Справа № 607/4802/22
Суддя: Кунець Н. Р.
Дата ухвалення: 2022-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2022 Справа №607/4802/22

Провадження №2-а/607/250/2022

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.,

з участю секретаря судового засідання Крупи О.А.,

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Дубової М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку, визначеному для розгляду окремої категорії термінових адміністративних справ адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване в автоматичному режимі або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки/відеозапису, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, в якому просить скасувати постанову серії РАП №489079602 від 21.03.2022 про накладення адміністративного стягнення в розмірі 680 грн у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване в автоматичному режимі за ч. 3 ст. 122 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення та закрити провадження у справі.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що постановою про накладення адміністративного стягнення серії РАП № 489079602 від 21.03.2022 її було притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 680.00 грн. Зі змісту постанови вбачається, що їй ставиться у провинну те, що її транспортний засіб заблокував виїзд із прилеглої території будинку.

З даною постановою позивач не погоджується та вважає її безпідставною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків фактичним обставинам справи та порушення норм процесуального права.

Як зазначає позивач, зупинка її автомобіля була здійснена в районі будинку АДРЕСА_1 і виїзд з прилеглої території не було заблоковано, що вбачається із фотофіксації, зробленої інспектором з паркування. Крім того, відповідачем не конкретизовано яким чином її транспортним засобом заблоковано виїзд з прилеглої території, що на її думку є суттєвою обставиною адміністративного правопорушення, а тому вважає, що відповідачем не надано доказів наявності об`єктивної складової адміністративного правопорушення.

Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов, скасувати оскаржувану постанову та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно неї за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.04.2022 відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 10.05.2022 занесеною до протоколу судового засідання задоволено клопотання представника відповідача та продовжено строк на подання відзиву до 20.05.2022.

20.05.2022 судом зареєстровано відзив на позову заяву поданий представником відповідача Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, із змісту якого вбачається, що на думку відповідача оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою та об`єктивною, а вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Так, позивач притягнута до відповідальності за здійснення зупинки на виїзді з прилеглої території та створенні перешкоди дорожньому руху, що підтверджується долученими фотоматеріалами в кількості вісім фото з різних протилежних ракурсів, з відображенням 1) дати і часу (моменту), 2)місця розташування даного транспортного засобу до нерухомих об`єктів, та встановлено географічні координати що повністю відповідає вимогам Примітки ст.14-2 КУпАП. Окрім цього, щодо аргументів позивача про те що її транспортний засіб не здійснював перешкоди представник зазначає, що статтею 265-4 КУпАП наведений перелік розміщення транспортного засобу, які є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, серед яких з) ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду. Отже, виходячи з вищевказаного, саме розташування транспортного засобу позивача на перехресті є випадком, що відноситься до як таких, що суттєво перешкоджає руху, а тому вважає притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП. правомірними діями інспектора з паркування. Сам факт зупинки автомобіля позивача на виїзді з прилеглої території будинку створює перешкоду для інших учасників дорожнього руху, оскільки в цьому випадку автомобіль позивача обмежує оглядовість для учасників дорожнього руху, які здійснюють виїзд на проїзджу частину з двору прилеглої території будинку, що в свою чергу може слугувати аварійній ситуації. Посилаючись на наведене, представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

24.04.2022 судом зареєстровано відповідь на відзив подану позивачем ОСОБА_1 , у якій остання зазначає, що у відзиві відповідач не спростував її твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог, а саме: відсутності у її діях складу адміністративного правопорушення. Окрім цього, відповідачем не наведено заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права. Вважає, що наведені відповідачем норми права носять загальний характер і не спростовують аргументів позивача щодо неправомірності його дій та незаконності його постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Позивач також звернула увагу на те, що відзив на позов відповідачем надісланий 19.05.2022 о 18 год. 27 хв., що є порушенням п.3 ст. 162 КАС України та на її переконання свідчить про зловживання відповідачем процесуальними правами. З огляду на викладене просила позов задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Додатково зазначила, що 22 лютого 2022 року транспортним засобом SKODA KODIAQ, д.н.з. НОМЕР_1 керувала не вона, а її чоловік. Крім того зауважила, що вона не отримувала посвідчення водія та не має права керувати транспортним засобом. При цьому вказала, що постанову про накладення адміністративного стягнення вона отримала 12.04.2022, проте до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради із заявою про звільнення її від відповідальності відповідно до ст. 279-3 КУпАП не зверталась. Також звернула увагу суду на те, що кваліфікація адміністративного правопорушення, яка на її думку здійснена не вірно, Зокрема позивач зазначила, що її транспортним засобом здійснено стоянку, а не зупинку, відтак правопорушення повинно бути кваліфіковане за порушення п. 15.10 «д» ПДР України, а не 15.9 «и» ПДР України.

Представник відповідача Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Дубова М.А. в судовому засіданні заперечила з приводу задоволення позову, просила відмовити за безпідставністю з підстав, викладених у відзив на позов. Крім того зазначила, що позивач не зверталась до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради із заявою про звільнення її від відповідальності відповідно до ст. 279-3 КУпАП, хоча такий порядок роз`яснений у постанові про накладення адміністративного стягнення, яку позивач отримала ще 12.04.2022.

Суд, заслухавши пояснення учасників, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав:

Постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване в автоматичному режимі або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки/відеозапису серії РАП № 489079602 від 21.03.2022, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 22.02.2022 о 11 год. 01 хв. транспортним засобом SKODA KODIAQ, д.н.з. НОМЕР_1 здійснено зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою: вул. І. Франка, 16, м. Тернопіль, чим порушено п.п. и) п. 15.9 розділу 15 ПДР України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, зупинка в місцях виїзду з прилеглих територій.

У постанові зазначено, що фотозйомка проводилась за допомогою технічного засобу LOGIC INSTRUMENT FIELDBOOC K 80V2.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч.1 ст.14-2 КУпАП визначено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно з приміткою до статті 14-2 КУпАП режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу.

При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Розгляд справ про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) здійснюється в порядку статті 279-1 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглянута у відсутності позивача, що відповідає правилам розгляду справи щодо правопорушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), визначеному ст. 279-1 КУпАП, тому права позивача відповідачем жодним чином не порушені.

Відповідно до ст. 279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вимогами частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться обов`язок знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001р №1306 ( із змінами і доповненнями).

Згідно з вимогами п. 1.1 ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих правил.

Судом встановлено, що згідно оскаржуваної постанови позивачу ставиться у вину те, що вона здійснила зупинку транспортного засобу в районі будинку, що знаходиться за адресою: вул. І. Франка, 16, м. Тернопіль, у місці де це заборонено п.п. и) п.15.9 Правил дорожнього руху України за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Так, згідно п.п. и) п.15.9 ПДР України, зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Частина 3 ст. 122 КУпАП, передбачає відповідальність за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно пункту 1.10 ПДР України перешкода для руху - нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.

У відповідності до підпункту з пункту 2 частини третьої статті 265-4 КУпАП, розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених ПДР місцях зупинки або стоянки, а саме ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Факт порушення позивачем Правил дорожнього руху України, а саме ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду, підтверджується фотоматеріалами долученими до справи.

Відповідачем з метою належного фіксування факту порушення правил зупинки водієм транспортного засобу марки SKODA KODIAQ, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснено фотофіксацію в кількості вісім фото з різних протилежних ракурсів, з відображенням дати і часу (моменту); місця розташування даного транспортного засобу до нерухомих об`єктів, та встановлено географічні координати, що повністю відповідає вимогам Примітки до статті 14-2 КУпАП.

З приводу доводів позивача, щодо не вірної кваліфікації, оскільки транспортним засобом здійснена стоянка, а не зупинка, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 15.10 «а» ПДР України, стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка.

Як передбачено у п. 1.10 ПДР України, зупинкою є припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо); стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу; прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

Оскільки стоянка є припиненням руху транспортного засобу на час більший ніж 5 хв., не пов`язана з посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу, то цілком зрозуміла вимога заборони стоянки в місцях, де заборонена і зупинка, бо стоянка створюватиме ще більші незручності учасникам дорожнього руху, ніж зупинка.

Згідно п. 1.9 Правил дорожнього руху, передбачено, що особи, які порушують правила дорожнього руху несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП визначено, що крім іншого, порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У судовому засіданні позивач зазначає, що транспортним засобом SKODA KODIAQ, д.н.з. НОМЕР_1 було здійснено не зупинку, а стоянку, тим самим не заперечує факт, того що така подія мала місце, а беручи до уваги, що п. 15.10 «а» ПДР України, передбачено, що стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка, суд приходить до висновку, про необґрунтованість доводів позивача щодо невірної кваліфікації.

Окрім цього, згідно примітки до ст. 122 КУпАП суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

Частиною 1 статті 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до ст. 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи, що позивач є особою за якою зареєстровано право власності на транспортний засіб SKODA KODIAQ, д.н.з. НОМЕР_1 , відтак суд приходить до переконання головний інспектор з паркування мав право винести постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, зафіксоване в режимі фотозйомки, відносно позивача, тобто відповідальної особи.

Водночас суд зауважує, що згідно ч 1 ст. 279-3 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

-ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

-особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні з пояснень позивача, ні вона, ні її чоловік, який, як зазначила позивач, керував транспортним засобом 22.02.2022, не звертались до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради із відповідною заявою про звільнення її від адміністративної відповідальності, у зв`язку із тим, що вона не керувала транспортним засобом.

Більше того, у матеріалах справи відсутні будь які докази, які б підтверджували доводи позивача, з приводу того, що вона не отримувала посвідчення водія та не має права керувати транспортним засобом.

Таким чином, позивачем не спростовано обставини викладені в оскаржуваній постанові та не надано суду належних, достатніх та достовірних доказів, які б спростували факти викладені в оскаржуваній постанові.

Зважаючи на те, що судом не встановлено належних доказів, що спростовують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

Таким чином, притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. відповідає вимогами чинного законодавства.

Відповідно до вимог пункту 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до переконання, що підстав для задоволення позовних вимог не має, а постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване в автоматичному режимі або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки/відеозапису серії РАП № 489079602 від 21.03.2022 винесена у відповідності до вимог чинного законодавства.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд також приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У випадку відмови у задоволенні позову, витрати понесені позивачем відшкодуванню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване в автоматичному режимі або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки/відеозапису серії РАП № 489079602 від 21.03.2022 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, , вул. Коновальця, 8, м. Тернопіль, 46020.

Рішення суду складено та підписано 27.05.2022.

Головуючий суддяН. Р. Кунець