Справа № 460/7478/21
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2022-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позову без розгляду
24 травня 2022 року м. Рівне №460/7478/21
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., розглянувши адміністративну справу за позовом
доНаціональної академії внутрішніх справ
про визнання довідки легітимною, зобов`язання вчинення певних дій,
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Національної академії внутрішніх справ про визнання довідки легітимною, зобов`язання вчинення певних дій.
Позивач просить суд:
- визнати довідку, видану Національною академією внутрішніх справ України (припровідна від 15.02.2012 №46/К-625) на прізвище ОСОБА_1 , про розмір заробітної плати в зоні відчуження з урахуванням премії в сумі 630 карбованців 00 копійок легітимною для застосування при розрахунку пенсії;
- зобов`язати Національну академію внутрішніх справ направити до Пенсійного фонду України в Дубенському районі Рівненської області довідку про заробітну плату за період роботи в зоні аварії на Чорнобильській АЕС з відображення премії в сумі 636 карбованців (згідно з наказом МВС СРСР №149 від 26.05.1986).
Ухвалою суду від 22.06.2021 позовна заява залишалася без руху. Позивачу встановлювався строк для усунення недоліків позовної заяви. У вказаний строк позивач допущені недоліки усунув.
Ухвалою суду від 14.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні)
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до довідки про заробітну плату в зоні відчуження позивач отримав премію в сумі 630 карбованців (три грошових утримання, які отримано відповідно до наказу МВД СССР №0149 від 26.05.1986). Проте, 12.04.2013 на його адресу надійшов лист від Національної академії МВС України з іншою довідкою про заробітну плату, в якій відсутня премія в сумі 630 карбованців. Дії відповідача щодо визнання недійсною довідки про заробітну плату в зоні відчуження з урахуванням премії в сумі 630 карбованців є протиправними та незаконними.
Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивачем на підставі належних та допустимих доказів не підтверджено факт отримання премії в сумі 630 карбованців.
Розглянувши позовну заяву та відзив, дослідивши письмові докази, суд встановив та врахував таке.
Листом від 15.02.2012 №46/К-625 Національна академія внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ України направила ОСОБА_1 довідку, згідно з якою ОСОБА_1 працював в населених пунктах зони відчуження м.Прип`ять з 26.04.1986 по 29.04.1986 та йому виплачено заробітну плату в сумі 341,83 карбованців, з урахуванням коефіцієнту 5, згідно з постановою Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7. Також зазначено, що фактична заробітна плата в зоні відчуження складається, зокрема, з премії в сумі 630,00 карбованців, в розмірі трьох грошових утримань, нак.№0149 від 26.05.1986 (а.с.5, 36).
06.03.2013 ОСОБА_1 звернувся до Національної академії внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ України із заявою про надання виписки з наказів про нагородження почесною грамотою та видачу премії в сумі 360 карбованців (а.с.46).
Листом від 12.04.2013 №45/К-1681 Національна академія внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ України повідомила позивачу, що раніше видана довідка за роботу в населених пунктах зони відчуження м.Прип`ять є недійсною у зв`язку з помилковим зазначенням премії. Взамін надіслано нову довідку про заробітну плату. одержану в зоні відчуження (а.а.с.50-52).
Суд зазначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС України), звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
За приписами ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч.4 ст.123 КАС України).
Пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Встановлення процесуальних строків законом і судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Отже, права позивача підлягають захисту в межах шестимісячного строку звернення до суду і приписи КАС України пов`язують початок перебігу строку звернення до суду з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
У випадку пропуску строку на звернення до суду, підставами для визнання поважними причин пропуску строку є лише наявність обставин, які об`єктивно непереборні, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій, підтверджені належними доказами.
Початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа дізналася, або повинна була дізнатись про порушення. Зазвичай ці два моменти збігаються, але це не обов`язково. Тому, при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.07.2018 у справі №810/384/17, яка в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України враховується судом при ухваленні цього рішення.
Як встановлено судом та визнається позивачем у позовній заяві, 12.04.2013 на адресу ОСОБА_1 надійшов лист Національної академії внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ України, згідно з яким раніше видана довідка за роботу в населених пунктах зони відчуження м.Прип`ять є недійсною у зв`язку з помилковим зазначенням премії. Взамін надіслано нову довідку про заробітну плату, одержану в зоні відчуження (а.с.50).
Отже, 12.04.2013 позивачу стало відомо, що довідка, якою підтверджується факт виплати премії в сумі 630 карбованців, є недійсною
За захистом порушених прав позивач звернувся до суду 07.06.2021 (а.с.24), тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.
У заяві про поновлення строку звернення до суду позивач зазначає, що про застосування пенсійним органом під час обрахунку розміру пенсії довідки про заробітну плату в зоні аварії на ЧАЕС, в якій не зазначено премію в сумі 630 карбованців, йому стало відомо 07.04.2021.
Суд вважає такі твердження позивача безпідставними та не підтвердженими належними і допустимими доказами.
При цьому, незнання про порушення (на чому наголошує позивач) через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №344/9166/17, яка в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України враховується судом при прийняті даного рішення.
Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 N3477-IV є джерелом права, також містить положення, відповідно до яких право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (рішення від 22.10.1996 у справі "Стаббігс та інш. проти Великобританії", рішення від 27.02.1980 у справі "Девеер проти Бельгії" ).
Отже, такі строки обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.
Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про існування об`єктивно непереборних обставин і поважних причин, що зумовили несвоєчасне звернення до суду з позовом, позовну заяву слід залишити без розгляду.
Керуючись статтями 240, 241, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У Х В А Л И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 до Національної академії внутрішніх справ про визнання довідки легітимною, зобов`язання вчинення певних дій залишити без розгляду.
Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалу суду складено 24 травня 2022 року.

Суддя О.М. Дудар