Справа № 761/24814/21
Суддя: Аксьонова Н. М.
Дата ухвалення: 2022-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/1199/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

26 травня 2022 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Аксьонова Н.М.,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві на постанову про адміністративне правопорушення №23 від 25 лютого 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про адміністративне правопорушення №23 від 25.02.2021р., в якій просив суд поновити строк на подання вказаної скарги та скасувати постанову №23 від 25.02.2021р.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2021 року вказану справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Матеріали цивільної справи надійшли до Солом`янського районного суду м. Києва 18 травня 2022 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 травня 2022 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М.

Після ознайомлення зі скаргою ОСОБА_1 встановлено, що вона не відповідає вимогам статей 160 та 161 КАС України з огляду на таке.

Згідно ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі. Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Як убачається зі змісту ч.1 ст.168 КАС України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Таким чином, ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогою про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, обравши форму такого звернення у вигляді скарги. Проте, зазначена вимога підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства в порядку, визначеному ст.286 КАС України, але не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу.

Також відповідно до п.11 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте в поданій ОСОБА_1 скарзі таке письмове підтвердження відсутнє.

Згідно до ч.3 ст.161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, до позовної заяви не додано документа про сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

За статтями 1, 2 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частина друга статті 3 Закону України «Про судовий збір» містить перелік об`єктів, за які не справляється судовий збір, а стаття 5 цього Закону - перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг тощо, а також підстави звільнення від сплати судового збору осіб, які звертаються із заявами про захист не власних прав, а охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.

Відповідно до статті 4 цього ж Закону за подання, зокрема, до адміністративного суду позовних заяв розміри ставок судового збору диференційовано за характером спору (майновий/немайновий), а також за правовим статусом платника судового збору (фізична особа/фізична особа - підприємець/юридична особа/суб`єкт владних повноважень).

Відповідно до положень статей 3, 5 Закону України «Про судовий збір» серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року (провадження № 21-1410а16) у справах про оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, статей 2-4 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнявся від сплати судового збору.

Однак, у постанові від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17 Велика Палата Верховного Суду відступила від такого висновку, вказавши, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення. За системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2021 року у розмірі 2270 гривні.

Тобто за подання позовної заяви з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності сплачується судовий збір у сумі 454 грн (2270 грн х 0,2), а тому позивачу необхідно сплатити судовий збір у вказаному розмірі.

Також, у відповідності до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Проте, ОСОБА_1 не зазначив поважності причин такого пропуску.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду.

У своїй скарзі скаржник вказав, що 24 червня 2021 року на адресу Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс», директором якого він є, надійшов відзив відповідача по справі №640/11985/21. До зазначеного відзиву, у якості доказу було долучено копію постанови №23 у справі про адміністративне правопорушення від 25 лютого 2021 року за підписом начальника Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві Рубана О.М. Тобто саме з додатків до відзиву на позову заяву він довідався про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.165-2 та про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Однак, при цьому ОСОБА_1 не вказав, які істотні обставини унеможливили звернення до суду у десятиденний строк з моменту отримання оскаржуваної постанови 24 червня 2021 року, адже дану скаргу було здано на пошту лише 05 липня 2021 року.

За таких обставин позовна заява повинна бути залишена без руху, а позивачу наданий строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків позовної заяви, в тому числі шляхом викладення позовної заяви у новій редакції зазначивши коло учасників справи відповідно до чинного законодавства.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.169 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовна заява повинна бути залишена без руху, а позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви.

На підставі наведеного та керуючись статтями 160, 161, 169, 248, 256, 286 КАС України,

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві на постанову про адміністративне правопорушення №23 від 25 лютого 2021 року - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Судовий збір необхідно сплатити на рахунок № UA0026010, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030101, отримувач коштів: УК у Солом`янському районі м. Києва.

Роз`яснити позивачу, що якщо у встановлений цією ухвалою строк недоліки позовної заяви будуть усунуті, позовна заява вважатиметься поданою у день первинного її подання до адміністративного суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Солом`янського районного

суду міста Києва Н.М. Аксьонова