Справа № 580/1632/22
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2022-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року справа № 580/1632/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління державної казначейської служби України у Черкаській області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) подала у Черкаський окружний адміністративний суд позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18001, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) (далі відповідач) про:

визнання протиправними дій щодо відмови у формуванні подання на повернення помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна;

зобов`язання відповідача сформувати та подати Головному управлінню державної казначейської служби України у Черкаській області подання (відповідно до п.5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787) про повернення на її користь збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, помилково сплаченого нею в сумі 10784,80грн з операції купівлі-продажу нерухомого майна згідно з квитанцією від 31.08.2021 №235810100.

Додатково просила стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1078,48грн.

В обґрунтування позову зазначено, що зверталася до відповідача із вимогою про повернення коштів, сплачених як обов`язковий збір при купівлі-продажу нерухомого майна. Позивач стверджує, що придбала нерухоме майно вперше, а отже, не мала сплачувати відповідний збір. Тому вважає лист відповідача щодо відмови у його поверненні виданий з порушенням вимог закону.

Ухвалою від 29.03.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного провадження. Установив відповідачу строк тривалістю п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали для надання відзиву на позовну заяву. Також суд залучив до участі у справі третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління державної казначейської служби України у Черкаській області (18001, місто Черкаси, вулиця Хрещатик, будинок 192; ) (далі - третя особа).

13.04.2022 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить суд у задоволенні позову відмовити. Вказує, що не володіє інформацією стосовно права власності громадян на нерухоме майно та позбавлений можливості встановити придбання житла конкретною особою вперше. Позивачу необхідно надати перелік документів відповідно до підп. «в» п.15-2 Порядку №1740, які підтверджують факт придбання нею житла вперше, копію договору купівлі-продажу нерухомості, копію платіжного доручення (квитанції) про сплату збору, завірену копію паспорта та завірену копію реєстраційного номера облікової картки платника податків. Позивач звернулася до нього заявою від 14.09.2021 без відповідного підтвердження обставин викладених в ній. Відповідач не міг вирішити позитивно питання, викладене у заяві, оскільки документи, які позивач додала до заяви, не містять відомостей щодо укладення нею договору купівлі-продажу нерухомого майна вперше. З метою позитивного вирішення питання позивачу запропоновано надати додаткові документи. Тому вважає, що не допустив протиправної бездіяльності.

20.04.2022 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій просила задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Вважає, що відповідач не спростував доводів позовної заяви та вона має право на повернення помилково сплаченого пенсійного збору. Стверджує, що надала всі можливі підтверджуючі документи щодо відсутності відомостей про реєстрацію за нею придбаного житла, окрім квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Додатково зазначила, що у зв`язку з неможливістю надати довідку про не використання приватизаційних чеків з території Донецької області належної та бажаної для відповідача форми звернулася до суду.

Всі подані сторонами документи долучені судом до матеріалів адміністративної справи. Третя особа правом надати пояснення суду не скористалася.

Оскільки обґрунтованих клопотань від учасників спору про розгляд справи у судовому засіданні з їх викликом суду не надходили, зважаючи на відсутність необхідності призначити у справі експертизу або викликати та допитати свідків, суд дійшов висновку розглянути справу без виклику сторін у судове засідання за наявними письмовими доказами.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов частково підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Довідкою про реєстрацію місця проживання особи підтверджується, що позивач з 01.11.2021 до теперішнього часу зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

31.08.2021 позивач уклала з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Договір посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального кругу Алєксєєвою І.Ю. Під час посвідчення позивач сплатила збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 10784,80грн, що підтверджується квитанцією від 31.08.2021 №235810100.

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.08.2021 за №272551683 підтверджується, що позивачу на праві приватної власності належить вказана вище квартира.

14.09.2021 позивач звернулася до відповідача письмовою заявою, в якій просила звернутися з поданням до Управління державної казначейської служби в м.Черкаси про повернення їй збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, помилково сплаченого нею в сумі 10784,80грн, оскільки придбала житло вперше і в розумінні відповідного закону не є платником вказаного збору. У додатках до заяви вказала: копію паспорта, копію ІПН, копію квитанції про оплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, копію договору купівлі-продажу квартири від 31.08.2021, копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Листом від 17.09.2021 №2300-0503-8/54323 відповідач повідомив, що питання сплати збору на обов`язкове пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій (у тому числі з операцій купівлі нерухомого майна) регулює Порядок сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 №866 "Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій", які набули чинності 26.09.2020. Відповідно до вказаного Порядку збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо особа придбаває житло вперше та підтверджує цей факт визначеним переліком документів, а саме заявою фізичної особи, відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду є довідки органів приватизації (управління комунального майна) з місць проживання щодо невикористання права на приватизацію. Також таку довідку можливо отримати в центрах надання адміністративних послуг та у відділенні Акціонерного Товариства «Державний Ощадний банк України». Додатково зазначив про те, що не володіє повною інформацією про факт набуття права власності особою на нерухоме майно, оскільки державний реєстр речових прав на нерухоме майно заповнюється за заявницьким принципом та містить відомості лише про зареєстровані з 01.01.2013 права суб`єктів та об`єкти нерухомого майна. Тому для позитивного вирішення порушеного у зверненні питання позивачу необхідно надати перелік документів відповідно до пп. "в" п.15-2 Порядку, які підтвердять факт придбання житла вперше, завірені копії договору купівлі-продажу нерухомості, платіжного доручення (квитанції) про сплату збору, паспорту з інформацією про всі зареєстровані місця проживання та копію реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Листом від 31.01.2022 №104.22-21/54/5693/2022-04/вих заступник начальника управління з роздрібного бізнесу Філії-Донецького обласного управління Акціонерного товариства Державного ощадного банку України Прасол Г.С. повідомив позивачу, що її звернення розглянуто. Довідки про здійснення операцій з приватизаційними депозитними рахунками надаються клієнтам в установах АТ «Ощадбанк» за місцем їх проживання, де знаходяться списки громадян, які були складені місцевими радами. Списки громадян, що мають право на приватизацію житла, складались відповідно до реєстрації клієнта. Відповідні реєстри з переліком використаних (виданих) житлових чеків знаходяться в установах банку у місті Чистякове (Торез), яке розташоване на території тимчасово непідконтрольній українській владі. Тому філія - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» повідомляє, що станом на теперішній час не має змоги надати інформацію про використання житлових чеків за адресою: АДРЕСА_3 .

Довідкою від 31.01.2022 №121.034/59 Акціонерного товариства Державного ощадного банку України ТВБВ №10023/034 філії Черкаського обласного управління підтверджується, що за адресою: АДРЕСА_4 ,- позивач не значиться у списку громадян, які мають право на отримання житлового чеку. Приватизаційний рахунок не відкритий. Документи, що підтверджують участь позивачки в приватизації майна за вказаною вище адресою, у відділення банку не подавались.

Не погоджуючись із відмовою відповідача позивач звернулася з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним обставинам суд врахував.

Відповідно до п.9 ст.1 Закону України від 26.06.1997 №400/97-ВР «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №400/97-ВР) платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є: підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Пунктом 8 ч.1 ст.2 Закону №400/97-ВР передбачено, що об`єктом оподаткування є: для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом №400/97-ВР врегульовано Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 (далі - Порядок №1740).

Згідно з абз.1 п.15-1 цього Порядку збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Підпункт «в» п.15-2 Порядку №1740 визначає, що збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року).

Отже, якщо особа придбаває житло вперше та підтверджує цей факт вказаними вище документами збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна такою особою не сплачується. Пропонуючи надати вказані документи, відповідач не порушив вимог закону, оскільки мета цього сприяє належному вирішенню питання про те, чи дійсно вказаний збір сплачений позивачем помилково.

Суд врахував, що позивач до заяви відповідачу зі вказаного переліку документів не надала довідку з місця проживання. Придбаваючи житло сплатила збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна, що підтверджується вказаними вище доказами.

Відповідно до п.15-3 Порядку №1740 нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Отже, нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється лише за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. Громадяни, які придбавають житло вперше, не є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

На сьогодні в Україні відсутній механізм перевірки відповідачем інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість. Вказане питання було предметом звернення Пенсійного фонду України до Конституційного Суду України про надання тлумачення терміну «придбавають житло вперше», що міститься у пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування», визначивши коло осіб, яких необхідно вважати такими, що придбавають житло вперше.

Ухвалою Конституційного Суду України від 23.03.2000 №29-у/2000 відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі через відсутність у Пенсійного фонду України права на конституційне подання та непідвідомчість Конституційному Суду України питання, порушеного у поданні.

Згідно з висновками Верховного Суду (далі - ВС) у постановах від 30.01.2018 (справа №819/1498/17), 31.01.2018 (справа №819/1667/17) та 20.03.2018 (справа №819/1667/17), які обов`язкові для врахування судами нижчих інстанцій відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, за відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

ВС вказав, що відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання квартири конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами.

Суд врахував правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (PincovdandPine v. The Czech Republic), «Ґаші проти Хорватії» (Gashiv. Croatia), «Трго проти Хорватії» (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу «належного урядування», згідно з яким державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

ВС у вищевказаних рішеннях вказав, що оскільки саме Держава не виконала свій обов`язок запровадити внутрішню процедуру встановлення факту придбання нерухомого майна вперше, що сприяло б юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на Державу.

Тому посилання відповідача на неможливість перевірки інформації щодо придбання квартири позивачем вперше, як на підставу для відмови позивачу в поверненні помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, є необґрунтованими.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд врахував відсутність належних, допустимих і достовірних доказів для спростування твердження позивача про придбання нею нерухомого майна - житла вперше. Отже, сплачений нею вказаний вище збір помилково.

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 (далі - Порядок №787).

Пунктом 5 Порядку №787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС та органи Держмитслужби) орган, що контролює справляння надходжень бюджету, засобами системи Казначейства формує подання в електронній формі згідно з додатком 1 до цього Порядку та подає його до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС, та перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, до Казначейства подається висновок відповідно до Порядку інформаційної взаємодії Державної фіскальної служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 11 лютого 2019 року №60, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 квітня 2019 року за № 370/33341.

У разі повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та/або місцевих бюджетів з єдиного рахунка з причин технічних та/або методологічних помилок під час формування реєстру платежів з єдиного рахунка в розрізі окремого платника у складі зведеного реєстру платежів з єдиного рахунка згідно з Податковим кодексом України, до Казначейства подається повідомлення відповідно до Порядку функціонування єдиного рахунка та виконання норм статті 35-1 Податкового кодексу України центральними органами виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 321 (зі змінами).

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету сплачених сум митних, інших платежів та пені, контроль за справлянням яких покладено на органи Держмитслужби, до Казначейства подається висновок відповідно до Порядку повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18 липня 2017 року № 643, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09 серпня 2017 року за № 976/30844 (зі змінами).

Заява про повернення коштів з бюджету складається та подається платником до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, з платежу, який підлягає поверненню (крім повернення судового збору, за виключенням помилково зарахованого), із обов`язковим зазначенням інформації в такій послідовності: найменування платника (суб`єкта господарювання) (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті) та номер контактного телефону (для фізичної особи за її згодою), причина повернення коштів з бюджету, найменування та місцезнаходження банку, в якому відкрито рахунок отримувача коштів, та реквізити такого рахунка (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), номер карткового рахунка отримувача коштів (за наявності).

Суд врахував, що позивач звертаючись до відповідача з відповідною заявою не повністю дотрималася вказаних вище вимог, оскільки її заява не містить інформації щодо найменування та місцезнаходження банку, в якому відкрито рахунок отримувача коштів, та реквізити такого рахунка (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), номер карткового рахунка отримувача коштів (за наявності). Всю іншу обов`язкову інформацію заява позивача містить.

Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів (пункт 5 розділу I) містить Додаток 1, а саме Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету. У вказаному поданні зазначається така інформація:

найменування органу, що контролює справляння надходжень бюджету/ органу, який веде облік заборгованості в розрізі позичальників;

номер подання;

дата подання;

найменування платника (суб`єкта господарювання), який подав заяву про повернення коштів з бюджету-1;

код за ЄДРПОУ платника податків - для юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) - для фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта-2 платника (суб`єкта господарювання), який подав заяву про повернення коштів з бюджету-1;

номер розрахункового документа, згідно з яким кошти зараховано до бюджету;

дата розрахункового документа, згідно з яким кошти зараховано до бюджету;

код класифікації доходів бюджету, за яким відкрито рахунок, на який кошти перераховано до бюджету-3;

рахунок, на який кошти перераховано до бюджету згідно з розрахунковим документом;

код за ЄДРПОУ органу Казначейства, на ім`я якого відкрито рахунок, на який кошти перераховано до бюджету-3;

номер та дата договору (угоди), відповідно до якого кошти перераховано до державного бюджету-4;

сума коштів, яку перераховано до бюджету згідно з розрахунковим документом;

назва іноземної валюти, яка перерахована до бюджету згідно з розрахунковим документом-5;

IBAN, на який повертаються кошти в національній валюті / рахунок, на який повертаються кошти в іноземній валюті;

найменування отримувача коштів (суб`єкта господарювання)-1;

код за ЄДРПОУ отримувача коштів - для юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) - для фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта-2, 1;

номер та дата договору (угоди), за яким необхідно зарахувати помилково або надміру перераховані кошти до державного бюджету-4, 6;

номер карткового рахунка отримувача коштів-7;

адреса отримувача коштів та код країни згідно з ISO-5, 1;

SWIFT - код банка отримувача-5, 1;

найменування та місцезнаходження банка отримувача коштів-5, 1;

SWIFT - код банка кореспондента-8;

рахунок банка кореспондента-8;

найменування та місцезнаходження банка-кореспондента-8;

сума коштів, що повертається;

назва іноземної валюти, що повертається-5;

кваліфікований електронний підпис керівника (заступника керівника) органу, що контролює справляння надходжень бюджету / органу, який веде облік заборгованості в розрізі позичальників;

кваліфікована електронна печатка органу, що контролює справляння надходжень бюджету/ органу, який веде облік заборгованості в розрізі позичальників;

кваліфікований електронний підпис керівника (заступника керівника) місцевого фінансового органу-9;

кваліфікована електронна печатка місцевого фінансового органу-9.

Отже, відсутні в заяві позивачки відомості не є складовими інформації, що має бути зазначена в поданні. Тому позивач має право додатково проінформувати відповідача щодо своїх контактних даних і способу переказу їй коштів для належного їх отримання.

Суд урахував, що зміст листа відповідача, яким обгрунтовує спірну відмову позивач, підтверджує, що заява позивача розглянута і за умови надання документів, які позивач фактично мала би пред`явити на виконання підпункту «в» п.15-2 Порядку №1740 під час оформлення права власності на квартиру нотаріусу, щоб не сплачувати вказаний збір, позитивно вирішить вказане питання. Відмови позивачу вказаний лист не містить. Однак позивач таких документів, у т.ч. довідки з місця проживання не надала. Будь-яких рішень, у т.ч. щодо відмови у поверненні сплачених коштів відповідач не приймав, а вказаний попередньо лист має інформативний характер. Отже, відповідач в цій частині прав позивача не порушив. Тому суд дійшов висновку про необгрунтованість позовної вимоги та відсутності підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у формуванні подання на повернення помилково сплаченого збору, викладеної в листі від 17.09.2021.

Оскільки наданими суду доказами, а саме інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності щодо суб`єкта - позивача за її ідентифікаційним кодом, прізвищем ім`ям по-батькові станом на 31.08.2021 права власності на нерухоме майно щодо неї, окрім як на вказану квартиру, не зареєстровано, а квитанцією від 31.08.2021 №235810100 підтверджується сплата нею 10784,80грн коштів за придбання житла, суд дійшов висновку про обгрунтованість доводів позивача про помилковість сплачених нею коштів і наявність права на їх повернення.

З метою належного та ефективного відновлення порушеного права позивача суд дійшов висновку, що в заявлених правовідносинах відповідач допустив бездіяльність щодо повернення їй коштів, яку доцільно визнати протиправною.

Відповідно до підп.2 п.4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 №215, казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2020 року №1147 "Деякі питання функціонування територіальних органів Державної казначейської служби" реорганізовано органи казначейської служби, внаслідок чого Управління Казначейства у м.Черкасах приєднано до Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області.

Отже, відповідач зобов`язаний сформувати та подати саме до вказаного державного органу подання щодо повернення коштів.

Тому наявні підстави для зобов`язання відповідача формувати подання та подати його до Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області.

Щодо доводів відповідача про дискреційні повноваження суд врахував таке.

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням варто розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Формування подання про повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна не є дискреційним повноваженням, оскільки не допускає вибору суб`єктом владних повноважень декількох варіантів на законної поведінки.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.2 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завданням адміністративного судочинства є гарантування дотримання прав особи та вимог законодавства, а не забезпечення ефективності державного управління, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Оскільки, розглядаючи звернення позивача щодо сформування вказаного вище подання, відповідач зобов`язаний виконати таке повноваження за наявності законних підстав, воно не є дискреційним. Тому протилежні доводи відповідача не враховано.

Щодо розподілу судових витрат.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (абз.6 п.1 ч. 3 ст.4 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір").

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року розміром 2481,00 грн.

Отже, позивач мала сплатити судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру 992,40грн (0,4 розміру від 2481,00 грн прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Понесені позивачем судові витрати, підтверджені квитанцією від 15.03.2022 №0.0..1 в сумі 1078,48грн про сплату судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою, підлягають стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеній частині позову половина 496,20грн.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, помилково сплаченого згідно з квитанцією від 31.08.2021 №235810100 про перерахування коштів у сумі 10784,80грн при укладанні договору купівлі-продажу від 31.08.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) сформувати та подати Головному управлінню державної казначейської служби України у Черкаській області (18001, місто Черкаси, вулиця Хрещатик, будинок 192; ) подання (відповідно до п.5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787) про повернення на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, помилково сплаченого нею в сумі 10784,80грн (десять тисяч сімсот вісімдесят чотири гривні вісімдесят копійок) з операції купівлі-продажу нерухомого майна згідно з квитанцією від 31.08.2021 №235810100.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені нею судові витрати зі сплати судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою у розмірі 496,20грн (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 26.05.2022.