Справа № 580/11212/21
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2022-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року справа № 580/11212/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Смілянської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області та Центр надання адміністративних послуг Смілянської міської ради про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулись ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з позовною заявою до Смілянської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області та Центр надання адміністративних послуг Смілянської міської ради, в якій просять:

- скасувати рішення ХІІІ сесії Смілянської міської ради Черкаської області від 28.04.2021, яким відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 25.142.2020 про передачу земельної ділянки в оренду для використання під автомобільними гаражами, зважаючи на відсутність правовстановлюючих документів на об`єкти автомобільних гаражів (не вказано які саме потрібно документи), документацію із землеустрою (не вказано які саме потрібно документи), плану зонування та детального плану території, у межах якої обрана земельна ділянка (не вказано які саме потрібно документи), рекомендації постійної комісії міської ради з питань земельних відносин та містобудування, екології та раціонального природокористування від 07.04.2021, протокол №12;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 25.12.2020 про передачу земельної ділянки в оренду для використання під автомобільні гаражі на 49 років.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивачі зазначають, що звернулись до відповідача із заявою від 23.12.2020 вх. №417/03.1-02 про надання в оренду на 49 років земельної ділянки площею 400 кв.м під 3 автогаражі на присадибній ділянці, розташованій поблизу домоволодіння позивачів за адресою АДРЕСА_1 , та поблизу адреси АДРЕСА_2 .

Необхідність оренди земельної ділянки пов`язана з тим, що позивачі є співвласниками домоволодіння за адресою:. АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці загальною площею 613 кв.м, у тому числі 349,0 кв.м відведено під будинок (105,0 кв.м) та під господарські споруди 244 кв. м. Водночас лише позивач ОСОБА_1 забезпечений земельною ділянкою 613,0 кв. м за наявності права на безоплатну земельну ділянку 0,10 га, інші співвласники земельними ділянками не забезпечені, при цьому мають право на отримання безоплатно 0,10 га кожному та 0,01 га кожному для будівництва гаража.

Усі троє позивачів є інвалідами 2 групи довічно і використовують свій приватний транспорт повсякденно, тож передача їм в оренду земельної ділянки площею 400 кв.м на присадибній ділянці в АДРЕСА_3 забезпечить позивачів цивілізованими умовами проживання.

Відповідач рішенням ХІІІ сесії від 28.04.2021 відмовив позивачам у передачі в оренду земельної ділянки для використання під автомобільними гаражами.

Позивачі вважають, що відмова у наданні в оренду земельної ділянки є протиправною, оскільки порушує гарантовані статтями 13,14 Конституції України, пунктом 1 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України, статтею 792 Цивільного кодексу України та статтею 93 Земельного кодексу України право користування земельною ділянкою на умовах оренди.

Відповідач проти позову заперечив. 18.01.2022 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з метою встановлення намірів позивачів та місця розташування земельної ділянки 08.04.2021 постійною комісією з питань земельних відносин та містобудування, екології та раціонального природокористування було проведено виїзне засідання, в ході якого було встановлено, що на земельній ділянці комунальної форми власності, загального користування, поряд з проїзною частиною АДРЕСА_1 , праворуч від домоволодіння АДРЕСА_4 , встановлені металеві гаражі (бокси). Здійснення будівництва гаражів на вказаній земельній ділянці відбулось без відповідно розробленого та затвердженого проекту, розміщення таких споруд на цій земельній ділянці не передбачено чинним Генеральним планом забудови міста. Заявник ОСОБА_1 відмовився надати доступ для огляду самовільно побудованих гаражів (боксів), а зі слів сусідів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в зазначених гаражах (боксах) відкрили станцію технічного обслуговування та ремонтують транспортні засоби. За результатами розгляду звернення Комісією рекомендовано винести на розгляд сесії міської ради проект рішення про відмову у передачі позивачам земельної ділянки. 28.04.2021 на пленарному засіданні сесії за результатами розгляду заяви позивачів прийнято рішення №13-67/VІІІ «Про відмову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в наданні земельної ділянки на АДРЕСА_1 ».

Підставою для відмови у передачі заявникам земельної ділянки в оренду є невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів (земельна ділянка під розміщеними металевими гаражами не є об`єктом цивільних прав, не сформована, відсутні її межі (ст. 79, 79-1 Земельного кодексу України); заборона передачі земельної ділянки комунальної власності в користування, окрім як на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті (які заявниками не зазначені та не обгрунтовані), передбачено ч. 2 ст. 123, ст. 134 Земельного кодексу України; заборона встановлена ч. 3 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» на передачу земельної ділянки у користування для містобудівних потреб.

Між позивачами та міською радою існує спір щодо звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки по АДРЕСА_4 від самовільно встановлених металевих гаражів (боксів), Постановою Черкаського апеляційного суду від 07.10.2021 у справі №703/2189/18 зобов`язано позивачів звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення за рахунок власних коштів ними особисто або іншою особою самочинно збудованих металевих гаражів (боксів), що розташовані в АДРЕСА_4 . Вказана постанова позивачами не виконана.

З вказаних підстав просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 24.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 26.05.2022 у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено.

Дослідивши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, подані письмові докази, суд встановив наступне.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Черкаського апеляційного суду від 07.10.2021 у справі №703/2189/18 встановлено, що рішенням апеляційного суду Черкаської області від 29.12.2009 у справі за апеляційним провадженням №22-ц-2612/09, яке вступило в законну силу, зобов`язано ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_5 шляхом знесення встановленого металевого гаража та привести земельну ділянку в попередній стан. ОСОБА_1 виконав рішення апеляційного суду Черкаської області, зніс встановлений ним металічний гараж, але після 2002 року на новому місці вздовж АДРЕСА_4 самовільно збудував гаражі (бокси) складної конструкції загальним розміром 14х16 м та здійснює там зварювальні роботи, ремонт легкових та вантажних автомобілів без дозвільних документів на землю та споруди.

Вказаною постановою зобов`язано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення за рахунок власних коштів ними особисто або іншою особою самочинно збудованих металевих гаражів (боксів), що розташовані в АДРЕСА_4 .

23.12.2020 позивачі звернулись до відповідача із заявою, в якій просили передати їм в оренду на 49 років земельну ділянку площею 400 кв.м., розташовану у АДРЕСА_1 , для використання під стоянку 3 автомобілів та автомобільного причепа та для улаштування складу з метою зберігання відходів деревини для опалення будинку 3-х заявників. До заяви були додані довідка із звітності з кількісного обліку земель про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, користувачами, угіддями від 17.09.2018 №1625/179-18 та викопіювання планів (схем) меж землекористувань.

У довідці із звітності з кількісного обліку земель про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, користувачами, угіддями від 17.09.2018 №1625/179-18 зазначені: місце розташування земельної ділянки АДРЕСА_1 , орієнтовна площа земельної ділянки, га 0,0300; земельна ділянка (землі) комунальної власності; категорія земель- землі житлової та громадської забудови, малоповерхова забудова; земельна ділянка не передана у власність та не надана у користування.

У наданому викопіюванні планів (схем) меж землекористувань місце розташування земельної ділянки відсутнє.

З метою встановлення намірів заявників та місця розташування земельної ділянки 08.04.2021 постійною комісією з питань земельних відносин та містобудування, екології та раціонального природовикористання було проведено виїзне засідання.

З протоколу №12 від 08.04.2021 виїзного засідання постійної комісії з питань земельних відносин та містобудування, екології та раціонального природокористування Смілянської міської ради VІІІ скликання вбачається, що ОСОБА_1 повідомив, що проживає по АДРЕСА_1 . На земельній ділянці по АДРЕСА_1 , яку він має намір оформити у користування, розташовані металеві гаражі, в яких він разом з сім`єю зберігає транспортні засоби. Вказані гаражі збудовані ним близько 1987 року, документи, які б підтверджували право власності на гаражі чи надавали право на їх встановлення та користування земельною ділянкою у нього відсутні.

Комісією в ході обстеження спірної земельної ділянки встановлено, що на земельній ділянці загального користування поряд з проїзною частиною АДРЕСА_1 , праворуч від домоволодіння АДРЕСА_4 , встановлені металеві гаражі (бокси).

Вказані докази підтверджують, що позивачі просили надати в оренду земельну ділянку площею 400 кв.м, на якій самовільно встановлені металеві гаражі (бокси).

За результатами розгляду заяви позивачів від 23.12.2020 відповідач на ХІІІ сесії прийняв рішення №13-67/VІІІ від 28.04.2021, яким відмовив позивачам у наданні земельної ділянки по АДРЕСА_1 в оренду для використання під автомобільними гаражами у зв`язку з невідповідністю місця розташування земельної ділянки вимогам статей 79, 791, 123, 124 Земельного кодексу України та частині третій статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Вважаючи рішення відповідача №13-67/VІІІ від 28.04.2021 протиправним, позивачі звернулись до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Стаття 13 Конституції України передбачає, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Згідно статті 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Стаття 792 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Отже надання земельних ділянок в оренду здійснюється на підставі і у порядку, визначених законом, а саме: Земельним кодексом України від 25.10.2001 №2768-III та Законом України «Про оренду землі» від 06.10.1998 №161-Х1V.

Згідно статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (ч. 1); земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам (ч. 2); строк оренди земельної ділянки не може перевищувати 50 років (ч. 4); відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом (ч. 9).

Також статтею 1 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 №161-Х1V передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно статті 6 вказаного Закону орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

У разі набуття права оренди земельної ділянки на конкурентних засадах підставою для укладення договору оренди є результати земельних торгів.

Підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності визначені статтею 116 Земельного кодексу України.

Так, частиною першою вказаної статті передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно частини другої вказаної статті набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно частини третьої вказаної статті безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно частини четвертої вказаної статті передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення.

Частина перша статті 121 Земельного кодексу України передбачає, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах:

а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району;

б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара;

в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара;

г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара;

ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара;

д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

За змістом вказаних норм земельні ділянки для будівництва індивідуальних гаражів можуть бути надані громадянам у власність шляхом безоплатної приватизації.

Водночас земельні ділянки надаються громадянам в оренду лише для проведення підприємницької та інших видів діяльності, надання в оренду земельних ділянок громадянам для будівництва індивідуальних гаражів ні Земельним кодексом України, ні Законом України про оренду землі не передбачено.

Отже правові підстави для надання позивачам земельної ділянки площею 400 кв.м в оренду з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів відсутні.

Згідно частини 1 статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до частини 1 статті 791 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності (частина друга вказаної статті).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі (частина третя вказаної статті).

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера (частина четверта вказаної статті).

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї (частина дев`ята вказаної статті).

Згідно частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно частини сьомої вказаної статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Згідно частини першої статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Відповідно до частини 2 статті 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки).

Відповідно до частини третьої вказаної статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

За змістом вказаних норм надання земельної ділянки у власність чи користування здійснюється після того, як земельна ділянка сформована відповідно до проекту землеустрою і їй присвоєний кадастровий номер.

В свою чергу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки надається органом місцевого самоврядування за клопотанням заявника.

Згідно частини шостої статті 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Згідно частини п`ятнадцятої вказаної статті підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Судом встановлено, що позивачі із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для передачі в оренду земельної ділянки не звертались, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки не розроблявся, отже земельна ділянка не сформована, тому в силу положень частини дев`ятої статті 791 Земельного кодексу України не є об`єктом цивільних прав і не може бути передана в оренду.

За вказаних обставин відмова відповідача у передачі земельної ділянки в оренду з підстав невідповідності місця її розташування вимогам законів, а саме ст. 79, 791 Земельного кодексу України, є законною.

Стаття 124 Земельного кодексу України регулює порядок передачі земельних ділянок в оренду.

Так, згідно частини першої вказаної статті передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу (частина друга вказаної статті).

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Отже передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній та комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів. Земельні торги не проводяться у випадках, передбачених частинами другою і третьою статті 134 Земельного кодексу України.

Стаття 134 Земельного кодексу України визначає обов`язковість продажу земельних ділянок державної чи комунальної власності або передачі їх у користування на конкурентних засадах (на земельних торгах).

Так, згідно частини першої вказаної статті земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно частини другої вказаної статті не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі:

розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб;

використання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, та спеціального водокористування відповідно до отриманих дозволів;

використання релігійними організаціями, які легалізовані в Україні, земельних ділянок під культовими будівлями;

будівництва об`єктів, що в повному обсязі здійснюється за кошти державного та місцевих бюджетів;

надання земельних ділянок підприємствам, установам і громадським організаціям у сфері культури і мистецтв (у тому числі національним творчим спілкам та їх членам) під творчі майстерні;

надання земельних ділянок в оренду для реконструкції кварталів застарілої забудови, для будівництва соціального та доступного житла, якщо конкурс на його будівництво вже проведено;

розміщення іноземних дипломатичних представництв та консульських установ, представництв міжнародних організацій згідно з міжнародними договорами України;

надання земельної ділянки, викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності для забезпечення таких потреб;

надання земельних ділянок державної або комунальної власності для потреб приватного партнера в рамках державно-приватного партнерства відповідно до закону;

надання земельної ділянки замість викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності та повернення такої земельної ділянки колишньому власнику чи його спадкоємцю (правонаступнику), у разі якщо така потреба відпала;

будівництва, обслуговування об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, мультимодальних терміналів, об`єктів зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу);

будівництва об`єктів забезпечення життєдіяльності населених пунктів (сміттєпереробних об`єктів, очисних споруд, котелень, кладовищ, протиерозійних, протизсувних і протиселевих споруд);

передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, для городництва;

надання земельних ділянок суб`єктам господарювання, що реалізують відповідно до Закону України "Про особливості провадження інвестиційної діяльності на території Автономної Республіки Крим" зареєстровані в установленому порядку інвестиційні проекти. Надання такої земельної ділянки у власність здійснюється згідно із законодавством після завершення строку реалізації інвестиційного проекту за умови виконання суб`єктом господарювання договору про умови реалізації цього інвестиційного проекту на території Автономної Республіки Крим;

поновлення договорів оренди землі, укладення договорів оренди землі на новий строк з використанням переважного права орендаря;

передачі в оренду, концесію майнових комплексів або нерухомого майна, розташованого на земельних ділянках державної, комунальної власності;

надання в оренду земельних ділянок індустріальних парків керуючим компаніям цих індустріальних парків;

надання земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

надання в оренду земельних ділянок під польовими дорогами, розташованих у масиві земель сільськогосподарського призначення (крім доріг, що обмежують масив), відповідно до статті 37-1 цього Кодексу;

надання в оренду земельних ділянок під полезахисними лісовими смугами, що обслуговують масив земель сільськогосподарського призначення;

надання земельної ділянки державної або комунальної власності в користування (оренду) інвестору із значними інвестиціями для реалізації інвестиційного проекту із значними інвестиціями.

Згідно частини третьої вказаної статті земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу, а також передачі земель загального користування садівницькому товариству та дачному кооперативу. Земельні торги не проводяться при безоплатній передачі земельних ділянок особам, статус учасника бойових дій яким надано відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

В свою чергу стаття 34 Земельного кодексу України регулює правовідносини щодо земель для сінокосіння і випасання худоби, стаття 36 Земельного кодексу України регулює правовідносини щодо земельних ділянок для городництва, а стаття 121 Земельного кодексу України визначає норми безоплатної приватизації земельних ділянок.

Судом встановлено, що постановою Черкаського апеляційного суду від 07.10.2021 у справі №703/2189/18 зобов`язано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення за рахунок власних коштів ними особисто або іншою особою самочинно збудованих металевих гаражів (боксів), що розташовані в АДРЕСА_4 .

Оскільки металеві гаражі (бокси), що знаходяться на земельній ділянці 400 кв.м, яку позивачі мають намір орендувати, встановлені ОСОБА_1 самовільно, а інші підстави для надання земельної ділянки в оренду без проведення земельних торгів відсутні, земельна ділянка може бути надана в оренду для провадження підприємницької чи іншої діяльності лише на земельних торгах.

Отже відмова відповідача у передачі земельної ділянки площею 400 кв. м в оренду з підстав наявності заборони передачі земельної ділянки комунальної власності в користування, окрім як на конкурентних засадах (на земельних торгах) здійснена на законних підставах.

Відмовляючи у передачі земельної ділянки площею 400 кв. м в оренду, відповідач послався на відсутність плану зонування та детального плану території, наявність яких передбачена частиною третьою статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-V1, яка передбачає, що передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним або юридичним особам для містобудівних потреб допускається за умови, що відповідні земельні ділянки розташовані в межах території, щодо якої затверджено принаймні один із таких видів містобудівної документації на місцевому рівні: комплексний план, складовою частиною якого є план зонування території; генеральний план населеного пункту, складовою якого є план зонування території; план зонування території як окремий вид містобудівної документації на місцевому рівні, затверджений до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо планування використання земель"; детальний план території.

Обмеження щодо передачі (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним або юридичним особам, визначені цією частиною, не поширюються на випадки:

розташування на земельній ділянці будівлі (споруди), що перебуває у власності фізичної або юридичної особи;

приватизації громадянином земельної ділянки, наданої йому в користування відповідно до закону;

надання земельної ділянки, розташованої на території зони відчуження чи зони безумовного (обов`язкового) відселення, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

надання земельної ділянки для розміщення лінійних об`єктів енергетичної та транспортної інфраструктури (доріг, мостів, естакад, зв`язку);

буріння, влаштування (облаштування) та підключення нафтових і газових свердловин за межами населених пунктів;

будівництва, експлуатації військових та інших оборонних об`єктів.

За змістом вказаних приписів передача в оренду земельної ділянки за відсутності плану зонування або детального плану території, в межах якої знаходиться земельна ділянка, не допускається, за винятком вищезазначених випадків.

Проте вищезазначені обмеження на позивачів не поширюються, тому відсутність плану зонування та детального плану території, в межах якої знаходиться спірна земельна ділянка, є законною підставою для відмови у наданні спірної земельної ділянки в оренду позивачам.

Надавши оцінку наявним в матеріалах справи письмовим доказам за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що рішення відповідача №13-67/VІІІ від 28.04.2021 є законним та скасуванню не підлягає.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Смілянської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області та Центр надання адміністративних послуг Смілянської міської ради про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Головуючий Алла РУДЕНКО