відомості з повідомлення свідчать наступне: ОСОБА_9 - дата початку роботи 28.09.2020 року; Тєлло ОСОБА_10 - дата початку роботи 28.09.2020 року; ОСОБА_11 - дата початку роботи 18.09.2020 року; ОСОБА_12 - дата початку роботи 18.09.2020 року; ОСОБА_13 - дата початку роботи 18.09.2020 року; ОСОБА_14 - дата початку роботи 24.09.2020 року; ОСОБА_15 - дата початку роботи 24.09.2020 року; ОСОБА_16 - дата початку роботи 18.09.2020 року; ОСОБА_17 - дата початку роботи 28.09.2020 року; ОСОБА_18 - дата початку роботи 28.09.2020 року.

Суд бере до уваги доводи відповідача, що під час інспекційного відвідування позивачем не було надано підтверджуючих/спростовуючих документів, письмових та/або усних пояснень щодо наявності трудових (або інших) відносин між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_7 . При цьому, посилання позивача на те, що ОСОБА_7 позивач запросив для співпраці в якості партнерів, не підтверджуються жодними доказами, а тому не беруться судом до уваги.

Верховний Суд у постановах від 24.12.2019 року по справі №540/9431/18-а та від 18.10.2019 року по справі № 817/10/17 зробив висновок, що логіко-граматичне тлумачення статті 24 КЗпП України та системний аналіз вищевказаних норм дає змогу дійти висновку, що підставою для притягнення до відповідальності юридичної або фізичної-особи підприємця, які використовують найману працю, за порушення частини 3 статті 24 КЗпП України на підставі частини 2 статті 265 КЗпП України є встановлений факт неукладення трудового договору між цією особою і працівником та/або неповідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, при умові фактичного виконання працівником трудових функцій. Відтак, відповідальність за неповідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування настає за фактичний допуск до роботи особи, яка вже є працівником та, відповідно, з якою укладено трудовий договір, тобто після укладення трудового договору, але до повідомлення про це відповідний орган виконавчої влади.

Вказані висновки Верховного Суду, відповідно до приписів ч.5 ст.242 КАС України, суд застосовує до спірних правовідносин при вирішенні даної справи.

Отже, з аналізу наданих на вимогу відповідача документів та аналізу відеозапису проведення інспекційного відвідування, наданого обома сторонами, встановлено, що 30.09.2020 року було зафіксовано шість осіб ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ), які були допущені до роботи, однак відносно перших п`яти подано повідомлення до ДПС 01.10.2020 року, тобто після фактичного допуску до роботи, а відносно останнього ( ОСОБА_7 ) таке повідомлення взагалі не подавалося та трудовий договір не укладався.

Розмір накладеного на позивача згідно абз. 2 ч.2 ст.265 КЗпП України штрафу розрахований відповідачем правильно (5000 грн. (мінімальна заробітна плата на час вчинення правопорушення) * 10 (кратність) * 6 осіб (допущених до роботи з порушенням законодавства) = 300 000 грн.).

Також суд зауважує, що відповідачем дотримано процедуру розгляду справи та накладення штрафу на позивача, що передбачена пунктами 3, 4 Порядку № 509, як щодо повідомлення позивача листом від 28.10.2020 року (надісланий 30.10.2020 року) про дату одержання уповноваженою посадовою особою ГУ Держпраці документів для розгляду справи про накладення штрафу, так і щодо надіслання позивачу копії оскаржуваної постанови про накладення штрафу (надіслана 26.11.2020 року). Тому доводи позивача щодо порушення відповідачем порядку розгляду справи та надіслання копії постанови суд вважає безпідставними та не бере їх до уваги.

Також суд не бере до уваги доводи позивача щодо розбіжностей у даті проведення інспекційного відвідування закладу харчування Easy та у даті відеозйомки цього відвідування, оскільки сам факт проведення такого інспекційного відвідування саме 30.09.2020 року позивачем не заперечується, також як і інші фактичні обставини, що відображені в акті інспекційного відвідування.

Визначальним у даній справі є факт допуску позивачем працівників до роботи до надіслання відповідного повідомлення до ДПС.

Крім того, згідно підпункту 6 п.10 Порядку №823 здійснення відеозйомки під час інспекційного відвідування є правом інспекторів Держпраці.

Отже сукупність наданих сторонами доказів підтверджує факт порушення, за яке до позивача застосовано штраф оскаржуваною постановою.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 вказаної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, відповідає іншим наведеним вище критеріям, передбаченим ч.2 ст.2 КАС України, а тому в задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 241-246, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_4 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпраці в Одеській області (адреса: проспект Шевченка, 2, м. Одеса, 65044, ) про визнання неправомірною та скасування постанови від 26.11.2020 року №ОД961/1577/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу у розмірі 300000 грн. за порушення законодавства про працю та зайнятість населення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Андрухів