Справа № 300/1655/21
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 рокуЛьвівСправа № 300/1655/21 пров. № А/857/6032/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Іщук Л.П.,

Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Калуської міської ради на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Тимощук О.Л.) про зміну способу і порядку виконання судового рішення, постановлену у письмовому провадженні в м.Івано-Франківськ 25 лютого 2022 року у справі №300/1655/21 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Калуської міської ради про визнання протиправним та нечинним рішення,

В С Т А Н О В И В:

16.02.2022 Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі №300/1655/21, просив змінити спосіб виконання судового, додаткового рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду та додаткової постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду в частині стягнення судового збору та витрат на правничу допомогу шляхом заміни боржника у виконавчих листах №300/1655/21 з Калуської міської ради на Виконавчий комітет Калуської міської ради.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.02.2022 заяву задоволено.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що в розумінні наведеної статті 378 КАС України, при вирішенні заяв про відстрочення чи розстрочення, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (відсутність коштів на рахунку, чи самого рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо). Суд першої інстанції вказав, що у даному випадку заявник звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення, оскільки боржник Калуська міська рада () не має відкритих рахунків в органі казначейства, що унеможливлює виконання судового рішення щодо стягнення з боржника судового збору. Суд першої інстанції зазначив, що відсутність рахунків у відповідача є обставиною, що робить неможливим виконання судового рішення в частині стягнення судового збору.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Калуська міська рада подала апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.02.2022 та прийняти рішення, яким в задоволенні заяви відмовити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що Калуська міська рада та виконавчий комітет Калуської міської ради самостійно відповідають за своїми зобов`язаннями. Скаржник вказує, що Калуську міська рада та виконавчий комітет Калуської міської ради є різними юридичними особами і мають різні повноваження. Скаржник зазначає, що оскаржуваною ухвалою фактично змінено рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021. Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Просить також стягнути з позивача судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги.

Враховуючи положення статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України не відповідає.

З матеріалів справи встановлено, що Івано-Франківським окружним адміністративним судом 30.08.2020 за наслідком розгляду адміністративної справи №300/1655/21 ухвалено рішення, яким позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено повністю: визнано протиправним та нечинним рішення Калуської міської ради №1069 від 29.03.2012 «Про Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Калуші». Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Калуської міської ради на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані із розглядом справи, у вигляді сплаченої суми судового збору в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок. Зобов`язано Калуську міську раду невідкладно, після набрання рішенням суду законної сили, опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним у відповідності до вимог частини першої статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2021 рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 у справі №300/1655/21 залишено без змін.

10.09.2021 Івано-Франківським окружним адміністративним судом ухвалено додаткове рішення, яким стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Калуської міської ради на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 100 (дев`ять тисяч сто) гривень 00 копійок.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2021 додаткове рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.09.2021 у справі №300/1655/21 залишено без змін.

Восьмим апеляційним адміністративним судом 31.01.2022 ухвалено додаткову постанову, якою стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Калуської міської ради на користь позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 2000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

В частині стягнення судових витрат видано виконавчі листи, які заявою позивача від 04.11.2021 направлені на виконання у Калуське управління Державної казначейської служби України.

Відповідно до листа Калуського управління Державної казначейської служби України Івано-Франківської області подані фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 виконавчі документи повернені без виконання відповідно до підпункту 3 пункту 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845, так як боржник Калуська міська рада не має відкритих рахунків в органі Казначейства.

Згідно до листа Калуської міської ради від 02.06.2021, відповідно до законодавства на виконавчі комітети відповідних рад чинним бюджетним законодавством покладено функції головного розпорядника коштів місцевого бюджету, у тому числі й за зобов`язаннями ради. При цьому, вказано, що Калуська міська рада готова відшкодувати судовий збір за результатами розгляду справи №300/1839/20.

Вказане стало підставою для звернення позивача із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Норми КАС України визначає систему процесуальних засобів, які адміністративні суди вправі застосовувати для забезпечення своєчасного, точного, неухильного та повного виконання судового рішення.

Відповідно до статті 378 КАС України за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу чи порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Як зазначено Конституційним Судом України у рішенні від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012 зміни способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом, який спрямований на гарантування виконання судового рішення.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні, та означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 5 КАС України. Під зміною способу виконання рішення необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості виконання такого у раніше встановлений спосіб.

Водночас, законодавець чітко визначив як підстави за наслідком настання яких може бути встановлено чи змінено спосіб або порядок виконання судового рішення - обставини, що істотно ускладнюють виконання судового рішення, так і суб`єктів звернення із відповідною заявою - стягувач чи державний виконавець у встановлених законом випадках.

Обґрунтованими є виключні обставини, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

Відповідно до частини 3 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Право на виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною права на справедливий суд (Hornsby v. Greece (Горнсбі проти Греції), § 40; Scordino v. Italy (Скордіно проти Італії) (no. 1) [ВП], § 196). У іншому випадку, положення статті 6 § 1 будуть позбавлені ефекту корисної дії (Burdov v. Russia (Бурдов проти Росії), §§ 34 і 37).

Стаття 13 Конвенції прямо виражає обов`язок держави, передбачений статтею 1 Конвенції, захищати права людини передусім у межах своєї власної правової системи. Таким чином, ця стаття вимагає від держав національного засобу юридичного захисту, який би забезпечував вирішення по суті поданої за Конвенцією «небезпідставної скарги», та надання відповідного відшкодування (див. справу «Кудла проти Польщі» (Kudla v. Poland) [GC], №30210/96, п. 152, ECHR 2000-XI).

Зміст зобов`язань Договірних держав за статтею 13 Конвенції залежить від характеру поданої заявником скарги; «ефективність» «засобу юридичного захисту» у значенні цієї статті не залежить від визначеності сприятливого для заявника результату. Водночас засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (див. згадане вище рішення у справі Кудли, пп. 157-158; та рішення у справі «Вассерман проти Росії» (№ 2) (Wasserman v. Russia) (no. 2), №21071/05, п. 45, від 10 квітня 2008 року).

Апеляційний суд зазначає, що у даному випадку заява стягувача про зміну способу та порядку виконання рішення суду за своєю правовою природою у розумінні положень ст.378 КАС України не є заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду, а по своїй суті є заявою про заміну сторони боржника - Калуської міської ради на Виконавчий комітет Калуської міської ради на стадії виконання рішення суду, що фактично, на переконання заявника, є єдиною причиною яка ускладнює виконання рішення суду в частині стягнення судових витрат.

Так, відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з частиною 1 статті 51 Закону України «Про місцеве самоврядування», виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень.

Таким чином, Калуська міська рада () та Виконавчий комітет Калуської міської ради () є самостійними юридичними особами та суб`єктами права, які наділені цивільною правоздатністю і дієздатністю, тобто здатністю від свого імені набувати майнових та особистих немайнових прав і нести обов`язки та самостійно брати участь у правовідносинах, бути позивачем та відповідачем у суді.

Відповідачем та боржником у даній справі є саме Калуська міська рада, а Виконавчий комітет Калуської міської ради не був та не є стороною у справі №300/1655/21, щодо нього позивачем не заявлялись жодні позовні вимоги, а отже ця юридична особа не може виконувати обов`язки за боржника - Калуську міську раду, без існування визначених законом підстав.

При цьому, суд апеляційної інстанції наголошує, що згідно з статтею 378 КАС України зміна способу виконання рішення суду не передбачає заміну сторони виконавчого провадження.

Отже, апеляційний суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що стягнення коштів з виконавчого комітету не є зміною способу та порядку виконання рішення, оскільки заміна боржника у зобов`язанні на особу, яка не залучалася до участі у справі, є фактично зміною змісту рішення.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05 травня 2018 року у справі №537/2235/16.

Разом з тим, навіть за відсутності відкритого рахунку Калуської міської ради у Казначейській службі, виконавчі листи у справі №300/1655/21 підлягають виконанню відповідною виконавчою службою.

Підсумовуючи зазначене, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що правові підстави для задоволення заяви позивача про зміну способу і порядку виконання судового рішення у запропонований ним спосіб відсутні.

За таких обставин, з врахуванням статті 327 КАС України, прецедентної практики ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваної ухвали суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що має наслідком скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції та відмову в задоволенні заяви.

Щодо стягнення з позивача судового збору, сплаченого скаржником за подання апеляційної скарги, то відповідно до положень статті 139 КАС України судові витрати у вигляді сплаченого скаржником судового збору за подання апеляційної скарги розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 241, 308, 312, 320, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Калуської міської ради задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2022 року про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі №300/1655/21 скасувати та в задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі №300/1655/21 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко