Справа № 360/1060/22
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2022-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

26 травня 2022 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1060/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2022 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що 24.12.2021 позивач звернулася з заявою про призначення пенсії за вислугою років, як працівнику охорони здоров`я, при цьому до заяви додала усі необхідні документи.

Проте, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугою років, відповідач прийняв рішення від 28.12.2021 №54 про відмову в призначенні пенсії.

У вказаному рішенні зазначив, що загальний страховий стаж становить 22 роки 3 місяці 29 днів. З них спеціальний стаж роботи, що дає право на призначення пенсії зa вислугу років, станом на 11.10.2017 становить 23 роки 23 дні.

Період роботи в Старобільському кожно венерологічному диспансері згідно довідки Комунальної установи Трудовий архів Старобільського району від 23.12.2021 №824 не зараховано до стажу за вислугу років в пільговому обчисленні, оскільки в довідці відсутні відомості, що робота в зазначеному закладі підлягає зарахуванню в стаж роботи в пільговому обчисленні згідно ст.60 Закону України Про пенсійне забезпечення

Позивач вважає, що рішення Про відмову у призначенні пенсії № 54 від 28.12.2021 є протиправним та необґрунтованим, а дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії незаконними.

Враховуючи вищенаведене позивач просить суд:

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 28.12.2021 №54 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугою років;

- зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років з 24.12.2021 з зарахуванням стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років за період роботи з 22.01.2003 по 28.02.2011 в Старобільському обласному шкірно - венерологічному диспансері у подвійному розмірі.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до суду надійшов відзив на позовну заяву в обґрунтування якого зазначено, що пунктом е статті 55 Закону №1788 (із змінами, внесеними Законом України від 03.11.2017 № 2148-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій, який набув чинності 11.10.2017) передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, при цьому право на призначення пенсії за вислугу років незалежно від віку мають особи, за наявності вислуги років на відповідних посадах станом на 01 квітня 2015 не менше 25 років, на 01 січня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців, на 11 жовтня 2017 року не менше 26 років 6 місяців.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники охорони здоров`я, які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацом першим та другим цього пункту.

Статтею 7 Закону №1788 передбачено, що пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Відповідно до статті 60 Закону № 1788 робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

При цьому період перебування осіб, які працюють у вищезазначених закладах, у частково оплачуваній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і в додатковій відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею віку 6 років зараховується до стажу роботи в одинарному розмірі.

Згідно Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно пункту 2.4. розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 27.12.2005 за № 1566/11846 (зі змінами) до заяви про призначення пенсії за вислугу років, крім документів, передбачених пунктами 1-4 пункту 2.1. цього розділу, надаються також документи, що підтверджують стаж роботи, який дає право на призначення такого виду пенсії.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася 24.12.2021 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років як працівнику охорони здоров`я.

За наданими документами та індивідуальними відомостями про застраховану особу страховий стаж, обчислений у відповідності до вимог чинного законодавства, становить 22 роки 03 місяці 29 днів. Стаж за вислугу років станом на 11 жовтня 2017 року складає 23 роки 23 дні.

Період роботи медичною сестрою в ліквідованому Старобільському кожно-венерологічному диспансері згідно довідки Комунальної установи Трудовий архів Старобільського району від 23.12.2021 № 824 не зараховано до стажу за вислугу років у пільговому обчисленні, оскільки в довідці відсутні відомості, що робота в зазначеному закладі, підлягає зарахуванню в стаж в пільговому обчисленні згідно статті 60 Закону № 1788.

На підставі вищевикладеного, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області, за принципом екстериторіальності, прийнято вмотивоване рішення №54 від 28.12.2021 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи, підтвердженого у встановленому законодавством порядку.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до суду надійшов відзив на позовну заяву в обґрунтування якого зазначено, що право на призначення пенсії за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення за наявності спеціального стажу, визначеного пунктом «е» статті 55 Закону 1788 за Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 та Переліком закладів охорони здоров`я, лікарських, провізорських посад та посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я від 28.10.2002 № 385 Переліком передбачені посади лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) у закладах охорони здоров`я, незалежно від форми власності або відомчої належності цих закладів і установ.

Статтею 62 Закону 1788 та Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993, визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Право виходу на пенсію за вислугу років незалежно від віку мають особи, які мали вислугу років на відповідних посадах не менше такої тривалості: на 1 квітня 2015 року 25 років; на 31 грудня 2015 року 25 років 6 місяців; на дату введення Закону 2148 (на 11.10.2017) 26 років 6 місяців.

Відповідно до статті 60 Закону 1788 робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Відповідно до листа Міністерства охорони здоров`я від 15.02.2006 № 10.3.68/286 право на обчислення в подвійному розмірі періодів роботи в шкірновенерологічних диспансерах, як в інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, мають лише медичні працівники, які працюють з хворими на патологію, визначену наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19.07.1995 року № 133.

Страховий стаж ОСОБА_1 склав - 28 років 10 місяців 25 днів, спеціальний стаж склав - 24 роки 3 місяці 12 днів.

Станом на 11.10.2017 спеціальний стаж склав 23 роки 00 місяців 23 дні.

Зарахувати до страхового стажу та до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону 1788 період з 22.01.2003 по 28.02.2011 неможливо, оскільки в електронній пенсійній справі відсутні документи, що підтверджують факт роботи ОСОБА_1 з хворими на патологію, визначену наказом МОЗУ від 19.07.1995 № 133.

На підставі вищезазначеного ОСОБА_1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років за нормами пункту 2 1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058, у зв`язку з відсутністю стажу роботи на посадах працівників охорони здоров`я.

Вказане рішення є законним і ґрунтується на нормах законодавства. Підстав для його скасування не має.

Ухвалою суду від 15 лютого 2022 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

24 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років як працівнику охорони здоров`я.

Заява позивача була розглянута за принципом екстериторіальності, відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року№ 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України».

28 грудня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області прийнято рішення № 54 про відмову в призначенні пенсії.

В обґрунтування відмови зазначено, що за наданими документами та індивідуальними відомостями про застраховану особу страховий стаж, обчислений у відповідності до вимог чинного законодавства, становить 22 роки 03 місяці 29 днів. Стаж за вислугу років станом на 11 жовтня 2017 року складає 23 роки 23 дні. Період роботи медичною сестрою в ліквідованому Старобільському шкірно-венерологічному диспансері згідно довідки Комунальної установи Трудовий архів Старобільського району від 23.12.2021 № 824 не зараховано до стажу за вислугу років у пільговому обчисленні, оскільки в довідці відсутні відомості, що робота в зазначеному закладі підлягає зарахуванню в стаж в пільговому обчисленні згідно статті 60 Закону № 1788.

Як вбачається з трудової книжки НОМЕР_1 позивача:

- 01.08.1998 прийнято на посаду медсестри шкірно венерологічного диспансеру Старобільського РТМО (наказ від 28.07.1998 №19);

- 21.01.2003 звільнена за переведенням в Старобільський шкірно венерологічний диспансер (наказ від 21.01.2003 № 12-к);

- 22.01.2003 прийнята по переводу на посаду м/с палатної на 0,5 ставки (наказ від 22.01.2003 №1-к).

- 01.08.2009 переведена на повну ставку медсестри палатної (наказ від 31.07.2009 № 19-к);

- 28.02.2011 звільнена у зв`язку з ліквідацією Старобільського шкірно-венерологічного диспансеру (наказ від 28.02.2011 №10-к);

- 01.03.2011 прийнята на посаду сестри медичної до Старобільського районного шкірно - венерологічного диспансеру КУ «Старобільське РТМО».

- 11.01.2020 КУ «Старобільське РТМО» реорганізовано в КНП «Старобільське РТМО».

- 22.01.2021 КНП «Старобільське РТМО» перейменовано в КНП «Старобільська багатопрофільна лікарня».

- 06.11.2021 звільнено у зв`язку зі скороченням штату та чисельності згідно п. 1 ст.40 КЗпП України (наказ №269-к, від 05.1 1.2021).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п. е ч.1 ст.55 Закону №1788-ХII право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по З1 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення: які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту; 1971 року народження і старші за наявності вислуги років на цих посадах, передбаченої абзацами другим - одинадцятим цього пункту, та після досягнення ними такого віку: 50 років - які народилися з 1 січня 1966 року по 30 червня 1966 року; 50 років 6 місяців - які народилися з 1 липня 1966 року по 31 грудня 1966 року; 51 рік - які народилися з 1 січня 1967 року по 30 червня 1967 року; 51 рік 6 місяців - які народилися з 1 липня 1967 року по 31 грудня 1967 року; 52 роки - які народилися з і січня 1968 року по 30 червня 1968 року; 52 роки 6 місяців - які народилися з І липня 1968 року по 31 грудня 196

Отже, право на пенсію за вислугу років мають особи незалежно від віку за наявності вислуги років у період до 01.04.2015 - не менше 25 років, до 01.01.2016 - не менше 25 років і 6 місяців, до 11.10.2017 - не менше 26 років і 6 місяців. Право на призначення пенсії за вислугу років мають в тому числі працівники охорони здоров`я, які обіймають посади, визначені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 (далі - Перелік №909).

Відповідно до п. 2 Переліку № 909 до закладів охорони здоров`я, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років відносяться: лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та територіальні органи Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри. Аптеки, аптечні кіоски, магазини, контрольно-аналітичні лабораторії, Медико-соціальні експертні комісії, бюро судово-медичної експертизи. До посад охорони здоров`я, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, відносяться: лікарі га середній медичний персонал (незалежно від найменування посад), провізори, фармацевти (незалежно від найменування посад), лаборанти, лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад).

Відповідно до ст. 60 Закону № 1788-ХІІ робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СПІД, в інших інфекційних закладах відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги враховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Частиною 1 статті 44 Закону України № 1058 передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок).

Підпунктом 2 пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

Згідно пункту 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 Порядку).

Відповідно до абз. 13 п. 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п. 4.3 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Пунктом 4.7 Порядку передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Відповідно до п. 4.10 Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

Згідно ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, у відповідності до ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Згідно записів, які містяться в трудовій книжці ОСОБА_1 працювала в Старобільському кожно-венерологічному диспансері з 22.01.2003 по 06.11.2021 на посаді медичної сестри.

Відповідно рішення пенсійного органу, причиною відмови в зарахуванні періоду роботи медичною сестрою в ліквідованому Старобільському кожно-венерологічному диспансері полягає в тому, що в довідці Комунальної установи Трудовий архів Старобільського району від 23.12.2021 № 824 відсутні відомості, що робота в зазначеному закладі підлягає зарахуванню в стаж в пільговому обчисленні згідно статті 60 Закону №1788.

Суд зазначає, що пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, також закріплено положення, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 цього Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Таким чином, довідки мають надаватися в разі, коли взагалі відсутні відомості в трудовій книжці про працю громадян у спірний період.

Крім того, згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається дуже великий обсяг прав та обов`язків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що органи Пенсійного фонду України повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися, чого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області вчинено не було.

При цьому, суд звертає увагу на те, що записи трудової книжки позивача щодо спірних періодів роботи містять повну інформацію про характер виконуваних позивачем робіт, а також зазначеними записами чітко визначено, що у спірні періоди позивач працювала в Старобільському обласному шкірно-венерологічному диспансері та даний період роботи, в силу Закону № 1788-ХІІ підлягає зарахуванню до стажу роботи позивача у подвійному розмірі.

За викладених вище обставин вбачається, що у Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області не існувало законних підстав для не зарахування до стажу позивача періоду роботи з 22.01.2003 по 06.11.2021 в Старобільському обласному шкірно-венерологічному диспансері на посаді медичної сестри у подвійному розмірі.

Оскільки суд дійшов висновку щодо зарахування до стажу періоди роботи з 22.01.2003 по 06.11.2021 у подвійному розмірі, у позивача з урахування п. «е», ч. 1, ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» наявний стаж для призначення пенсії за вислугою років з моменту звернення з заявою про призначення пенсії за вислугою років.

Зважаючи на вищевикладене, та враховуючи, що заява позивача про призначення пенсії надіслана на розгляд за принципом екстериторіальності та була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області, за результатами розгляду цієї заяви оскаржуване рішення прийнято саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області, а не Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області, суд вважає за необхідне на підставі частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України з метою ефективного захисту порушеного права позивача вийти за межі позовних вимог, визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 28.12.2021 № 54 про відмову в призначенні пенсії позивачу та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу в подвійному розмірі період роботи з 22.01.2003 по 06.11.2021 в Старобільському обласному шкірно-венерологічному диспансері на посаді медичної сестри та призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років на підставі заяви від 24.12.2021.

Таким чином, у задоволенні позовної вимоги щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до стажу спірні періоди роботи позивача та призначити пенсію за віком з 24.12.2021 відмовити.

На підставі вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Позивачем при подачі позову був сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн, що підтверджується квитанцією від 08.02.2022.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи, що позов підлягає задоволенню лише з коригуванням обраного позивачем способу захисту його порушених прав, а також, що даний спір виник внаслідок неправомірних дій ГУПФУ в Полтавській області, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФУ в Полтавській області.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 32, 77, 78, 139, 241-246, 250, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 28.12.2021 № 54 про відмову в призначенні пенсії за вислугою років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (ідентифікаційний код: 13967927, місцезнаходження: 36014, м. Полтава, вул. Соборності, 66) зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до спеціального стажу в подвійному розмірі період роботи з 22.01.2003 по 06.11.2021 в Старобільському обласному шкірно-венерологічному диспансері на посаді медичної сестри.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити пенсію за вислугою років відповідно до п. «е» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на підставі заяви від 24.12.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (ідентифікаційний код: 13967927, місцезнаходження: 36014, м. Полтава, вул. Соборності, 66) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Ірметова