Справа № 560/2930/22
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2930/22
РІШЕННЯ

іменем України

25 травня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Гнап Д.Д. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області в особі Віньковецького сектору Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

Павлюк Ольга Петрівна в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області в особі Віньковецького сектору Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Віньковецького районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області в оформленні та видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ, згідно з Тимчасовим порядком оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України № 456 від 09.06.2019;

- зобов`язати Віньковецький районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області оформити та видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ, згідно з Тимчасовим порядком оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України № 456 від 09.06.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що ОСОБА_2 особисто звернулася до відповідача із заявою-анкетою для отримання рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року, до якої додала: копію свідоцтва про народження; дві фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см для оформлення бланку паспорта; довідку про реєстрацію місця проживання. У заяві були викладені підстави відмови від паспорта громадянина України у вигляді ID-картки. Вказує, що за результатом розгляду поданої заяви, відповідач листом запропонував звернутися до територіального підрозділу УДМС за зареєстрованим місцем проживання у порядку, визначеному законодавством, та надати документи, перелік яких встановлений пунктом 1 розділу IV Тимчасового порядку, для оформлення паспорта громадянина України. Вважає, що лист відповідача є рішенням суб`єкта владних повноважень, а не відповіддю на звернення громадян.

Відповідач 14 квітня 2022 року надав відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що відповідачем розглянуто заяву позивачів та надіслано письмову відповідь, у якій роз`яснено порядок звернення за паспортом громадянина України у формі книжечки та визначений законодавством перелік документів, які необхідно подати. Вказує, що позивачкою не було подано заяви встановленого зразка, оригіналів свідоцтва про народження або документа, що підтверджує факт народження, виданого компетентними органами іноземної держави, оригіналів документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків (або одного з них), що на момент народження особи перебували в громадянстві України. Стверджує, що за відсутності заяви встановленого зразка та необхідних документів, відповідач позбавлений можливості видати паспорт громадянина України.

До суду подано відповідь на відзив, у якій позивачі просять задовольнити позов. Зазначають, що викладені у відзиві заперечення не спростовують наведених у позовній заяві обставин.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , залишено без руху. Недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 березня 2022 року відкрито провадження у цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_2 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_2 звернулася до Віньковецького сектору Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області із заявою довільної форми від 14 січня 2022 року, у якій просила отримати рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ.

До заяви додала: копію свідоцтва про народження; дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см для оформлення бланку паспорта; довідку про реєстрацію місяця проживання.

За результатами розгляду заяви, відповідачем листом від 29.01.2022 року № КО-4/6/6802-22/6815.22/8-22 роз`яснено заявнику порядок оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року, запропоновано звернутися до територіального підрозділу УДМС за зареєстрованим місцем проживання в порядку, визначеному законодавством, та надати документи, перелік яких встановлений пунктом 1 розділу ІІІ Тимчасового порядку, для оформлення паспорта громадянина України. Також вказано, що заява не може надсилатися до територіального підрозділу ДМС поштою або з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку, а також передаватися громадянином через уповноважену ним особу.

Вищезазначене слугувало підставою для звернення позивачів до суду з цим позовом.

IV. ОЦІНКА СУДУ

Паспорт громадянина України, відповідно до пункту 1 статті 5 Закону України Про громадянство України від 18 січня 2001 року № 2235-III (далі - Закон № 2235-III), є документом, що підтверджує громадянство України.

Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII затверджено Положення про паспорт громадянина України (далі - Положення № 2503-XII).

Згідно із пунктом 1 Положення № 2503-ХІІІ паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Згідно із пунктами 3, 5, 8 Положення № 2503-ХІІІ бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення. Паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.

Паспорт, виготовлений у вигляді паспортної картки (інформаційного листка), має розмір 80 х 60 мм. В інформаційний листок вклеюється фотокартка і вносяться відомості про його власника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження і особистий номер, а також дата видачі і код органу, що його видав. Інформаційний листок заклеюється плівкою з обох боків (пункт 9 Положення № 2503-ХІІІ).

Отже, Положенням № 2503-ХІІІ передбачено дві форми паспорта громадянина України: книжечка і картка.

Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20 листопада 2012 року № 5492-VI (далі - Закон № 5492-VI) визначено правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Згідно із положеннями статті 13 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, документом оформлення якого передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (документи Реєстру).

Відповідно до частин другої, четвертої та шостої статті 14 Закону № 5492-VI документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Відцифрований образ обличчя особи в документах у формі книжечки розміщується на сторінці даних і виконується за технологією лазерного гравіювання та дублюється в центрі сторінки даних за технологією лазерної перфорації.

Тому, Законом передбачено можливість видачі документа як у формі книжечки, так і у вигляді картки.

Заявник, звернувшись до уповноваженого суб`єкта з відповідними документами, має право на отримання паспорта громадянина України у формі книжечки.

Відповідно до частини сьомої статті 16 Закону № 5492-VI уповноважений суб`єкт, якщо інше не передбачено цим Законом, має право відмовити заявникові у видачі документа виключно у разі, якщо: 1) за видачою документа звернувся заявник, який не досяг шістнадцятирічного віку, або представник особи, який не має документально підтверджених повноважень на отримання документа; 2) заявник вже отримав документ такого типу, який є дійсним на день звернення (крім випадків, зазначених у частині сьомій цієї статті); 3) заявник не подав усіх визначених законодавством документів, необхідних для оформлення і видачі документа; 4) дані, отримані з бази даних розпорядника Реєстру, не підтверджують інформацію, надану заявником.

У рішенні про відмову у видачі документа, яке доводиться до відома заявника у порядку і строки, встановлені законодавством, мають зазначатися підстави для відмови. Особа має право звернутися до уповноваженого суб`єкта з повторною заявою у разі зміни або усунення обставин, через які їй було відмовлено у видачі документа.

Рішення про відмову у видачі документа може бути оскаржено особою в адміністративному порядку або до суду.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" від 25 березня 2015 року № 302 (далі - Постанова № 302) затверджено: зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, згідно з додатками 3 і 4; Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, що додається.

Пунктом 2 вказаної Постанови запроваджено із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру: з 1 січня 2016 року оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII; з 1 листопада 2016 року оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

Згідно з абзацом 3 пункту 3 Постанови № 302 прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 1 листопада 2016 року припиняється.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у зразковій справі № 806/3265/17 зазначено, що норми Закону № 5492-VI на відміну від норм Положення № 2503-XII не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по батькові та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог статті 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було "встановлене законом") не було "необхідним у демократичному суспільстві" у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя, у контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що перелік підстав, які становлять легітимну мету обмежень прав і свобод особи, є вичерпним. Свобода розсуду держав щодо встановлення обмежень є вузькою. Проте, необхідно оцінити, чи передбачене законом таке обмеження, чи відповідає обмеження "нагальній суспільній потребі", тобто чи є воно необхідним у демократичному суспільстві і чи відповідає воно легітимній меті (рішення ЄСПЛ у справі "Svyato-Mykhaylivska Parafiya v. Ukraine" від 14 червня 2007 року).

Установленість обмежень законом передбачає чіткість і доступність закону, що встановлює такі обмеження. Кожна людина повинна мати відповідне уявлення про норми, які можуть бути застосовані щодо її відповідного права. Вимога чіткого закону, який передбачає обмеження права, має ту саму мету - кожна людина повинна мати можливість передбачити наслідки своєї поведінки. Рівень чіткості, який вимагається від національного законодавства, яке в будь-якому разі не може передбачати усі можливі випадки, багато в чому залежить від змісту відповідного акта, сфери, яку він регулює, чисельність й статусу тих, кому він адресований (рішення ЄСПЛ у справі "Groppera Radio AG and Others v. Switzerland" від 28 березня 1990 року).

Тобто, будь-яке обмеження прав і свобод особи повинно бути чітким та законодавчо визначеним, однак у цьому випадку таке обмеження, як неможливість отримання паспорта у формі книжечки, законодавством не передбачено.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що позбавлення особи можливості отримання паспорта у традиційній формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді ID-картки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря.

Мета обробки персональних даних, згідно з частиною першою статті 6 Закону України "Про захист персональних даних" від 1 червня 2010 року № 2297-VI (далі - Закон № 2297-VI), має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних. Обробка персональних даних здійснюється відкрито і прозоро із застосуванням засобів та у спосіб, що відповідають визначеним цілям такої обробки.

Відповідно до частини п`ятої, шостої статті 6 Закону № 2297-VI обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.

Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Статтею 32 Конституції України гарантовано, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Рішенням Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012 надано офіційне тлумачення положенням частини другої статті 32 Конституції України, зокрема: неможливо визначити абсолютно всі види поведінки фізичної особи у сферах особистого та сімейного життя, оскільки особисті та сімейні права є частиною природних прав людини, які не є вичерпними, і реалізуються в різноманітних і динамічних відносинах майнового та немайнового характеру, стосунках, явищах, подіях тощо. Право на приватне та сімейне життя є засадничою цінністю, необхідною для повного розквіту людини в демократичному суспільстві, та розглядається як право фізичної особи на автономне буття незалежно від держави, органів місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб. Збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Тому, принципами обробки персональних даних є відкритість і прозорість, відповідальність, адекватність та не надмірність їх складу та змісту стосовно визначеної мети їх обробки, а підставою обробки персональних даних є згода суб`єкта персональних даних.

Велика Палата Верховного Суду у зразковій справі № 806/3265/17, окрім іншого, відмітила, що законодавством не врегульовано питання щодо наслідків відмови особи від обробки її персональних даних, тобто фактично відсутня будь-яка альтернатива такого вибору, що в свою чергу обумовлює неякість закону та порушення конституційних прав такої особи. Крім того, реалізація державних функцій має здійснюватися без примушення людини до надання згоди на обробку персональних даних, їх обробка повинна здійснюватися, як і раніше, в межах і на підставі тих законів і нормативно-правових актів України, на підставі яких виникають правовідносини між громадянином та державою. При цьому, згадані технології не повинні бути безальтернативними і примусовими. Особи, які відмовилися від обробки їх персональних даних, повинні мати альтернативу - використання традиційних методів ідентифікації особи.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, з врахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 806/3265/17, суд доходить висновку, що відмова у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення № 2503-ХІІ не може вважатися законною.

У той же час, суд звертає увагу, що незважаючи на те, який паспорт громадянина України бажає оформити особа - у вигляді книжечки чи у вигляді картки, порядок його оформлення та подачі документів є єдиним.

Підпунктом 1 пункту 7 Порядку № 302 встановлено, що оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта особі, яка досягла 14-річного віку, здійснюються на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто.

Відповідно до пункту 35 Порядку № 302 заявник для оформлення паспорта подає, зокрема, такі документи: свідоцтво про народження або документ, що підтверджує факт народження, виданий компетентними органами іноземної держави; оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків або одного з них, які на момент народження особи перебували у громадянстві України (для підтвердження факту належності особи до громадянства України); документ, що посвідчує особу законного представника / уповноваженої особи, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника / уповноваженої особи; документи, що підтверджують сплату адміністративного збору, або оригінал документа про звільнення від його сплати; одну фотокартку розміром 10 х 15 сантиметрів.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що реалізація волевиявлення громадянина на отримання паспорта, незалежно від форми такого, здійснюється шляхом подання заяви-анкети до компетентного органу особисто особою, яка звертається за отриманням паспорта, із зазначенням інформації та долученням документів, які передбачені вимогами чинного законодавства. При цьому, дотримання особою певних правил, пов`язаних з процедурою оформлення та видачі паспорта, зокрема щодо дотримання форми заяви, є обов`язковим.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 04 березня 2020 року у справі № 260/687/19.

Натомість, у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 зверталася до відповідача із заявою-анкетою для видачі паспорта у формі книжечки, сформованою в установленій формі, та з доданим до неї обов`язковим переліком документів, що є передумовою для розгляду питання про оформлення та видачу паспорта громадянина України вперше.

Звернення до відповідача з проханням оформити та видати паспорт у формі книжечки було відображено у заяві від 14 січня 2022 року, однак сам лише факт наявності такої заяви не може свідчити про те, що заява відповідає законодавчо встановленій формі.

Крім того, як свідчить зміст вказаної заяви (пункт "додатки"), до останньої не надано всіх документів, необхідних для оформлення паспорта.

При цьому, суд вважає, що розгляд поданої позивачами заяви відповідно до Закону України "Про звернення громадян" з роз`ясненням законодавчо визначеного алгоритму дій, необхідного для отримання паспорта громадянина України, не є порушенням прав останніх з боку відповідача.

Сама по собі незгода позивачів зі змістом відповіді не спростовує тієї обставини, що звернення розглянуто в установленому законом порядку та не може бути підставою для визнання протиправною відмови Віньковецького сектору Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області в оформленні та видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки і задоволення позовних вимог про зобов`язання останнього оформити та видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі книжечки, навіть у разі наявності в нього такого права, оскільки позивачкою не було дотримано процедури звернення за паспортом та не надано необхідних для цього документів.

Суд звертає увагу на положення пункту 24 Порядку № 302, відповідно до якого працівник територіального органу / територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від заявника перевіряє повноту поданих заявником документів, зазначених у пунктах 35, 46 і 69 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства.

У разі виявлення факту подання не всіх необхідних документів або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган ДМС / територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформує заявника про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням заявника відмова надається в письмовому вигляді.

Заявник має право повторно звернутися до територіального органу / територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими йому було відмовлено в прийнятті документів.

Отже, у випадку подання заявником пакету документів для отримання паспорта з порушенням законодавчо встановлених вимог, територіальний орган ДМС інформує заявника про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. Отримання відмови не позбавляє права заявника, усунувши виявленні недоліки поданої заяви та доданих до неї документів, повторно звернутися із заявою для отримання паспорта.

Згідно із матеріалами справи, відповідач за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 та доданих до неї документів, встановивши факт подання не всіх необхідних документів та подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, листом від 29.01.2022 року № КО-4/6/6802-22/6815.22/8-22 роз`яснив заявниці порядок оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року та запропонував звернутися до територіального підрозділу УДМС за зареєстрованим місцем проживання в порядку, визначеному законодавством, та надати документи, перелік яких встановлений пунктом 1 розділу ІІІ Тимчасового порядку, для оформлення паспорта громадянина України.

Вказаним листом відповідач письмово проінформував заявницю про відмову у прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови.

Суд зауважує, що серед матеріалів справи відсутні відомості про усунення обставин, у зв`язку з якими заявниці було відмовлено в прийнятті документів, та як наслідок відсутність інформації про повторне звернення заявниці до територіального підрозділу ДМС.

Крім того, листом від 29.01.2022 року № КО-4/6/6802-22/6815.22/8-22 відповідач не відмовив у видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року, а роз`яснив порядок його оформлення та видачі, запропонував надати документи, яких не вистачало.

Враховуючи вищезазначене, суд вказує на відсутність підстав для визнання протиправною відмови відповідача в оформленні та видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки і зобов`язання відповідача оформити та видати позивачці паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що заявник не позбавлений права на звернення до суду за судовим захистом у разі, коли ним буде дотримано всіх необхідних процедур, проте за наслідками буде відмовлено у видачі паспорта у формі книжечки.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а викладені у позовній заяві вимоги позивачів є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки у задоволенні позову відмовлено.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області в особі Віньковецького сектору Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 25 травня 2022 року

Позивач:ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області в особі Віньковецького сектору Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області (вул. Заславська, 15, Віньківці, Віньковецький район, Хмельницька область , код ЄДРПОУ - 37864148)

Головуюча суддя Д.Д. Гнап