Справа № 300/1319/22
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2022-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" травня 2022 р. справа № 300/1319/22
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дії щодо перерахунку пенсії у розмірі 70% грошового забезпечення та зобов`язання здійснити з 01.01.2018 перерахунок і виплату пенсії виходячи із 77% грошового забезпечення, з урахуванням проведених платежів, -
ОСОБА_1 (надалі по тексту також позивач, ОСОБА_1 ) звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі по тексту також відповідач, орган пенсійного фонду, орган Пенсійного фонду України, Пенсійний орган, Головне управління ПФУ в області, Управління), в якому просить:
- визнати бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії у розмірі 77 відсотків грошового забезпечення з 01.01.2018 протиправною;
- зобов`язати відповідача провести з 01.01.2018 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 77 відсотків сум грошового забезпечення, із врахуванням раніше виплачених сум.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є пенсіонером Державної прикордонної служби України, якій в вересня 2005 року призначена пенсія за вислугою років за правилами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-XII (надалі по тексту також Закон №2262-XII).
Основний розмір пенсії на час її призначення і приведений у відповідність до положень Закону №2262-XII розрахований із 77 відсотків складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , враховуючи вислугу 29 років.
Надалі, з 01.01.2018 відповідачем протиправно, із помилковим застосуванням частини 2 статті 13 та статті 63 коментованого Закону, проведено перерахунок пенсії за вислугу років, зменшивши значення процентної складової грошового забезпечення із 77% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, наслідком чого стало невірне визначення пенсійного забезпечення позивача. ОСОБА_1 вважає такі дії Управління неправомірними, вчиненими всупереч нормам чинного законодавства, які грубо порушують її право на пенсійне забезпечення в належному розмірі. Так, від дня призначення пенсії (з вересня 2005 року) положення Закону №2262-XII дійсно змінювалися, зокрема, максимальний розмір пенсії при її призначенні в значенні 90% від розміру грошового забезпечення в жовтні 2011 року зменшено до 80%, а з квітня 2014 року до 70%. Разом з тим, визначення такого (останнього) розміру при обчисленні пенсії (70%) може застосовуватися лише до правовідносин, що виникли після 01.04.2014, тобто набрання ними чинності, та стосується питань саме призначення пенсії, а не її перерахунку. Позивач наполягає на тому, що призначення та перерахунок пенсії є різними за юридичним визначенням та змістом процедурами. Встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 відсотків грошового забезпечення не стосується перерахунку вже призначеної пенсії.
Відтак, для перерахунку пенсії мають застосовуватись норми закону, які визначають її значення у відсотках відповідних сум грошового забезпечення, що діяли саме на момент первинного призначення пенсії, а розмір уже призначеної пенсії в процентному співвідношенні внаслідок чергових перерахунків не може бути зменшений навіть при зміні діючого законодавства, з огляду на незворотність дії нормативно-правових актів у часі.
Постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", у відповідності до якої з 01.01.2018 мало місце здійснення спірного перерахунку, не змінювала і не вводила в дію нові відсоткові значення грошового забезпечення, із якого обраховується основний розмір пенсії.

Позивач покликається на правові висновки, викладені у постанові Верхового Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 24.04.2018 у справі №686/12623/17 (провадження №К/9901/849/147) і від 04.02.2019 у зразковій справі №240/5401/18 (провадження №Пз/9901/58/18).

Позивач в лютому 2022 року зверталася до Управління із вимогою здійснити спірний перерахунок, відновивши відсоткове значення, визначене при призначенні пенсії (77%), втім у задоволенні такої заяви відповідач відмовив.

Таким чином, позивач просить суд зобов`язати Головне управління ПФУ в області здійснити перерахунок і виплату пенсії, виходячи із 77 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.03.2022 відповідно до статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України) відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с.19-20).

Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву №0900-0902-7/11044 від 12.04.2022, який разом із письмовими доказами надійшов на адресу суду 13.04.2022 (а.с.25-43). Заперечуючи позовні вимоги представник Головного управління ПФУ в області зазначив, що згідно положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу в вересні 2005 року, розрахований відповідачем відповідно до вислуги років (29 років) загальний розмір пенсії, обчислений за правилами статті 13 такого Закону №2262-XII, становив 77% суми грошового забезпечення (максимальне значення такої величини на той час могло дорівнювати 90 відсотків відповідних сум грошового забезпечення).

Із розрахунку 77 відсотки суми грошового забезпечення пенсія позивачу за вислугу років виплачувалася до 31.12.2017.

Разом з тим, з часу призначення позивачу пенсії механізм обчислення пільгової вислуги років та відсоткового значення розміру пенсії змінювався неодноразово.

Так, відповідно до Законів України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 (набрав чинності з 01.10.2011) і "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в України" від 27.03.2014 (набрав чинності з 01.04.2014), на момент проведення спірного перерахунку пенсії позивачу (березень 2018 року), максимальний розмір основної частини пенсії, обчислений відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", становив 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Окрім цього, порядок перерахунку пенсії визначений у розділі VIII Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", який в 2018 році у відношенні до позивача був здійснений з урахуванням вимог постанов Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 та №704 від 30.08.2017 нових (підвищених) розмірів і зміненого складу грошового забезпечення діючих військовослужбовців, що враховувався для перерахунку пенсій колишніх військовослужбовців.

В межах вказаних постанов Кабінету Міністрів України в 2018 уповноважений орган, з лав якого мало місце звільнення ОСОБА_1 , видав довіку встановленої форми і змісту про розмір грошового забезпечення (станом на березень 2018 року), яку відповідачем в тому ж році враховано при проведенні чергового перерахунку пенсії, починаючи з січня 2018 року.

Так як станом на січень 2018 року (місяць, з якого мало місце перерахунок пенсії) і березень 2018 року (місяць, в якому фактично розпочато перерахунок) положеннями Закону №2262-XII основний розмір пенсії колишніх військовослужбовців не міг перевищувати 70 відсотків сум грошового забезпечення, то вимоги позивача, заявлені у позовній заяві, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В подальшому, на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.12.2021 у справі №300/6282/21, Управлінням, на підставі оновленої довідки про збільшений розмір грошового забезпечення позивача №116237 від 21.09.2021 (станом на 05.03.2019), здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення, проте знову із застосуванням 70% грошового забезпечення, оскільки цим рішенням не було зобов`язано застосувати відсоткове значення 77%.

Окрім цього, представник відповідача переконаний, що у тих колишніх військовослужбовців (прирівняних до них осіб), які отримують нову довідку про склад грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01.04.2019 із урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення і премії не станом на березень 2018 року (чого не було передбачено Постановою №103), відбуваються фактичні зміни у його пенсійній справі і відповідно в правовому регулювання даних відносин, які визначають порядок перерахунку їх пенсії.

З урахуванням вказаного відсутні процесуальні підстави керуватися і застосовати правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019, ухваленій у зразковій справі №240/5401/1/8 (№Пз/9901/58/18), так як змінилися фактичні обставини правового регулювання спірних правовідносин.

Отже, у випадку перерахунку призначеної пенсії колишнього військовослужбовця (прирівняних до них осіб) на підставі оновленої довідки, таке право може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може бути реалізоване на підставі закону, який втрати чинність.

У подібних правовідносинах Верховний Суд у постанові від 20.01.2021 по справі №640/1744/20 виснував, що право на перерахунок призначеної пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку (звернення особи у встановленому порядку до відповідного суб`єкта владних повноважень).

Окрім вказаного, відповідач покликається на правові висновки, сформовані Верховним Судом в 2021 році в подібних правовідносинах у відношенні до іншої категорії пенсіонерів з питання застосування в часі розміру відсоткового значення заробітку, із якого обчислюється пенсія при її призначенні, після збільшення у діючих працівників/службовців заробітної плати/грошового забезпечення.

Відтак, вимоги позивача, заявлені у позовній заяві, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Поряд із вказаним, Управління просить суд в порядку статей 122, 123 КАС України застосувати строки позовної давності у даній справі.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, вивчивши відзив на позов, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення проти них, проаналізувавши норми матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 , як колишній військовослужбовець Державної прикордонної служби України, з вересня 2005 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що підтверджено заявою про призначення пенсії і розрахунком за вислугу років на пенсію, оформлених в липні 2005 року, та протоколу про призначення пенсії №890 від 16.09.2005 (а.с.30, зворотній бік а.с.30, а.с.31-33).

На підставі поданих до відповідача документів, позивачу з моменту вступу в дію коментованого Закону №2262-XII та внесених до нього наступних змін, виходячи із загального стажу служби 29 років, призначена пенсія за вислугу років у розмірі 77% грошового забезпечення, свідченням чого, серед іншого, є протокол за пенсійною справою №N/A890-Державна прикордонна служба України від 20.03.2008 (а.с.35).

Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 прийнято Постанову №103.

В березні 2018 року Адміністрацією Держаної прикордонної служби України (надалі по тексту також Адміністрація ДПСУ) на виконання вимог постанов Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та від 30.08.2017 за №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" на ім`я ОСОБА_1 видано довідку №11/918 від 16.03.2018 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій (зворотній бік а.с.37).

Як слідує із змісту такої довідки, розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами, чинними на 01.03.2018, за прирівняною посадою в загальному становив 5 945,00 гривень, в тому числі: посадовий оклад 3 080,00 гривень, оклад за військове званням (старший прапорщик) 1 020,00 гривень, надбавка за вислугу років 45% 1 845,00 гривень (зворотній бік а.с.37).

Реалізовуючи приписи постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області позивачу з 01.04.2018, в тому числі за період з 01.01.2018, здійснено перерахунок пенсії відповідно до коментованої довідки Адміністрації ДПСУ, свідченням чого є протокол (розпорядження) перерахунку за пенсійною справою №N/A890-Державна прикордонна служба України від 22.03.2018 (а.с.37).

При цьому, відповідач, обчислюючи основну складову пенсії, застосував новий максимальний розмір грошового забезпечення 70%, який визначений частиною 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", в редакції станом на момент здійснення перерахунку, та відповідно до пункту 23 розділу ІІ Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в України" від 27.03.2014 за №1166-VII (надалі по тексту також Закон №1166-VII).

Згідно із протоколом за пенсійною справою №N/A890-Державна прикордонна служба України, пенсія позивача починаючи з 01.01.2018, обраховувалась (перерахована) в основному розмірі 70% грошового забезпечення, яке включало такі складові: посадовий оклад 3 080,00 гривень, оклад за військове званням (старший прапорщик) 1 020,00 гривень, надбавка за вислугу років 45% 1 845,00 гривень (а.с.37).

Загальний нарахований розмір пенсії після перерахунку з 01.04.2018 склав 4 161,50 гривень, а у зв`язку із дією Постанови №103 фактична виплата становила 3 344,74 гривень (а.с.37).

В подальшому у зв`язку із визнанням в судовому порядку протиправними і нечинними окремих положень Постанови №103 Адміністрацією Державної прикордонної служби України у відношенні до ОСОБА_1 видано довідку про розмір грошового забезпечення станом на 5 березня 2019 року №11/6237 від 21.09.2021, в примітках якої вказано, що довідка складена на підставі рішення Верховного Суду від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19 (а.с.39).

Відомості у довідці №11/6237 внесені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №704, за посадою "старшина навчальної застави для підготовки стрільців", яку ОСОБА_1 займала на день звільнення зі служби, за змістом якої грошове забезпечення в загальному становить 11 230,40 гривень та складається з:

1. посадового окладу 3 080,00 гривень,

2. окладу за військове звання (старший прапорщик) 1 020,00 гривень,

3. надбавка за вислугу років 45% (ОВЗ+ПО) 1 845,00 гривень;

4. додаткові види грошового забезпечення, в тому числі:

- надбавка за особливості проходження служби 20% (ОВЗ+ПО+НВР) 1 189,00 гривень;

- надбавка за кваліфікацію, клас 2 (ПО) 3% 92,40 гривень;

- премія 130,00% (ПО) 4 004,00 гривень (а.с.39).

Надалі, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.12.2021 у справі №300/6282/21 (http://reestr.court.gov.ua/Review/102387014), яке 01.02.2022 набрало законної сили, серед іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 21.09.2021 року за №11/6237, з урахуванням проведених платежів.

Виконуючи таке рішення суду відповідач, взявши за основу останню довідку про розмір грошового забезпечення, в котре застосував при визначенні основного розміру пенсії 70% відповідних сум оновленого грошового забезпечення.

Перед поданням адміністративного позову ОСОБА_1 в лютому 2022 року зверталася до Управління із заявою про перерахунок пенсії та відновлення відсоткового значення (77%) розміру грошового забезпечення, із якого обчислюється пенсія (а.с.9-10). Втім, у задоволенні такої заяви відповідач 17.03.2022 відмовив, протиправно мотивуючи тим, що після обмеження розміру пенсії 70-ма відсотками сум грошового забезпечення, змін до статті 13 Закону №2262-XII внесено не було (а.с.11-12).

Враховуючи вказане, позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення при перерахунку розміру пенсії до 70 відсотків сум грошового забезпечення та зобов`язати Головне управління ПФУ в області здійснити перерахунок і виплату пенсії, виходячи із 77 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 1 січня 2018 року, з урахуванням проведених платежів.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходив з таких мотивів і підстав та норм права.

Положеннями статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

При дослідження обставин справи щодо зменшення Управлінням з 1 січня 2018 року і 1 квітня 2019 року відсоткового значення розміру грошового забезпечення, із якого обраховується пенсія з 77% до 70%, суд формує наступні висновки.

За приписами частини 4 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-XII (в редакції чинній на момент перерахунку пенсії 01.03.2018) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на отримання пенсії відповідно до Закону №2262-XII, здійсненої на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Як уже зазначалось вище судом, Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", згідно з пунктом 1 якої передбачено перерахувати пенсії, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі по тексту також Закон) до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року за №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 за №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року за №393" (надалі по тексту також Порядок №45), яка набрала чинності 20.02.2008.

Пунктами 1, 2 та 3 Порядку №45 (в редакції чинній на час перерахунку) визначено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-XII, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (надалі по тексту також головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (надалі по тексту також списки), та надсилає, серед іншого, відповідну інформацію Адміністрації Держприкордонслужби (надалі по тексту також державний орган).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (надалі по тексту також уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (надалі по тексту також довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Отже, згідно з даними нормами, підставою для перерахунку раніше призначених пенсій за правилами коментованого Закону в першу чергу є прийняття Кабінетом Міністрів України рішення відповідно до пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та подання органами, передбаченими цим Порядком, відповідних повідомлень до територіальних органів Пенсійного фонду України.

Матеріалами справи засвідчено обставину здійснення Управлінням у відношенні до позивача перерахунку пенсії 01.04.2018 на підставі Постанови №103 з урахуванням довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується при перерахунку пенсій за №11/918 від 16.03.2018, виданої Адміністрацією ДПСУ за показниками станом на 01.03.2018 (а.с.37, зворотній бік а.с.37).

Здійснюючи такий перерахунок пенсії відповідачем застосовано новий максимальний розмір грошового забезпечення 70% відповідних сум грошового забезпечення, при цьому правомірність своїх дій Головне управління ПФУ в області обґрунтовує необхідністю застосування основного розміру пенсії у відсотках від грошового забезпечення, встановленого законодавством на момент проведення чергового перерахунку пенсії, що в даному випадку становить 70% сум грошового забезпечення, як це передбачено частиною 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції станом на 1 квітня 2018 року (зворотній бік а.с.37).

Суд, в даному конкретному випадку, не може повністю погодитися з такими доводами відповідача і відповідно обґрунтуванням правомірності таких своїх дій, виходячи з наступного.

Так, згідно пункту "а" частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІІ (в редакції на час введення в дію 01.01.1992) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше.

Відповідно до вимог пункту "а" частини 1 статті 13 Закону №2262-ХІІ (в редакції на час введення в дію 01.01.1992) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Частиною 2 вказаної статті Закону №2262-ХІІ (в редакції на час введення в дію 01.01.1992) загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 85 процентів, до категорії 2, - 80 процентів.

До Закону №2262-ХІІ вносилися неодноразово зміни, за змістом яких значення коментованого відсотка для вказаної категорії осіб зріс до 90, 100 і 95 відповідно.

Втім, надалі Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 за №3668-VI, який набрав чинності з 01.10.2011, внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

В подальшому, Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 за №1166-VII, який набрав чинності 01.04.2014, внесено зміни у частину другу статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (на підставі якої ОСОБА_1 в квітні 2018 року обраховано спірний розмір пенсії), згідно яких цифрове значення "80" замінено цифрами "70" (максимальний розмір пенсії).

Таким чином, з 01.04.2014 положення частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо визначення граничного розміру пенсії за вислугу років 80% відповідних сум грошового забезпечення втратили чинність у зв`язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом №1166-VII, замінивши такий граничний розмір на 70%.

Отже, на момент виникнення спірних правовідносин (як 01.01.2018 так і 01.04.2018) було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до коментованої статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Разом з тим, проаналізувавши наведені норми матеріального права, суд вважає, що внесені законами зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80%, а потім 70% грошового забезпечення не можуть застосовуватися при перерахунку вже призначеної пенсії за умови, врахування однакового розмір грошового забезпечення для однієї і тієї ж категорії військовослужбовців, прирівняних до них осіб (за посадовою, званням і вислугою років).
Порядок перерахунку призначених пенсій колишнім військовослужбовцям і прирівняних до них осіб урегульований нормами статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яка змін не зазнавала. Такий порядок в частині відсоткового значення обрахунку основного розміру пенсії не змінений і постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року за №103, тому застосування у спірному випадку (з 01.01.2018 по 01.04.2019) органом пенсійного фонду статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є помилковим.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.10.2019, ухваленій у зразковій справі №240/5401/18 (Пз/9901/58/18).

Обставини правовідносин за період з 01.01.2018 по 01.04.2019, на переконання суду щодо помилкового зменшення при перерахунку пенсії до 70 відсотків суми грошового забезпечення, із якої обчислено основний розмір пенсії, та необхідності здійснити перерахунок і виплату пенсії, виходячи із 77 відсотків відповідної суми грошового забезпечення, з 01.01.2018, - частково відповідає ознакам типової справи, визначених у рішенні суду, ухваленого за результатом розгляду Верховним Судом зразкової справи №240/5401/18 (Пз/9901/58/18).

З огляду на вищенаведене, суд у даній справі дійшов висновку, що Головним управлінням ПФУ в області при здійсненні перерахунку пенсійного забезпечення ОСОБА_1 на виконання Постанови №103, якою установлено для перерахунку склад грошового забезпечення військовослужбовця станом на березень 2018 року, використовуючи довідку про розмір грошового забезпечення позивача №11/918 від 16.03.2018, складену за показниками станом на 01.03.2018 без включення щомісячних додаткових видів забезпечення і премії, протиправно зменшено розмір процентної складової основної частини пенсії із 77% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, а тому позовні вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Окремо суд вважає за необхідне звернути увагу сторін на те, що вказаний вище сформований висновок про право позивача на перерахунок, обчислення і виплату пенсії за вислугу років у розмірі 77% відповідних сум грошового забезпечення стосується саме забезпечення, яке визначено у попередній довідці за №11/918, виданої в березні 2018 Адміністрацією ДПСУ (5 945,00 гривень), у відповідності до положень Постанови №103 і Порядку №45, які були чинними в період з 01.01.2018 по 05.03.2019 (зворотній бік а.с.37).

Складові грошового забезпечення ОСОБА_1 у такій довідці (посадовий оклад, оклад за спеціальним званням (старший прапорщик), надбавка за вислугу років) визначені обласним військовим комісаріатом на підставі введеної в дію із 01.03.2018 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Так, Постановою №704 з 01.03.2018 значно підвищено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів та додаткових видів грошового забезпечення (їх відсоткове значення) військовослужбовців, чого не мало місце при призначенні в вересні 2005 року позивачу пенсії, і якому із старого складу відповідного забезпечення пенсію обчислено в розмірі 77% суми його грошового забезпечення.

Надалі рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 в справі №826/3858/18 визнано протиправними та нечинними, серед іншого, пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Постановою від 05.03.2019 Шостий апеляційний адміністративний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у коментованій справі без змін.

Надалі постановою Шостого апеляційного адміністративного суду №826/6453/18 від 29.01.2020 (http://reestr.court.gov.ua/Review/87361222) визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", яким вносилися зміни у Порядок № 45 (зокрема, у пункти 1, 2, 3, 5 та додаток 2, а також доповнено цей Порядок додатком 3).

З наведеного слідує, що з 05.03.2019, з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/3858/18, пункт 1 Постанови №103 втратив чинність, а інші нормативні акти, які б надалі обмежували склад та розмір грошового забезпечення військовослужбовців для обчислення та перерахунку пенсії, відсутні.

У зв`язку із вказаним спірні правовідносини додатково врегульовані правовими висновками, сформованими Верховним Судом у рішенні від 17.12.2019 і Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 24.06.2020 в зразковій справі №160/8324/19 (адміністративне провадження №Пз/9901/20/19).

У досліджуваних відносинах з 05.03.2019 суд касаційної інстанції, постановляючи рішення у зразковій справі №160/8324/19, відновив право колишнього військовослужбовця на включення до складу грошового забезпечення, із якого обчислюється пенсія, щомісячні додаткові види грошового забезпечення і премія, а також на відповідний перерахунок пенсії з 01.04.2019 на підставі нових довідок про таке забезпечення.

Тому суд у даній справі вважає, що з цієї дати (01.04.2019), так як ОСОБА_1 ініціювала таке питання окремо в справі за №300/6282/21, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №704, та відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ.

У зв`язку із цим і мало місце ухвалення судом 31.12.2021 рішення у справі №300/6282/21 (http://reestr.court.gov.ua/Review/102387014).

Втім, потрібно зважати на те, що військовослужбовці, яким призначається пенсія з 01.03.2018 мають право на розрахунок її розміру, виходячи із значення саме 70% грошового забезпечення із врахуванням основних і додаткових її видів/складових, так як Уряд України значно підвищив тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів та додаткових видів грошового забезпечення (їх відсоткове значення) такої категорії посадових осіб.

Разом з тим, в окремих випадках виникають обставини, за яких військовослужбовці, які, покликаючись на висновки, сформовані Верховним Судом у рішенні від 17.12.2019 і Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 24.06.2020 в зразковій справі №160/8324/19 (адміністративне провадження №Пз/9901/20/19), бажають отримати від уповноважених органів з 05.03.2019 нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії хоча і за показниками, які вже виплачувалися за Постановою №704 станом на 01.03.2018, однак із включенням до неї додаткових щомісячних її видів і премії, а також одночасно розраховують на обчислення пенсії із урахуванням такої довідки в значенні, більшого ніж 70% сум грошового забезпечення.

Відтак, може скластися ситуація (а у досліджуваному випадку вже склалася), за якої військовослужбовці, які до звільнення займали одну і ту ж посаду (рівнозначні посади), мають одне і те ж звання, одну і ту ж вислугу років, одинакові додаткові види грошового забезпечення та розмір премії, матимуть різний розмір пенсії, оскільки ті військовослужбовці, які вийшли на пенсію до 01.03.2018 претендують і вимагають в судовому порядку відсоткове значення більше ніж 70% (до 90%), яке у спірному випадку становить 77% (хоча їх грошове забезпечення не обчислювалося за правилами Постанови №704), а ті, що отримали право на пенсію після 01.03.2018 не більше 70%.

Суд переконаний, що таке правове регулювання спірних відносин не є справедливим по відношенні до колишніх чи діючих військовослужбовців, що отримали/отримують право на пенсію після 01.03.2018, та створює дискримінацію у праві на належне пенсійне забезпечення однієї і тієї ж категорії громадян, в тому числі службових осіб, які розпочинали службу в Державній прикордонній службі України до і після введення в дію положень Постанови №103.

Визначення різних підходів до порядку обчислення розміру пенсійного забезпечення однієї категорії громадян порушує основоположний принцип судочинства рівність усіх громадян у своїх права перед законом, в тому числі у праві на справедливе встановлення пенсії, що закріплено в статтях 21, 24 Конституції України.

Таким чином, у колишнього військовослужбовця, який отримає нову довідку про склад грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 05.03.2019 на підставі Постанови №704 і у відповідності до зразкової справи №160/8324/19, відбудуться фактичні зміни у пенсійній справі останньої і відповідно в правовому регулюванні даних відносин, які визначають порядок перерахунку її пенсії, так як попередній розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у відповідності до Постанови №103 взятий станом на 01.03.2018.

З урахуванням вказаного відпадуть процесуальні підстави керуватися і застосовувати правову позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.10.2019, ухваленої у зразковій справі №240/5401/18 (Пз/9901/58/18), так як зміняться фактичні обставини правового регулювання спірних правовідносин на підставі іншої постанови Великої Палати Верховного Суду в постанові від 24.06.2020 в іншій зразковій справі №160/8324/19 (адміністративне провадження №Пз/9901/20/19).
З огляду на таке слід зважати на рішення від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отож, у випадку перерахунку призначеної пенсії військовослужбовця на підставі оновленої довідки, виданої 21.09.2021 за показниками станом на 05.03.2019 за правилами Постанови №704 (із включенням додаткових щомісячних видів грошового забезпечення і премії), таке право може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може бути реалізоване на підставі закону, який втратив чинність.

У подібних правовідносинах Верховний Суд у постанові від 20.01.2021 по справі №640/1744/20 виснував, що право на перерахунок призначеної пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку (звернення особи у встановленому порядку до відповідного суб`єкта владних повноважень).
Такий підхід до врегулювання спірних правовідносин, на переконання суду у даній справі, є достатньо справедливим.

Аналогічний підхід щодо обчислення розміру пенсії та відсотків від заробітку для нарахування пенсійних виплат при проведенні її перерахунку з посиланням на рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/99, застосований Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у відношенні до іншої категорії осіб-пенсіонерів, виплата пенсій яким здійснюється не із солідарної системи пенсійного фонду, а за рахунок коштів Державного бюджету України, зокрема колишніх співробітників органів прокуратури та суддів.

В даному випадку мова йде про позицію суду касаційної інстанції, визначеної в:

- постановах від 08.09.2021 (адміністративне провадження № К/9901/13961/20) у справі №340/3185/19 (http://reestr.court.gov.ua/Review/99458809) та від 20.01.2021 (адміністративне провадження №К/9901/27613/20) у справі №640/1744/20 (http://reestr.court.gov.ua/Review/94264232), в яких предмет спору стосувався перерахунку пенсії працівників прокуратури, що вийшли на пенсію при дії положення закону із правом на обрахунок пенсії від заробітку до 90%, а при отриманні нової довідки із значно вищим складом заробітної плати - до 70%;

- постанові від 27.09.2021 (провадження К/9901/25475/21) у справі №580/585/21, в якій предметом спору є перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із урахуванням нових довідок про розмір грошового забезпечення (із значно більшим розміром, в порівнянні до такого, який отримувався до набуття права на відставку), на час видачі яких положення спеціального закону про право відповідного обчислення розміру утримання від 80% до 90%, втратило чинність.

Верховний Суд у таких постановах, переглядаючи спори про не врахування органами пенсійного фонду при перерахунку пенсії колишніх прокурорських працівників з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури, сформував правовий висновок, за змістом якого право на перерахунок призначеної пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку (звернення особи у встановленому порядку до відповідного суб`єкта владних повноважень). При цьому не має значення з настанням якої обставини позивач пов`язує право на перерахунок пенсії, Постанови Уряду України №657 чи №1013, оскільки як було зазначено судом вище, перерахунок призначеної пенсії працівникам органів прокуратури може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може ґрунтуватися на законі, який втратив чинність.

Верховний Суд в складі Судової палати з розгляд справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду в останній актуальних постанові від 21.12.2021 (адміністративне провадження №К/9901/15917/21) у справі №580/5962/02 (https://reestr.court.gov.ua/Review/102170925) дійшов таких висновків, що явно є ідентичними до спірних правовідносин, зокрема:

"24. Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 №6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

25. Ураховуючи наведене, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом №1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, Закон №1697-VII не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми Закону №1789-XII, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами."

"27. Ураховуючи наведене, розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набуття чинності Законом №1697-VII порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до цього Закону та тими, яким вона була призначена відповідно до Закону №1789-XII, ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсію відповідно до Закону №1697-VII. ".

"32. З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення частини другої статті 86 Закону №1697-VII, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.

33. Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 у частині здійснення перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.".

Як і у даній справі, на час отримання позивачем (колишнім військовослужбовцем) нової довідки (№11/6237 від 21.09.2021) і звернення її до органу пенсійного фонду за перерахунком пенсії, кореспондуючись до коментованих висновків Верховного Суду, суд касаційної інстанції вказує, що положення статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 за №1789-ХІІ, яким передбачалося право на обчислення розміру пенсії працівників прокуратури до 90% розміру заробітку, вже не були чинними, а на час перерахунку за новою довідкою таке значення не може перевищувати 70%.

У відношенні до питання перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, суд касаційної інстанції також надав правову оцінку різним відсотковим значенням суддівської винагороди, які визначалися для суддів у відставці в розмірі від 80% до 90% до 08.06.2016 (при застосуванні суддівської винагороди за правилами Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI в редакції від 07.07.2010) та від 50% (при застосуванні значно підвищеної суддівської винагороди за правилами Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII в редакції від 02.06.2016).

Зокрема, у коментованій вище постанові Верховного Суду зазначено:

"Отже, оскільки чинним Законом № 1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування щомісячного грошового утримання, то відсутні правові підстави для обрахунку щомісячного грошового утримання судді одночасно за складовими, які передбачені для різних формул обрахунку грошового утримання (розміру щомісячної суддівської винагороди) за Законом № 1402-VIII, а розміру відсотку за Законом № 2453-VI.
Колегія суддів зазначає, що зворотне зумовить неоднакове визначення розміру довічного грошового утримання суддів, що вийшли у відставку відповідно до Закону №2453-VI, та тих, які вийшли або вийдуть у відставку відповідно до Закону №1402-VIII. Вказане призведе до дискримінації останніх та суперечитиме положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів".

У вказаних двох категоріях пенсіонерів (колишніх працівників органів прокуратури і суддів) Верховний суд дійшов єдиного висновку, що у випадку перерахунку призначеної пенсії, таке право може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може бути реалізоване на підставі закону, який втратив чинність, в протилежному випадку порушуватиметься принцип співмірності в одному періоду часу між правами на пенсію однієї категорії колишніх працівників одного виду професій за ідентичними посадами, зокрема, між особами яким пенсія перераховується, і яким вона призначається вперше.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 (провадження №14-435цс18) у справі №755/10947/17 зазначила, що під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду (http://reestr.court.gov.ua/Review/79834955).

У досліджуваному випадку суд керується саме останні правові висновки, визначені Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду в постановах ухвалених 21.12.2021 (справа №580/5962/02), 27.09.2021 (справа №580/585/21), 08.09.2021 (справа №340/3185/19) і від 20.01.2021 (№640/1744/20).

Вказане узгоджується із положеннями частини 5 статті 242 КАС України.

В котре, повертаючись до обставин даної справи, ОСОБА_1 в період з 01.01.2018 по 18.03.2022 (день звернення до суду у даній справі) для перерахунку пенсій отримала від уповноваженого органу дві довідки, зокрема:

- довідку про розмір грошового забезпечення №11/918 (зворотній бік а.с.37), видану 16.03.2018 у відповідності до Постанови №103 за відповідною (прирівняною) посадою за показниками станом на 01.03.2018, в загальній сумі 5 945,00 гривень (без включення щомісячних додаткових видів грошового забезпечення і премії);

- довідку про розмір грошового забезпечення №11/6237 від 21.09.2022 (а.с.39), видану станом на 5 березня 2019 року (день набрання чинності рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №862/3838/18, яким визнано протиправними та нечинними окремі положення Постанови №103), в примітках якої вказано, що довідка складена на підставі рішення Верховного Суду від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19, на загальну суму 11 230,40 гривень (із включення щомісячних додаткових видів грошового забезпечення і премії).

Суд констатує, що розмір обрахунку при нарахуванні (не виплаті) основної пенсії із застосуванням 70% грошового забезпечення за даними нової (останньої) довідки №11/6237 від 21.09.2022 (11 230,40 гривень) за показниками станом на 05.03.2019 є майже в два рази більшим (7 861,28 гривень) від розміру пенсії, обчисленого в значенні 77%, виходячи із відомостей попередньої довідки №11/918 від 16.03.2018 (5 945,00 гривень) за показниками станом на 01.03.2018 (4 577,65 гривень).
Зважаючи на вказане, суд вважає, що при застосуванні різних відсотків (77% і 70%) із врахуванням відомостей довідок уповноваженого органу №11/6237 (станом на 05.03.2019) і №11/918 (станом на 01.03.2018) не має місце зменшення нарахування (не виплати) розміру пенсії, а відповідно і звуження права позивача на гарантоване законом справедливе пенсійне забезпечення, в тому числі в наслідок його перерахунку при виконанні рішення суду у справі №300/6282/21.

Цілком ідентичною є остання сформована судову практику із вказаної категорії спорів, зокрема такими є постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.04.2022 у справі №300/5696/21 та від 03.05.2022 у справі 3300/6471/21, за змістом висновків яких позовні вимоги осіб, пенсія яких призначена за правилами Закону №2262-ХІІ підлягають до задоволенню лише до моменту зміни грошового забезпечення із включенням/урахуванням щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення та/або їх збільшення, тобто до 01.04.2019 (для колишніх військовослужбовців і прирівняних до них осіб), і до 01.12.2019 (для колишніх співробітників органів внутрішніх справ) відповідно. Апеляційний суди погоджується із правилом застосування "нова довідка (із збільшеними показниками забезпечення) нові відсотки (ті, що діють на час перерахунку)".

Суд звертає особливу увагу на некоректне покликання позивача на фактичні обставини і висновки, встановлені Верховним Судом у зразковій справі №240/5401/18 (Пз/9901/58/18), зокрема:

- по перше, із дати ухвалення Верховним Судом (як судом першої інстанції) 04.02.2019 рішення в досліджуваних правовідносинах змінилися спірні фактичні обставини, так як у зразковій справі №240/5401/18 оскаржуваний перерахунок з 01.01.2018 в першу чергу мав місце у відповідності до Постанови №103 (про що зазначено в мотивувальній і резолютивній частинах такого рішення). Під висновки такої зразкової справи у досліджуваному випадку частково підпадає довідка про розмір грошового забезпечення №11/918, оформленої станом на 01.03.2018 (5 945,00 гривень), втім, станом на день ухвалення рішення у справі №300/6282/21 і на час вирішення даної справи №300/1319/22, Постанова №103 вже не діє, у зв`язку із визнання всіх її положень нечинними, в той час як при обчисленні розміру пенсії позивач наполягає на врахуванні вже нової довідки №11/6237 від 21.09.2021 (11 230,40 гривень);

- по друге, хоча і правовий зміст частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ не зазнав змін, втім, змінився підхід Верховного Суду до вирішення подібних публічно-правових спорів, так як останні наповнилися новим змістом за фактичними обставинами, а саме, як слідує у даній справі позивач в судовому порядку з 01.04.2019 отримав право на перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення (станом на 05.03.2019), який в два рази перевищує той, що був врахований при перерахунку пенсії в березні 2018 року за показниками станом на 01.03.2018;

- по третє, рішення суду у зразковій справі №240/5401/18 ухвалено на відновлення порушених прав станом на 04.02.2019 (з метою відновлення порушеного права в ретроспективі), а його резолютивний зміст не може за правилами процесуального закону врегульовувати будь-які правовідносини на майбутнє.

У зв`язку із вказаним адміністративний позов щодо визначення відсоткового значення основної частини пенсії (77%), виходячи із довідки №11/6237 від 21.09.2021, в частині вимог за період з 01.04.2019 не підлягає до задоволення.

Щодо посилань ГУ ПФУ в Івано-Франківській області у відзиві з приводу пропущення позивачем шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду з позовом, суд виходить із наступного.

Так, заробітна плата та пенсія мають однакову правову природу, тобто є джерелом існування, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Таке твердження слідує з норм законодавства. Зокрема, згідно статті 1 Закону України №2235-III "Про громадянство України" заробітна плата і пенсія включені до переліку законних джерел існування.

Як уже відзначено, згідно з частиною 3 статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Системний аналіз даної статті дає підстави дійти до висновку, що строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, перерахунок якої має здійснюватися у зв`язку із збільшенням/введенням в дію нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій, і яку особа не отримувала у зв`язку з не проведенням відповідного перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.04.2019 по справі 809/248/18.

Окремо суд надає оцінку посиланням представника органу пенсійного фонду на правові висновки, визначені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а (провадження №11-345апп19).

Дійсно у коментованій постанові Великою Палатою Верховного Суду сформовано певна правова позиція щодо застосування строків звернення до суду у справах про перерахунок раніше призначених пенсій.

Варто, в першу чергу відмітити, що вирішені по суті спірні правовідносини у вказаній постанові найвищої судової інстанції регулювалися Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-XII (надалі по тексту також Закон №1788-XII) і Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 за №1058-ІV (надалі по тексту також Закон №1058-ІV).

По друге, питання, яке було предметом судового розгляду у справі №510/1286/16-а (провадження №11-345апп19) стосувалося особи, якій пенсію призначено як державному службовцю, а у даній справі (№300/1319/22) така пенсія призначена ОСОБА_1 , як військовослужбовцю.

По третє, в вказаному остаточному судовому рішенні Велика Палата Верховного Суду надавала оцінку і застосовувала загальних норм пенсійного законодавства в частині строків перерахунку пенсії за попередній період, зокрема, положення статті 87 Закону №1788-ХІІ, статті 46 Закону №1058-ІV і статей 51, 55 Закону №2262-ХІІ (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії) підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Разом з тим питання щодо застосування строків звернення до адміністративного суду, що передує вирішенню спору по суті (стаття 99 КАС у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, стаття 122 КАС), слід розмежовувати з питанням щодо застосування строку (періоду), за який проводиться перерахунок пенсії, у разі встановлення судом вини пенсійного органу.

При цьому, у справі, яка розглядається №300/1319/22, необхідність розрізняти правове регулювання положень, визначених частиною 3 статті 51 і частиною 3 статті 55 Закону №2262-ХІІ, зокрема:

- у першому випадку йде мова про не нараховану і не виплачену пенсію внаслідок не проведеного перерахунку (за наявності підстав для її перерахунку) саме з вини не тільки пенсійного органу, але й і уповноваженого органу, який надає вихідні дані для такого перерахунку (не обмежується будь-яким строком), що має місце у даній справі (№300/1319/22);

- у другому ж випадку норма закону вказує на випадки нарахування пенсії (без перерахунку) та її не виплати виключно з вини органу пенсійного фонду (також не обмежується жодним строком).

Суд наголошує, що такого особливого визначення правовідносин, яке врегульовано положеннями частини 3 статті 51 Закону №2262-ХІІ не міститься в жодній із статей Закону №1788-ХІІ і Закону №1058-ІV. Умовами застосування вказаної норми права є дії уповноваженого органу, який повинен самостійно видати у відношенні до пенсіонера (колишнього військовослужбовця), без активних дій такої особи, відповідну довідку для проведення перерахунку його пенсії, в той час, як застосована касаційним судом стаття 98 Закону №1788-ХІІ вказує на виключні підстави для відповідного перерахунку пенсії особи особисте подання таким пенсіонером до органу пенсійного фонду необхідних вихідних даних для перерахунку пенсії.

Велика Палата Верховного Суду застосувала у справі №510/1286/16-а (провадження №11-345апп19) положення статей 87 і 98 Закону №1788-ХІІ, а у даній справі регулювання спірних відносин визначено частини 3 статті 51 Закону №2262-ХІІ, що як за своїм змістом так юридичним визначенням є відмінними між собою.

З огляду на особливість даних спірних правовідносин і фактичних обставин відсутні підстави для застосування правових висновків, визначених Великою Палатою Верховного Суду в судовому рішенні по справі №510/1286/16-а (провадження №11-345апп19).

Також суд звертає увагу на відсутність у даних спірних правовідносинах "триваючої пасивної поведінки позивача", мова про яку йде у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо соціальних справ Касаційного адміністративного суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 (адміністративне провадження №К9901/15971/20).

Як свідчать обставини справи для відновлення свого права на належний розмір пенсії ОСОБА_1 змушена була окремо самостійно звертатися до Головного управління Пенсійного фонду України в області, яке як уповноважений орган і без звернення позивача в силу вимог Закону повинно було самостійно відновити права позивача.

Вчинення органом пенсійного фонду дій на забезпечення своєчасного перерахунку пенсії не залежить від волі пенсіонера (колишнього військовослужбовця чи прирівняних до них осіб), а повинні в силу вимог нормативно-правових актів самостійно здійснюватися останнім.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволення позовних вимог (частина 3 статті 139 КАС України).

Так як заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення частково, а позивач згідно з квитанцією за №N05ZF3618M від 18.03.2022 підтвердив сплату судового збору на суму 992,40 гривень (а.с.1), то на користь ОСОБА_1 підлягає стягнення із відповідача 793,92 гривень судових витрат, що пропорційно становить 80% від задоволених позовних вимог.

Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо перерахунку, обчислення і виплати основного розміру пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" з 1 січня 2018 року у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 1 січня 2018 року по 1 квітня 2019 року перерахунок, обчислення та виплату ОСОБА_1 основної пенсії за вислугу років у розмірі 77% відповідних сум грошового забезпечення, зважаючи на раніше виплачені суми, з у рахуванням правових висновків, наданих судом в рішенні у даній справі.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 793 (сімсот дев`яносто три) гривні 92 (дев`яносто дві) копійки.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1 ;
відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088), вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область.

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.