Справа № 160/4470/22
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2022 року Справа № 160/4470/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови щодо застування адміністративно-господарського штрафу,-
15 березня 2022 року (до відділення поштового зв`язку таку подано 21 лютого 2022 року) до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті від 09.02.2022 р. № 317650 про застосування до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000,00 грн.
В мотивування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 09.12.2021 року о 07 год. 10 хвил. на площі 40 років Перемоги у м. Кривому Розі старшим державним інспектором відділу державного контролю Державної служби України з безпеки на транспорті здійснена перевірка транспортного засобу - автобусу IKARUS, номерний знак д/н НОМЕР_1 , який належить Акціонерному товариству «Криворізький залізорудний комбінат», про що складений акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 294950 від 09.12.2021 р. В акті № 294950 від 09.12.2021 р. зазначено, що під час перевірки посадовою особою відповідача виявлено порушення, у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»: «абз. 3, при перевезенні пасажирів відсутні на момент перевірки документи, визначені ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: список пасажирів, затверджений перевізником; страховий поліс на транспортний засіб». 09.02.2022 року в.о. начальника відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Укртрансбезпеки Дмитром Слюсаренком прийнята постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 317650, якою на АТ «Кривбасзалізрудком» за порушення ст. ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» накладений штраф у розмірі 17 000,00 грн. згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 60 цього Закону. На думку позивача, спірна постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000,00 грн. є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки перевезення АТ «Кривбасзалізрудком» власними автобусами своїх працівників відноситься до категорії регулярних спеціальних перевезень, а не до перевезень для власних потреб. При цьому, працівники патрульної поліції, які 09.12.2021 р. здійснили зупинку автобуса IKARUS номерний знак НОМЕР_1 , жодних порушень Правил дорожнього руху з боку водія автобуса не встановили, відсутність полісу працівники патрульної поліції не встановили.
13.05.2022 року від Державної служби України з безпеки на транспорті до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог. Вказана правова позиція вмотивована тим, що керуючись Законом України «Про автомобільний транспорт», Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 та на підставі направлення на перевірку № 014445 від 03.12.2021 посадовими особами Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 09.12.2021 проводилась рейдова перевірка на площі 40 років Перемоги у м. Кривому Розі. Порядок зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 422 від 20.05.2013. Відповідно до п. 3, 4 Порядку 422, був зупинений транспортний засіб марки IKARUS, державний номер НОМЕР_1 . В ході перевірки зазначеного транспортного засобу було встановлено, що він використовується позивачем. Водій, що знаходився за кермом транспортного засобу передав для перевірки посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, поліс № АР/4273077. Для подальшої перевірки обставин, що зазначені у п.15 Порядку №1567, при перевірці документів визначених ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» було встановлено наступне порушення, а саме: на момент перевірки був відсутній список пасажирів, яких перевозять, завірений підписом перевізника, інші документи, передбачені законодавством України. У зв`язку з встановленням означених порушень та виконуючи функції покладені на них державою посадовими особами Управління було складено акт № 294950 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 09.12.2021, який відповідно до п. 21 Порядку № 1567, складається в одному примірнику. Водія зі змістом даного акту ознайомлено, від підпису та пояснень відмовився.
Відповідно до п. 25 Порядку 1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. На виконання вимог п.26 Порядку 1567 Відділом державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області в адресу позивача було направлено поштою повідомлення про розгляд справи №3172/83.1/24-22 від 17.01.2022 року в якому зазначалося про необхідність явки до Управління для розгляду справи на 03.02.2022 року. Однак, представник позивача 03.02.2022 року надав до Управління заяву про перенесення розгляду справи на 09.02.2022 року у зв`язку із необхідністю надати додаткові документи по справі. 09.02.2022 року на виконання п. 27 Порядку 1567 в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) - у Дніпропетровській області було проведено розгляд акту № 294950 та винесено постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу № 317650, відповідно до якої до позивача було застосовано адміністративно - господарський штраф у сумі 17 000 гривень. Відповідно до п. 29 Порядку 1567, копію постанови № 317650 від 09.02.2022 року було надіслано позивачу поштою.
Відповідач стверджує, що ні під час здійснення перевірки, ні під час вирішення питання щодо притягнення до відповідальності, документів, які б підтверджували відношення позивача до категорії регулярних спеціальних пасажирських перевезень відповідачу надано не було. Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що перевезення АТ «Кривбасзалізрудком» власними автобусами своїх працівників відноситься до категорії регулярних спеціальних перевезень, а не до перевезень для власних потреб. Регулярні спеціальні перевезення здійснюються на підставі договору, згідно з яким автомобільний перевізник надає підприємству, установі та організації, яка виступає замовником послуг, послуги з перевезення організованої групи пасажирів за певним маршрутом і визначеним розкладом руху, протягом передбаченого договором строку. Під час здійснення регулярного спеціального перевезення водій повинен мати копію договору із замовником послуг та паспорт маршруту. Однак, на момент перевірки водій не надав копію договору із замовником та паспорт маршруту, а колективний договір, на який вказує і додав позивач до свого позову, не має ніякого відношення до договору перевезення, тому дані перевезення не відносяться до категорії регулярних спеціальних перевезень, а відносяться до перевезень для власних потреб, як зазначає позивач у своєму позові, що перевозили власними автобусами своїх працівників. Позивач не надає до суду відповідного договору перевезення та паспорт маршруту щодо підтвердження категорії регулярних спеціальних перевезень. Тому даний вид перевезення відноситься до перевезення пасажирів автобусами для власних потреб, на що також не було надано списку пасажирів, яких перевозять, завірений підписом перевізника, інші документи, передбачені законодавством України. Таким чином, за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - застосовується адміністративно-господарський штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Отже, надані відповідачем письмові докази в повній мірі спростовують твердження позивача на підтвердження яких не надано жодного належного доказу.
17.05.2022 року АТ «Криворізький залізорудний комбінат» до суду подано відповідь на відзив щодо позовної заяви, в якій позивач зазначив про безпідставність та необґрунтованість доводів відповідача у відзиві на позовну заяву.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2022 року, зазначена вище справа була розподілена та 16.03.2022 року передана судді Пруднику С.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.03.2022 року прийнято до свого провадження дану позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. В задоволенні заяви Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про виклик свідка відмовлено.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що керуючись Законом України «Про автомобільний транспорт», Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 та на підставі направлення на перевірку № 014445 від 03.12.2021 посадовими особами Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 09.12.2021 року проводилась рейдова перевірка на площі 40 років Перемоги у м. Кривому Розі.
Порядок зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 422 від 20.05.2013. Відповідно до п. 3, 4 Порядку 422, був зупинений транспортний засіб марки IKARUS, державний номер НОМЕР_1 . В ході перевірки зазначеного транспортного засобу було встановлено, що він використовується позивачем. Водій, що знаходився за кермом транспортного засобу передав для перевірки посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, поліс № АР/4273077. Для подальшої перевірки обставин, що зазначені у п.15 Порядку №1567, при перевірці документів визначених ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» було встановлено наступне порушення, а саме: на момент перевірки був відсутній список пасажирів, яких перевозять, завірений підписом перевізника, інші документи, передбачені законодавством України.
У зв`язку з встановленням вищезазначених порушень та виконуючи функції покладені на них державою посадовими особами Управління було складено акт № 294950 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 09.12.2021 року, який відповідно до п. 21 Порядку № 1567, складається в одному примірнику. Водія зі змістом даного акту ознайомлено, від підпису та пояснень відмовився.
Відповідно до п. 25 Порядку 1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. На виконання вимог п.26 Порядку 1567 Відділом державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області в адресу Позивача було направлено поштою повідомлення про розгляд справи №3172/83.1/24-22 від 17.01.2022 року в якому зазначалося про необхідність явки до Управління для розгляду справи на 03.02.2022 року.
Представник позивача 03.02.2022 року надав до Управління заяву про перенесення розгляду справи на 09.02.2022 року у зв`язку із необхідністю надати додаткові документи по справі.
09.02.2022 року на виконання п. 27 Порядку 1567 в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) - у Дніпропетровській області було проведено розгляд акту № 294950 та винесено постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу № 317650, відповідно до якої до позивача було застосовано адміністративно - господарський штраф у сумі 17 000 гривень.
Відповідно до п. 29 Порядку 1567, копію постанови № 317650 від 09.02.2022 року було надіслано позивачу поштою.
Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 317650 від 09.02.2022 року позивач отримав 11.02.2022 року, про що свідчить відбиток штемпелю реєстрації вхідної кореспонденції.
Не погоджуючись з правомірністю зазначеної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач звернувся до суду.
Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам в контексті цієї спірної ситуації, суд керується та виходить з наступного.
За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Перевіряючи правомірність вказаної постанови суд виходив з того, що відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України "Про автомобільний транспорт".
Частинами 14, 17 статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
За визначенням, наведеним в абзаці 54 статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).
Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (надалі - Порядок № 1567).
Цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.
Згідно з пунктами 3, 4 Порядку № 1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.
Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Пунктами 12, 14 Порядку № 1567 передбачено, що рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.
Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Згідно з пунктом 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Відповідно до пунктів 21, 22 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).
У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.
Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.
Розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.
Адміністративно-господарські штрафи стягуються відповідно до закону центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), і зараховуються до Державного бюджету України, крім адміністративно-господарських штрафів, передбачених абзацами чотирнадцятим - шістнадцятим частини першої статті 60 цього Закону, та плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю, які зараховуються до державного дорожнього фонду.
Судом встановлено, що спірною постановою до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф згідно з абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", яким передбачено, що за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 39 цього Закону, до автомобільних перевізників застосовується штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;
пасажирські перевезення - перевезення пасажирів легковими автомобілями або автобусами;
регулярні спеціальні пасажирські перевезення - перевезення певних категорій пасажирів (працівників підприємств, школярів, студентів, туристів, екскурсантів та інших) на автобусному маршруті за умовами, визначеними паспортом маршруту, затвердженим в установленому порядку замовником транспортних послуг або уповноваженими органами Договірних Сторін у разі міжнародних перевезень.
Частиною 1 статті 29 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.
Так, як зазначає відповідач у акті № 294950 від 09.12.2021 року, що останній здійснював перевезення пасажирів для власних потреб, не звернувши увагу на те, що автобусом IKARUS, номерний знак д/н НОМЕР_1 здійснювалося регулярне перевезення працівників шахт «Тернівська» та «Гвардійська» по затвердженому маршруту «мікрорайон Східний - шахт «Тернівська» та «Гвардійська» та за визначеним розкладом руху.
Як було встановлено судом під час розгляду даної справи, АТ «Кривбасзалізрудком» є промисловим підприємством, основним видом діяльності якого є видобування залізних руд підземним способом (код КВЕД 07.10). Середньооблікова чисельність штатних працівників становить більше 6 тис. осіб. Згідно з Правилами внутрішнього трудового розпорядку ПАТ «Кривбасзалізрудком» на 2020 - 2022 роки для робітників шахт (основні та допоміжні дільниці) встановлений безперервний, тризмінний графік роботи (перша зміна - з 23:00 до 6:00 год., друга зміна - з 8:00 до 15:00 год., третя зміна - з 15.30 до 22:30 год.), що в свою чергу, зобов`язує позивача організувати перевезення робітників до місця роботи та з роботи автотранспортом комбінату.
Більш того, дане зобов`язання закріплене в п. 10.8. Колективного договору на 2020- 2022 роки, відповідно до якого сторона власника зобов`язується з метою чіткої організації виробничого процесу, дотримання графіків робіт здійснювати перевезення до місця роботи та з роботи автотранспортом комбінату за затвердженими маршрутами і графіками перевезення з оплатою 2,50 грн. в одну сторону.
Позивачем здійснює перевезення у відповідності до Порядку організації перевезень працівників структурних підрозділів автотранспортом, який належить ПАТ «Кривбасзалізрудком», затвердженого наказом АТ «Кривбасзалізрудком» № 2075 від 15.05.2020 р. (із змінами та доповненнями).
Отже суд вважає, що перевезення працівників підприємства здійснюється на регулярній основі, має спеціальну мету.
У відповідності до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» регулярні спеціальні пасажирські перевезення - перевезення певних категорій пасажирів (працівників підприємств, школярів, студентів, туристів, екскурсантів та інших) на автобусному маршруті за умовами, визначеними паспортом маршруту, затвердженим в установленому порядку замовником транспортних послуг або уповноваженими органами Договірних Сторін у разі міжнародних перевезень.
В пункті 45 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою КМУ №176 від 18.02.1997 р., визначено, що регулярні спеціальні перевезення організовуються для перевезення працівників підприємств, установ та організацій, учнів, студентів, осіб, які перетинають лінію розмежування у Донецькій та Луганській областях та адміністративний кордон вільної економічної зони «Крим» у Херсонській області без автомобільного транспортного засобу та інших організованих груп пасажирів.
Відтак на думку суду, перевезення АТ «Кривбасзалізрудком» власними автобусами своїх працівників відноситься до категорії регулярних спеціальних перевезень, а не до перевезень для власних потреб.
У відповідності до абз. 3 ч. 3 ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» для водія автобуса документами для регулярних спеціальних пасажирських перевезень є: посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, схема маршруту, розклад руху, інші документи, передбачені законодавством України.
Таким чином, під час здійснення регулярних спеціальних перевезень - перевезень працівників відповідача - Закон України «Про автомобільний транспорт» не вимагає наявності водія автобусу та/або у автомобільного перевізника списку пасажирів.
При цьому, суд зазначає, що при здійсненні відповідачем перевезень працівників до місця роботи або з роботи визначити, скласти та затвердити заздалегідь список пасажирів є неможливим з об`єктивних причин, оскільки працівники відповідача користуються послугою з перевезення автобусом на власний розсуд, кількість та список пасажирів не є сталою величиною, вона змінюється кожного дня. Ідентифікація працівників здійснюється в режимі реального часу при посадці в автобус шляхом прикладення до мобільного терміналу постійної перепустки у вигляді у вигляді RFID-карти та отримання сповіщення про успішний результат зчитування у вигляді звукового сигналу, появи на екрані фото працівника, прізвища, ім`я та по батькові та посади.
Фактично списки пасажирів формується у вигляді файлів баз даних, які щодобово генеруються системою контролю доступу до якої здійснює запис програмне забезпечення «Мобільний термінал» містить інформацію щодо працівників комбінату, які здійснювали поїздки протягом місяця, їх дату та час, а також мітку терміналу, за допомогою якого відбувалась ідентифікація (п. 4.5.3. Порядку організації перевезень працівників структурних підрозділів автотранспортом, який належить ПАТ «Кривбасзалізрудком»), Це також підтверджує, що список пасажирів, які скористалися автобусом для перевезення до місця роботи та з роботи, не може бути сформований заздалегідь, а формується за фактом перевезення.
В акті № 294950 від 09.12.2021 р. також визначено, що водій не надав в момент перевірки страховий поліс на транспортний засіб. З цього приводу суд зазначає наступне.
Так, страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору (ст. 1 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, і страховий поліс.
У відповідності до п. 21.2. ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється:
- відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень Правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод:
- органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.
Таким чином, чинним законодавством України визначені випадки перевірки у водіїв наявності страхового полісу, а також суб`єкти здійснення контролю, серед яких відсутні органи Укртрансбезпеки. Даний перелік є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню.
Працівники патрульної поліції, які 09.12.2021 р. здійснили зупинку автобуса IKARUS номерний знак НОМЕР_1 , жодних порушень Правил дорожнього руху з боку водія автобуса не встановили, відсутність полісу працівники патрульної поліції не встановили.
Як було встановлено судом під час розгляду даної справи, в момент зупинки у водія був в наявності (в кабіні автобуса) страховий поліс на транспортний засіб, водій про це повідомив посадову особу Укртрансбезпеки та був готовий надати даний поліс, але при оформленні результатів перевірки посадовою особою відповідача даний факт був проігнорований та зафіксоване неіснуюче порушення Закону.
При цьому, АТ «Кривбасзалізрудком» при розгляді справи про застосування адміністративно-господарського штрафу надало свої письмові пояснення щодо акту перевірки №294950 від 09.12.2021 р., у тому числі пояснення водія ОСОБА_1 , з яких вбачається, що при оформленні акту проведення перевірки посадова особа відповідача не надала водію можливості викласти в акті свої пояснення та заперечення, а безпідставно зазначила, що водій відмовився від підпису та пояснень.
Оцінюючи надані сторонами докази на обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд враховує прецедентну практику Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої при оцінці доказів Суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Кобець проти України", "Авшар проти Туреччини"). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Принцип оцінки доказів "поза розумним сумнівом" полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
З огляду на наведене суд дійшов висновку, що відповідач не виконав свій процесуальний обов`язок, не підтвердив належними, допустимими та достатніми доказами та не довів "поза розумним сумнівом" факту ненадання під час перевірки документів, а відтак і факт вчинення позивачем інкримінованих йому порушень законодавства про автомобільний транспорт.
Разом з тим, надаючи оцінку аргументам позивача щодо того, що АТ «Кривбасзалізрудком» не є автомобільним перевізником в розумінні норм ЗУ "Про автобільний транспорт", суд звертає увагу останнього, що за визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність своїх дій щодо складення спірної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що заявлений позов підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 2481 грн., що документально підтверджується копією платіжного доручення №4035 від 18.02.2022 року.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 2481 грн. підлягає стягненню Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови щодо застування адміністративно-господарського штрафу задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті від 09.02.2022 р. № 317650 про застосування до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник