Справа № 461/5749/21
Суддя: Делікатна Л. В.
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2022 Справа №461/5749/21

Провадження №2-а/607/235/2022

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Делікатної Л.В.

за участі секретаря Скали В.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі адміністративну справу за позовною заявою адвоката Крукеницької Тетяни Миколаївни в інтерсах ОСОБА_1 до Львівської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил № 0716/20900/21 від 29 червня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

адвокат Крукеницька Т.М., в інтересах ОСОБА_1 , звернулася в суд із позовом до Галицької митниці Держмитслужби, у якому просить скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 0716/20900/21 від 29 червня 2021 року, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів у сумі 109 813,86 грн.

Позов обґрунтовано тим, що з метою придбання автомобіля марки VOLVO, модель ХС60, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , календарний рік випуску 2014 (надалі - автомобіль марки VOLVO), що належав компанії «GLOBAL TRIANGLE АВ», ОСОБА_1 було офіційно сплачено вартість вказаного автомобіля у розмірі 9500,00 євро. 12.11.2018 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір № 12/11/10 про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів. В подальшому, після отримання від шведської компанії «GLOBAL TRIANGLE АВ» необхідних документів на автомобіль марки VOLVO, зокрема наявних у матеріалах митної справи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та рахунку-фактури, 14.01.2018 року необхідні для митного оформлення документи були пред`явлені у відділ митного оформлення №1 митного поста «Тернопіль - центральний» Тернопільської митниці ДФС. ОСОБА_1 було виконано та дотримано усі вимоги щодо придбання та подальшого митного оформлення автомобіля марки VOLVO. Водночас, станом на момент придбання та розмитнення автомобіля марки VOLVO, ОСОБА_1 не було нічого відомо про те, що цей же автомобіль нібито попередньо продавався іншій фізичній особі ОСОБА_3 за іншу ціну, адже у наданому швецькою компанією «GLOBAL TRIANGLE АВ» свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , що видане компетентними органами Королівства Швеції, у графі «Registreringsbevisets innehavarc» (власник свідоцтва про реєстрацію) зазначено « ОСОБА_4 », у графі « ОСОБА_5 » (дата придбання) зазначено 01.10.2018 року, у графі «Utfardandedatum» (дата видачі свідоцтва) вказано 01.10.2018 року, що не дає можливості сумніватися в тому, що на момент купівлі ОСОБА_1 вказаного автомобіля (жовтень 2018 року) такий справді належав шведській компанії «GLOBAL TRIANGLE АВ». При купівлі автомобіля представники шведської компанії «GLOBAL TRIANGLE АВ» не надавали жодної інформації чи документів, щодо попереднього продажу цього автомобіля іншим особам, відтак позивачу нічого не було відомо про такі дії.

Зважаючи на викладене, лише після ознайомлення представника ОСОБА_1 із матеріалами справи про порушення митних правил № 0716/20900/21, позивачу стало відомо про те, що придбаний ним автомобіль марки VOLVO начебто був попередньо проданий ОСОБА_3 за ціною у 139 500,00 шведських крон. З моменту придбання автомобіля та до сьогоднішнього дня ні компанія «GLOBAL TRIANGLE АВ», ні ОСОБА_6 не пред`явили ОСОБА_1 жодних претензій щодо власності на відповідний транспортний засіб. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_6 насправді не купляв автомобіль марки VOLVO. Водночас, з огляду на те, що рахунок-фактура №458 був виданий на ім`я ОСОБА_7 12.09.2018 року, а у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 зазначено, що компанія «GLOBAL TRIANGLE АВ» придбала автомобіль 01.10.2018 року та зареєструвала його 01.10.2018 року, цілком реальним є варіант, що ОСОБА_6 повернув/продав назад автомобілі, компанії «GLOBAL TRIANGLE АВ», або те, що ОСОБА_6 насправді не купляв автомобіль марки VOLVO, оскільки, в матеріалах справи про порушення митних правил, наявні письмові пояснення ОСОБА_7 , який начебто придбав транспортний засіб марки VOLVO. В наданих письмових поясненнях ОСОБА_6 зазначає, що нічого не може пояснити за придбання автомобілів, в тому числі марки VOLVO ХC 60, оскільки він їх не купував і доручення нікому на придбання не давав. В дати придбання транспортного засобу за кордоном не перебував, що підтверджується відсутністю печаток у закордонних паспортах. В Швеції ніколи не був і в Шведській компанії «GLOBAL TRIANGLE АВ» нічого не купував. Особа ОСОБА_1 ОСОБА_3 невідома.

Однак вказані обставини, всупереч проханням сторони позивача, не були з`ясовані та дослідженні митним органом при розгляді справи. На відмінно від рахунку-фактури наданого і підписаного ОСОБА_1 , фактура надана на ім`я ОСОБА_7 не містить підпису останнього. Окрім цього, в рахунку-фактурі на ім`я ОСОБА_7 відсутня вказівка на рік виготовлення автомобіля, що є обов`язковим реквізитом документа, що підтверджує право власності на транспортний засіб згідно з п. 2 Розділу І Правил. Відтак, згідно з нормами чинного законодавства України, рахунок-фактура, що виданий на ім`я ОСОБА_7 , не є правовстановлюючим документом а, відтак, не є належним, достовірним і допустимим доказом на підтвердження факту придбання автомобіля та його вартості. У матеріалах справи про порушення митних правил №0716/20900/21 відсутні будь-які документи, що підтверджували б оплату ОСОБА_8 автомобіля марки VOLVO. Натомість, ОСОБА_1 було офіційно сплачено вартість вказаного автомобіля у розмірі 9500,00 євро, що підтверджується наданою інформацію митних органів Швеції. У матеріалах справи відсутні будь-які належні, допустимі та достовірні докази того, що документи, які були передані ОСОБА_1 продавцем (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, рахунок-фактура) і, в подальшому, пред`явлені для митного оформлення, є скасованими, визнаними недійсними, чи підробленими. Митним органом взагалі не ставиться під сумнів справжність свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , а щодо рахунку-фактури, то митний орган у постанові зазначає лише про його можливу недостовірність, роблячи свої припущення виключно з того, що номер рахунку співпадає із номером автомобіля. Зважаючи на вищевикладені обставини справи та законодавчі положення вбачається, що в діях ОСОБА_1 відсутній будь-який, в т.ч. і прямий умисел, на ухилення від сплати митних платежів, адже він пред`явив до митного оформлення виключно ті документи, які були йому передані від продавця автомобілів, які, в свою чергу, ніким не скасовані, не визнані недійсними, чи підробленими. Таким чином, ОСОБА_1 заявив правдиві дані щодо вартості автомобіля, які були йому відомі на момент декларування. Він сплатив митні платежі виходячи із тієї суми, яку він офіційно заплатив за купівлю автомобіля марки VOLVO, і яка відображена у paxунку-фактурі. До моменту ознайомлення із матеріалами справи про порушення митних правил №0716/20900/21, ОСОБА_1 нічого не було відомо про те, що придбаний ним автомобіль марки VOLVO начебто був попередньо проданий ОСОБА_3 за ціною у 139500,00 шведських крон. Доказів протилежного, тобто, що ОСОБА_1 було відомо про продаж автомобіля ОСОБА_3 митним органом не надано, хоча фактично на ньому і ґрунтуються всі звинувачення. Таким чином, на момент декларування, ОСОБА_1 об`єктивно не міг знати, що заявлена ним вартість автомобіля була нижчою, аніж вартість цього ж автомобіля, що відображена у рахунку-фактурі на ім`я ОСОБА_7 .

Як вбачається з матеріалів справи про ПМП № 0716/20900/21 відповідь Шведських митних органів, до якої було долучено фактуру на ім`я ОСОБА_7 , які лягли в основу звинувачень ОСОБА_1 , була отримана митними органами України 04.08.2020 року. Таким чином, днем, коли митний орган виявив порушення митних правил, що було начебто вчинено ОСОБА_1 є 04.08.2020 року, адже саме з цього дня митний орган України чи його уповноважена особа були в змозі прийняти рішення про виявлення в діях ОСОБА_1 ознак порушення митних правил. З огляду на викладене вважає, що станом на день прийняття оскаржуваної постанови 29.06.2021 року уже спливли строки притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил, що визначені у ст. 467 Митного кодексу України.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 22 жовтня 2021 року, яка була постановлена без виходу суду до нарадчої кімнати, замінено відповідача у справі на Львівську митницю Держмитслужби.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 23 грудня 2021 року справу за позовом адвоката Крукеницької Т.М., в інтересах ОСОБА_1 , до Львівської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил передано на розгляд Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Ухвалою судді від 25 березня 2022 року відкрито провадження у справі за позовом адвоката Крукеницької Т.М., в інтересах ОСОБА_1 , до Львівської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил №0716/20900/21 від 29 червня 2021 року та вказано, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання.

02 вересня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позов, згідно якого Львівська митниця Державної митної служби проти задоволення позовних вимог заперечила та просила відмовити у їх задоволенні. Зазначає, що 13.11.2018 року митним постом «Мостиська» Львівської митниці ДФС було здійснено допуск на митну територію України товару легковий автомобіль VOLVO ХС60, бувший у використанні, календарний рік виготовлення: 2014, модельний рік: 2014, колісна формула: 4x4, ідентифікаційний номер кузова: НОМЕР_1 , тип двигуна: дизель, об`єм двигуна: 2400 куб. см., потужність: 133 кВт, номер двигуна: не визначено, повна маса: 2505 кг, колір: білий. Загальна кількість місць включаючи водія: 5. Торговельна марка «VOLVO». Виробник: «VOLVO CAR CORPORATION» Швеція/SE», який переміщувався згідно митної декларації типу ІМ40ЕЕ № UА403010/2018/104204 від 12.11.2018. Як підставу для пропуску на митну територію України вказаного товару громадянином України ОСОБА_1 (паспорт № НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) для здійснення митного контролю особисто було подано: рахунок-фактуру (faktura) № BXN572 від 07.11.2018; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , видане компетентними органами Королівства Швеції, згідно яких шведською компанією «GLOBAL TRIANGLE АВ» (Box 417, 124 04 Bandhagen) автомобіль марки «VOLVO ХС60», номер кузова - НОМЕР_4 , було продано ОСОБА_9 ( АДРЕСА_1 ) за 9500 євро.

14.11.2018 року для здійснення митного оформлення вказаного автомобіля в митному режимі «імпорт» у відділ митного оформлення № 1 митного поста «Тернопіль центральний» Тернопільської митниці ДФС було подано електронну митну декларацію ІМ40ДЕ № UA403010/2018/009285 разом з товаросупровідними документами, зокрема: рахунок-фактуру (faktura) № BXN572 від 07.11.2018; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , видане 01.10.2018 компетентними органами Королівства Швеції. Згідно поданих документів, продавцем товару є шведська компанія «GLOBAL TRIANGLE АВ» (Box 417, 124 04 Bandhagen), покупець та особа, відповідальна за фінансове врегулювання - громадянин України ОСОБА_9 ( АДРЕСА_2 ; паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 19.05.2000 Тернопільським MB УМВС України у Тернопільській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ). Декларант - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ІН НОМЕР_7 ). Фактурна вартість товару - 9500 євро (згідно з курсом НБУ на 14.11.2018 становить 298 667,10 гривень), митна вартість - 314 386,42 гривень, а загальна сума сплачених митних платежів за вказаною митною декларацією становить 130 211,31 гривень, а саме: мито на транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України фізичними особами - 31 438,64 гривень; акцизний податок з товарів, ввезених на митну територію України фізичними особами - 24 673,05 гривні; податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України фізичними особами - 74 099,62 гривень.

Митними органами Королівства Швеції листом від 10.07.2020 № UTR2019-379 (лист ДМСУ № 20/20-02-01/7.4/109 від 04.02.2021) надано копію рахунку-фактури 458 від 12.09.2018, відповідно до якої автомобіль марки «VOLVO ХС60», номер кузова - НОМЕР_4 , продано шведською компанією «GLOBAL TRIANGLE АВ» (Box 417, 124 04 Bandhagen) за 139 500 шведських крон (згідно з курсом НБУ на 14.11.2018 становить 428 775,85 гривень).

Відповідно до службової записки управління адміністрування митних платежів, митної вартості та класифікації товарів Галицької митниці Держмитслужби від 09.02.2021 № 677/7.4-15/44, сума митних платежів, які б мали бути сплачені при ввезенні на митну територію України вказаного автомобіля, з урахуванням інформації та копій документів, наданих митними органами Королівства Швеції, станом на дату здійснення митного оформлення становить 166 815,93 гривень, а саме: мито на транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України фізичними особами 42 877,58 гривні; акцизний податок з товарів, ввезених на митну територію України фізичними особами - 24 673,05 гривні; податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України фізичними особами 99 265,30 гривень. Враховуючи викладене, несплачена сума митних платежів складає 36 604,62 гривень.

В своїй позовній заяві представник позивача адвокат Крукеницька Т.М. вказує на те, що ОСОБА_1 вперше стало відомо про те, що придбаний ним автомобіль у компанії «GLOBAL TRIANGLE АВ» начебто попередньо був проданий ОСОБА_10 . З даного приводу представник митниці зазначає, що листом митних органів Королівства Швеції рід 10.07.2020 № UTR 2019-379 надано копію рахунку-фактури (faktura) № 458 від 12.09.2018 року, відповідно до якої автомобіль марки «VOLVO ХС60», номер кузова - НОМЕР_4 , продано шведською компанією «GLOBAL TRIANGLE АВ» (Box 417, 124 04 Bandhagen), ОСОБА_10 . Це вказує на те, що ОСОБА_1 не міг купити вказаний автомобіль у компанії «GLOBAL TRIANGLE АВ» особисто. В рахунку № 458 наданого митними органами Королівства Швеції та рахунку наданому ОСОБА_1 під час митного оформлення, не співпадають підписи - представника компанії «GLOBAL TRIANGLE АВ». Окрім того, рахунок наданий ОСОБА_1 № BXN572 від 07.11.2018, співпадає з реєстраційним номером транспортного засобу марки «VOLVO ХС60», номер кузова - НОМЕР_8 , що можливо вказує на його недостовірність. Вказаний автомобіль був зареєстрований за шведською компанією «GLOBAL TRIANGLE АВ» 01.10.2018, таким чином транспортний засіб марки «VOLVO ХС60» номер кузова - НОМЕР_4 не міг бути проданий 12.09.2018 року ОСОБА_10 . З даного приводу слід зазначити, що дата 01.10.2018 року зазначена в свідоцтві про рестрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , видане компетентними органами Королівства Швеції - є терміном дії до якого дійсне дане свідоцтво. В рахунку-фактурі № 458 виданому на ім`я ОСОБА_11 відсутня указівка на рік виготовлення автомобіля, що є обов`язковим реквізитом документа, що стверджує право власності на транспортний засіб згідно з п. 2 Розділу І Правил. З даного приводу слід зазначити, що рахунок-фактура № 458 була видана на території Королівства Швеції де діє законодавство Європейського союзу.

Окрім того, відомості щодо року випуску транспортного засобу марки «VOLVO ХС60», номер кузова - НОМЕР_4 містяться у він-коді вказаного автомобіля. У матеріалах справи про порушення митних правил № 0716/20900/21 відсутні будь-які документи, що підтверджували б оплату ОСОБА_12 за купівлю автомобіля. Натомість ОСОБА_1 було офіційно оплачено вартість вказаного автомобіля у розмірі 9500 Євро. З даного приводу слід зазначити, що ні в матеріалах справи про порушення них правил № 0716/20900/21, ні в додатку до наданих запереченнях адвоката Крукеницької Т.М. відсутні будь-які документи (чеки, витяги з банківських переказів), які б підтверджували сплату коштів за вказаний вище автомобіль. Окрім того, у своїх поясненнях від 25.03.2021 року ОСОБА_9 зазначив, що вказаний автомобіль він купив в Республіці Польща у місті Перемишль, у чоловіка на ім`я ОСОБА_13 , точної вартості та початкової ціни не пам`ятає. Прибувши у м. Перемишль вони узгодили умови купівлі автомобіля, після чого йому дали пакет документів для перевезення та оформлення транспортного засобу і їх він пред`явив при перетині кордону. Виходячи з викладеного, позивач не здійснював і не міг здійснити будь-яких переказів шведській компанії «GLOBAL TRIANGLE АВ» за вказаний автомобіль.

Враховуючи вищевикладене, вважає, що Галицькою митницею Держмитслужби правомірно притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а тому просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Представник позивача Нюня О.І. в судове засідання не з`явився, подавши 16 травня 2022 року на адресу суду додаткові пояснення, згідно яких, просить провести розгляд даної справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Львівської митниці Держмитслужби в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату та місце судового засідання.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 485 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 486 Митного кодексу України визначено, що завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно із ст. 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи зміст наведених вище норм чинного законодавства, необхідно вказати, що склад правопорушення, визначеного ст. 485 Митного кодексу України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі).

Відповідно до ст. 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено ст. 485 Митного кодексу, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Отже, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння (передбаченого ст.485 Митного кодексу України) обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 03.06.2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», порушення митних правил слід вважати як завершені дії, спрямовані на порушення митного законодавства, так і спробу їх вчинення.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду від 03.06.2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України.

Відповідно до статті 495 Митного кодексу України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються зокрема, висновком експерта.

Судом встановлено, що 13.11.2018 року митним постом «Мостиська» Львівської митниці ДФС було здійснено допуск на митну територію України товару легковий автомобіль VOLVO ХС60, бувший у використанні, календарний рік виготовлення: 2014, модельний рік: 2014, колісна формула: 4x4, ідентифікаційний номер кузова: НОМЕР_1 , тип двигуна: дизель, об`єм двигуна: 2400 куб. см., потужність: 133 кВт, номер двигуна: не визначено, повна маса: 2505 кг, колір: білий. Загальна кількість місць включаючи водія: 5. Торговельна марка «VOLVO». Виробник: «VOLVO CAR CORPORATION Швеція/SE», який переміщувався згідно митної декларації типу ІМ40ЕЕ № UА403010/2018/104204 від 12.11.2018.

Як підставу для пропуску на митну територію України вказаного товару громадянином України ОСОБА_1 (паспорт № НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) для здійснення митного контролю особисто було подано: рахунок-фактуру (faktura) № BXN572 від 07.11.2018; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , видане компетентними органами Королівства Швеції, згідно яких шведською компанією «GLOBAL TRIANGLE АВ» (Box 417, 124 04 Bandhagen) автомобіль марки «VOLVO ХС60», номер кузова - НОМЕР_4 , було продано ОСОБА_9 ( АДРЕСА_1 ) за 9500 євро.

Згідно поданих документів, продавцем товару є шведська компанія «GLOBAL TRIANGLE АВ» (Box 417, 124 04 Bandhagen), покупець та особа, відповідальна за фінансове врегулювання - громадянин України ОСОБА_9 ( АДРЕСА_2 ; паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 19.05.2000 Тернопільським MB УМВС України у Тернопільській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ). Декларант - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ІН НОМЕР_7 ).

Згідно митної декларації типу ІМ40DЕ №UA403010/2018/009285 від 14.11.2018 року вартість автомобіля становить 9500 євро. Окрім того, у вказаній декларації зазначено, що особою, відповідальною за фінансове врегулювання є ОСОБА_1

29.06.2021 року в.о. начальника Галицької митниці Держмитслужби України Колобродовим А.В. складено постанову про порушення митних правил № 0716/20900/21 відносно ОСОБА_1 за ст. 485 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів у сумі 109 813, 86 грн.

Вказана постанова складена у відсутності особи, що притягується до відповідальності.

Постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 вчинено протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. 14.11.2018 року для здійснення митного оформлення вказаного автомобіля в митному режимі «імпорт» у відділ митного оформлення № 1 митного поста «Тернопіль центральний» Тернопільської митниці ДФС було подано електронну митну декларацію ІМ40ДЕ № UA403010/2018/009285 разом з товаросупровідними документами, зокрема: рахунок-фактуру (faktura) № BXN572 від 07.11.2018; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , видане 01.10.2018 компетентними органами Королівства Швеції. Згідно поданих документів, продавцем товару є шведська компанія «GLOBAL TRIANGLE АВ» (Box 417, 124 04 Bandhagen), покупець та особа, відповідальна за фінансове врегулювання - громадянин України ОСОБА_9 ( АДРЕСА_2 ; паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 19.05.2000 Тернопільським MB УМВС України у Тернопільській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ). Декларант - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ІН НОМЕР_7 ). Фактурна вартість товару - 9500 євро (згідно з курсом НБУ на 14.11.2018 становить 298 667,10 гривень), митна вартість - 314 386,42 гривень, а загальна сума сплачених митних платежів за вказаною митною декларацією становить 130 211,31 гривень, а саме: мито на транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України фізичними особами - 31 438,64 гривень; акцизний податок з товарів, ввезених на митну територію України фізичними особами - 24 673,05 гривні; податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України фізичними особами - 74 099,62 гривень. Митними органами Королівства Швеції листом від 10.07.2020 № UTR2019-379 (лист ДМСУ № 20/20-02-01/7.4/109 від 04.02.2021) надано копію рахунку-фактури 458 від 12.09.2018, відповідно до якої автомобіль марки «VOLVO ХС60», номер кузова - НОМЕР_4 , продано шведською компанією «GLOBAL TRIANGLE АВ» (Box 417, 124 04 Bandhagen) за 139 500 шведських крон (згідно з курсом НБУ на -14.11.2018 становить 428 775,85 гривень).

Відповідно до службової записки управління адміністрування митних платежів, митної вартості та класифікації товарів Галицької митниці Держмитслужби від 09.02.2021 № 677/7.4-15/44, сума митних платежів, які б мали бути сплачені при ввезенні на митну територію України вказаного автомобіля, з урахуванням інформації та копій документів, наданих митними органами Королівства Швеції, станом на дату здійснення митного оформлення, становить 166 815,93 гривень, а саме: мито на транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України фізичними особами 42 877,58 гривні; акцизний податок з товарів, ввезених на митну територію України фізичними особами - 24 673,05 гривні; податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України фізичними особами 99 265,30 гривень. Враховуючи викладене, несплачена сума митних платежів складає 36 604,62 гривень.

Частиною 1 ст. 352 Митного кодексу України передбачено, що під час проведення перевірок посадові особи органів доходів і зборів можуть використовувати документи, визначені Митним кодексом України, податкову інформацію, експертні висновки, судові рішення, документально підтверджені відомості, отримані від уповноважених органів іноземних держав щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів.

Згідно з ч. 7 ст. 54 Митного кодексу України, якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до п. 7 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджені наказом Державної митної служби України 17 листопада 2005 року №1118 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 25 листопада 2005 року за №1428/11708, власник ТЗ або уповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; митної декларації - у разі потреби; ВМД (у разі транзиту ТЗ, нового або знятого з обліку в реєстраційному органі, через митну територію України); що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення ТЗ з наданням пільг в оподаткуванні); паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо; довідки про ідентифікаційний номер громадянина (за наявності).

Так, підставою для прийняття спірної постанови була інформація яка містилась у листі митних органів Королівства Швеції від 10.07.2020 № UTR2019-379 згідно якої шведські митні органи зв`язалися з компанією «GLOBAL TRIANGLЕ АВ» з метою одержання інформації на що компанія повідомила, що вони продали 53 з 59 автомобілів про які йдеться. Всі ці автомобілі були придбані і забрані клієнтами з України, і клієнти заплатили за автомобілі банківськими переказами. Шведські митні органи не можуть знайти жодної інформації в експортній системі про експорт жодного зі згаданих автомобілів з території Швеції.

До вказаної відповіді долучено рахунок-фактуру (faktura) № BXN572 від 09.12.2018 року із змісту якої вбачається, що автомобіль марки Volvo ХС60, номер кузова - НОМЕР_1 , продано шведською компанією «GLOBAL TRIANGLЕ АВ» за 139 500 шведських крон покупцю ОСОБА_3 , а не ОСОБА_1 .

Однак, окрім вказаного вище листа та фактури відповідачем на підтвердження своїх доводів відносно того, що вартість транспортного засобу становить саме 139 500 швецьких крон не надано жодних доказів.

Також, суд звертає увагу, що при наявності спірної інформації щодо вартості транспортного засобу автотоварознавче дослідження в ході розгляду митної справи не проводилося, експертні висновки відсутні.

Слід зазначити, що імпортований позивачем автомобіль має свої особливості, як і кожен транспортний засіб в частині комплектації, пробігу, амортизації в ході експлуатації, поломок та пошкоджень, а різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Крім цього, митний орган у разі сумніву щодо характеристик транспортного засобу, який ввозиться на митну територію України, має повноваження запитувати у декларанта додаткові документи або коригувати митну вартість.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, рішення про коригування митної вартості відповідачем не приймалось й додаткові документи у декларанта не запитувались.

Щодо доводів сторін у справі стосовно строків притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення митних правил суд зазначає наступне.

За змістом статті 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

При цьому, статтею 485 Митного кодексу України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Згідно з частиною 1 статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до частини 1 статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною 2 статті 264 Митного кодексу України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам орган доходів і зборів здійснює перевірку митної декларації. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій (частини 5, 6 статті 264 МК).

Відповідно до частини 5 статті 255 митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується митним органом шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Згідно з частиною 1 статті 467 Митного кодексу України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Частиною 1 статті 522 Митного кодексу України передбачено, що справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468, 469, частинами першою - п`ятою статті 470, статтями 474, 475, 477-480, частинами першою - п`ятою статті 481, статтею 485 цього Кодексу, розглядаються митними органами.

Відповідно до статті 491 Митного кодексу підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 цього Кодексу; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Фіксація правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення є наслідком відповідних дій посадових осіб з перевірки наявності в діях особи складу правопорушення та наявності підстав для притягнення такої особи до адміністративної відповідальності. Ці дії посадових осіб можуть вчинятися лише після виявлення правопорушення, тобто встановлення певного факту та загальних ознак вчиненого діяння.

При цьому, як зазначено Верховним Судом у постанові від 09 липня 2020 року у справі № 640/20172/16-а, статтею 467 МК встановлено строки накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил. Диспозиція статті 485 МК передбачає декілька варіантів об`єктивної сторони правопорушення, і порушення, що встановлене митним органом щодо позивача заявлення в митній декларації неправдивих відомостей щодо визначення митного режиму і як наслідок застосування пільги по сплаті митних платежів не носить триваючого характеру, оскільки є вчиненим з моменту подання відповідної декларації. Тобто, у даному випадку з моменту подання декларації ймовірно протиправні дії більше не вчиняються, відтак інкримінований позивачу склад діяння не носить триваючого характеру.

Судом встановлено, що строк притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 485 МК сплив, оскільки часові рамки вчинення позивачем порушення митних правил, яке ставиться йому у вину митним органом, листопад 2018 року, моментом виявлення такого липень 2020 року, після отримання відповіді уповноваженого органу Королівства Швеції, а оспорювана постанова відповідачем прийнята 29 червня 2021 року.

Аналізуючи вимоги частини 1 статті 486, статті 489 Митного кодексу України щодо з`ясування обставин кожної справи та вирішення її з дотриманням вимог закону, приписів частини 1 статті 466 МК щодо застосування адміністративного стягнення за порушення митних правил не інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України, частини 1 статті 531 МК щодо підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, оскільки з моменту вчинення правопорушення та до моменту винесення оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил сплинуло більше ніж шість місяців, суд приходить до переконання, що таке стягнення накладено поза межами строків, передбачених статтею 467 МК, що у свою чергу виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил та накладення на нього адміністративного стягнення.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому, суд в силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховує висновки Верховного Суду, викладені у його постановах від 24 грудня 2020 року у справі № 461/3117/17 та у справі № 569/7509/16-а, відповідно до яких заявлення з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру в митних деклараціях неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості товару, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, не носить триваючого характеру, адже час можливого вчинення такого правопорушення безпосередньо пов`язаний з поданням відповідних декларацій.

Таким чином, твердження відповідача щодо не порушення строків притягнення ОСОБА_1 до відповідальності у справі про порушення митних правил, із посиланням на те, що відповідачу стало відомо про факт ухилення позивача від сплати митних платежів лише після отримання 04 лютого 2021 року листа від ДМСУ, яким митниці надано лист митних органів Королівства Швеції від 10 липня 2020 року є безпідставне, оскільки вказаний лист отриманий уповноваженими державними органами України електронною поштою та підписаний електронним підписом, що безпосередньо зазначено у ньому.

Відтак, комунікація між митними органами, а саме передача інформації вчинена поза розумними строками більш як шість місяців з моменту отримання відомостей про імовірність порушення митних правил, не може свідчити про належне виконання своїх обов`язків службовими та посадовими особами митних органів та не може тлумачитися на користь останніх та на шкоду законним правам та інтересам осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності.

Відповідно до норм ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 2 ст. 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, враховуючи встановленні обставини справи та вищенаведенні законодавчі норми суд приходить до неспростовного переконання, що відповідач належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами не довів правомірність свого рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 485 МК України, а відтак постанову Галицької митниці Держмитслужби України від 29 червня 2021 року у справі про порушення митних правил №0716/20900/21, слід скасувати, а провадження по справі закрити.

В силу вимог частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 454 грн. підлягає стягненню на користь позивача з Львівської митниці Держмитслужби за рахунок їх бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов адвоката Крукеницької Тетяни Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 до Львівської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил № 0716/20900/21 від 29 червня 2021 року задовольнити.

Постанову в справі про порушення митних правил № 0716/20900/21 від 29 червня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 109 813,86 грн. - скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 454 грн.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_9 , РНОКПП - НОМЕР_9 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Львівська митниця Держмитслужби, , місцезнаходження: вул. Костюшка, 1, м. Львів.

Головуючий суддяЛ. В. Делікатна