Справа № 120/13216/21-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 120/13216/21-а

25 травня 2022 року м. Вінниця

Суддя-доповідач Сьомого апеляційного адміністративного суду Ватаманюк Р.В., розглянувши клопотання Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Одеської митниці, як відокремлений підрозділ Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року позов задоволено.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 18 квітня 2022 року залишив її без руху та запропонував скаржнику в строк протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали виконати вимоги ухвали та усунути виявлені недоліки апеляційної скарги.

23 травня 2022 року до Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про відстрочення сплати судового збору або продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги у зв`язку з відсутністю коштів та введенням воєнного стану на всій території України.

Перевіривши доводи заявника колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Умови, за яких суд може, зокрема, звільнити від сплати судового збору та перелік суб`єктів, до яких таке звільнення застосовується, обумовлені ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Згідно з частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною 2 цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Суд також виходить з того, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про звільнення (відстрочення) від сплати судового збору; обов`язок сплатити судові збори, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

При прийнятті таких висновків суд враховує положення пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України, згідно з яким однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. У зв`язку із цим обставини, пов`язані небажанням сторони сплатити судовий збір, у тому числі, обставини, пов`язані з фінансуванням суб`єкта владних повноважень з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення такої сплати.

Таким чином суд вважає, що у задоволенні клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору слід відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З огляду на вказані обставини вважаю за необхідне продовжити скаржнику строк усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.121, 298 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні клопотання Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про відстрочення сплати судового збору відмовити.

2. Клопотання Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги задовольнити частково.

3. Продовжити Одеській митниці, як відокремленому підрозділу Державної митної служби України термін для усунення недоліків апеляційної скарги на десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

4. У разі невиконання вимог суду щодо усунення недоліків апеляційної скарги вона буде повернута апелянту.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Ватаманюк Р.В.