Справа № 570/796/22
Суддя: Коробов С.О.
Дата ухвалення: 2022-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№570/796/22
Номер провадження 2-а/570/20/2022
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2022 року м. Рівне

Суддя Рівненського районного суду Рівненської області (як місцевого адміністративного суду) Коробов С.О., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Головного управління національної поліції в Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 262280 від 15.02.2022 року,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на те, що 15 лютого 2022 року відповідачем щодо нього винесена постанова серії БАВ №362280 в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

В поданій до суду позовній заяві ОСОБА_1 , посилаючись на те, що постанова інспектором поліції винесена незаконно та з порушенням процесуальних норм, а також на те, що правопорушення ним не вчинялось, просить суд скасувати постанову від 15 лютого 2022 року.

Позивач до суду подав заяву, в якій він позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить провести розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

Представник відповідача - Департаменту патрульної поліції просила судовий розгляд справи здійснювати без її участі. Позиція вказаного відповідача щодо поданого ОСОБА_1 адміністративного позову викладена в наданому суду відзиві.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених даною статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в межах наявних в справі доказів в письмовому провадженні.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

Як встановлено дослідженими по справі доказами, 15 лютого 2022 року поліцейським взводу №2 роти №3 БУПП в Полтавській області ДПП стосовно ОСОБА_1 винесено постанову серії БАВ №262280 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП. Відповідно до вказаної постанови 15 лютого 2022 року о 14 годині 20 хвилин на 208 км автодороги М-03 Київ-Харків-Довжанський водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Scania G440", реєстраційний номер НОМЕР_1 . з напівпричіпом "Bodex KIS 3 WA", реєстраційний омер НОМЕР_2 , у якого на середній вісі встановлено шини з різними типами малюнків протектора, чим порушив п.31.4.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до оскаржуваної постанови позивач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до вимог ст.2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою серії БАВ №262280 від 15.02.2022 року, винесеною поліцейським взводу №2 роти №3 БУПП в Полтавській області ДПП сержантом поліції Сагайдачним С.О. притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, ОСОБА_1 та призначено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП , орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2 ч.1 ст.5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У ст.46 КАС України зазначено, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень.

Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Зі змісту наведених положень процесуального законодавства вбачається, що належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

Тобто у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, оскільки не є учасником спірних правовідносин, то підстави для задоволення такого позову відсутні (Постанова ВС КАС від 21 грудня 2018 року у справі № 803/1252/17, адміністративне провадження № К/9901/50685/18 (ЄДРСРУ № 78808400)).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Верховний Суд підкреслив, що для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Відповідно до ч.3 ст.48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач зазначив одним із відповідачів Головне Управління національної поліції в Полтавській області, однак постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності було складено службовою особою поліцейським взводу №2 роти №3 БУПП в Полтавській області ДПП сержантом поліції Сагайдачним С.О, тобто посадовою особою зовсім іншої юридичної особи.

Про даний факт позивач достеменно знав до подання позову, отримавши постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Крім цього, суд також враховує той факт, що позивач, під час розгляду справи в суді, не заявляв клопотання про заміну належного відповідача або залучення співвідповідача. Клопотання первинного відповідача - Головного управління національної поліції в Полтавській області про визнання їх неналежним відповідачем та заміну на належного відповідача не може бути розглянуте та задоволене, оскільки заміна відповідача відповідно до норм чинного законодавства відбувається за згодою позивача, а він на даний час знаходиться в лавах Збройних Сил України.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, а також враховуючи Постанову ВС КАС від 21.12.2018 року у справі №803/1252/17, суд приходить до висновку, що відповідачем у даній справі повинен бути орган, посадова особа якого винесла оскаржуване рішення, а отже підстави для задоволення позову в частині позовних вимог до Головного управління національної поліції в Полтавській області відсутні.

Тому суд розглядає позов в частині позовних вимог до Департаменту патрульної поліції.

Згідно п 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу. Однак, позивач в порушення вимог п. 2.3 (а) ПДР створював своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху.

Відповідно до п. 31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно п.31.4.5 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності вимогам:

г) на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів; Шини з різними типами малюнка протектора і різних конструкцій мають різні властивості та різну ефективність під час гальмування та маневру транспортного засобу.

Вимоги щодо безпечності технічного стану колісних транспортних засобів визначені у ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання».

П.6.3.1 ДСТУ 3649:2010 не дозволено установлення на одній осі КТЗ шин різних розмірів, типів конструкції (радіальної, діагональної, камерної, безкамерної), моделей з різними малюнками протектора, призначених для застосування в різні сезони, з шипами чи ланцюгами протиковзання та без них.

Суд бере до уваги, що за результатами перевірки, інспектором патрульної поліції було складено Акт відповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання від 15.02.2022 року. Копію даного Акту позивач отримав на місці розгляду справи, про що свідчить його особистий підпис у п. 16 Акту .

Даний факт спростовує твердження позивача про порушення інспектором вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року.

Не знайшли свого підтвердження при розгляді справи і факти недотримання інспектором поліції норм процесуального законодавства при розгляді справи та оформленні постанови про адміністративне правопорушення.

Врахувавши вищевказані норми законодавства, інспектор законно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.І ст.12І КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

За таких обставин, приймаючи до уваги, те що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

При вказаних обставинах, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 262280 від 15 лютого 2022 року відповідає вимогам ст.283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з`ясування обставин вирішено справу, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. 280 , ст.ст. 5 , 46 , 48 , 162 КАС України , суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Головного управління національної поліції в Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 262280 від 15.02.2022 року відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Коробов С.О.