Справа № 300/1899/22
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2022-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" травня 2022 р. справа № 300/1899/22
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Біньковської Н.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Управління соціального захисту населення Калуської міської ради до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного Міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови від 22.02.2022 у ВП №68732972, -
ВСТАНОВИВ:
Управління соціального захисту населення Калуської міської ради звернулося до суду з адміністративним позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного Міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ), про визнання протиправною та скасування постанови від 22.02.2022 у ВП №68732972, винесеної старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Боберським Р.П.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що державним виконавцем протиправно, в порушення статей 1, 27 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову від 22.02.2022 про відкриття виконавчого провадження, оскільки державний виконавець не вчинив дій, які б свідчили про реалізацію заходів примусового виконання рішення суду від 13.01.2022 в справі №300/6728/21, передбачених статтею 10 вказаного Закону, рішення суду державним виконавцем фактично виконане не було. Крім того, виконання зазначеного судового рішення має наслідком зміну складу майна сторін у справі, є майновим спором, тому до питання про стягнення виконавчого збору в цій справі підлягає застосуванню частина 2 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження", а не частина 3 вказаної статті. Також позивач вважає, що відповідачем протиправно не враховано частину 5 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження". Зазначає, що оскільки виконання рішення суду від 13.01.2022 у справі №300/6728/21 забезпечується за рахунок бюджетних коштів, передбачених паспортом бюджетної програми за КПКВК 2501290 «Забезпечення виконання рішень суду» у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України від 26.08.2021 №902 «Про затвердження Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду у 2021 році», то як визначено частиною 5 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується. Просить позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.05.2022 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з особливостями провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, визначеними статтями 268-271, 287 КАС України.
Відповідач стосовно задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що державний виконавець діяв в межах наданих йому законом повноважень при винесенні оскаржуваної постанови, та норми закону України «Про виконавче провадження» не порушував (а.с.33).
Сторони в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, подали суду клопотання про розгляд заяви без їх участі.
Керуючись положеннями ч.3 ст.268 КАС України, ч.4 ст.229 КАС України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі поданих сторонами доказів, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку письмового провадження.
Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши в сукупності письмові докази, встановив наступне.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.01.2022, яке набрало законної сили 15.02.2022, позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради щодо не нарахування і не виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком відповідно до частини 5 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 05 травня за 2021 рік, як учаснику бойових дій, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком відповідно до частини 5 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з урахуванням раніше виплаченої суми у сумі 7354 (сім тисяч триста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Івано-Франківським окружним адміністративним судом 16.02.2022 видано виконавчий лист №300/6728/21.

22.02.2022 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Боберським Р.П., за результатами розгляду заяви стягувача, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68732972 з виконання виконавчого листа №300/6728/21 про зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 05 травня за 2021 рік, як учаснику бойових дій, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком відповідно до частини 5 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з урахуванням раніше виплаченої суми у сумі 7354 (сім тисяч триста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Пунктом третім вказаної постанови передбачено стягнути з боржника виконавчий збір в розмірі 26000 грн. (а.с.8).

Вважаючи постанову про відкриття виконавчого провадження від 22 лютого 2022 року протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню нормативно-правові акти в редакції, чинній на час прийняття постанови від 22.02.2022 у ВП №68732972.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" (надалі також - Закон №1404-VIII) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами частини 5 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Таким чином, примусове виконання рішення розпочинається з винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, в якій визначається розмір виконавчого збору.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За приписами частини 4 статті 27 Закону №1404-VIII, державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно вимог п.8 Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону. Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Аналіз наведених вище положень Закону №1404-VIII дає підстави для висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання рішення, яке виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа.

Стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку вчиняє державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі №703/1086/17, від 28 квітня 2020 року у справі №480/3452/19, від 21.05.2020 у справі №336/2056/17, від 02.06.2021 року у справі № 160/4481/20, від 26.06.2020 у справі №360/3324/19, від 23.12.2020 у справі №620/334/20.

Таким чином, стягнення виконавчого збору зумовлюється лише фактом початку примусового виконання (відкриттям виконавчого провадження) та не ставиться у залежність від фактично вчинених дій щодо примусового виконання. Стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження.

Відтак, доводи позивача про протиправність спірної постанови з мотивів, що державним виконавцем не вчинено жодних дій з примусового виконання рішення, а тільки винесено спірну постанову про відкриття виконавчого провадження, суд вважає безпідставними.

Щодо покликання позивача на постанову Великої палати Верховного Суду від 11.03.2020 у справі №2540/3203/18, суд зазначає, що вона стосується інших правових відносин, оскільки висновки, сформовані Судом у цій постанові, стосуються правомірності прийняття постанови про стягнення виконавчого збору відповідно до частини 3 статті 40 Закону № 1404-VIII без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою.

Розмір виконавчого збору за змістом положень частин 2, 3 статті 27 Закону №1404-VIII визначається виходячи з характеру вимог, за якими ухвалено рішення, що підлягає виконанню за виконавчим документом.

Так, виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (ч.2 ст.27 Закону №1404-VIII).

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (ч.3 ст.27 Закону №1404-VIII).

Розмір мінімальної заробітної плати на 2022 рік встановлений статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», та з 01.01.2022 по 30.09.2022 такий розмір становить 6500,00 грн. на місяць.

Зі змісту пункту 3 постанови про відкриття виконавчого провадження №68732972 слідує, що державний виконавець прийняв рішення про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 26000,00 грн., тобто виходячи із чотирьох розмірів мінімальної заробітної плати (4 х 6500 грн.), як за виконання рішення немайнового характеру.

Згідно резолютивної частини рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.01.2022 у справі №300/6728/21, Управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради зобов`язано вчинити певні дії, а саме: здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 05 травня за 2021 рік, як учаснику бойових дій, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком відповідно до частини 5 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з урахуванням раніше виплаченої суми у сумі 7354 (сім тисяч триста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач покликається на те, що відповідач невірно обрахував розмір виконавчого збору, оскільки рішення суду має майновий характер, так як сума, що підлягає виплаті стягувачу становить 7354,00 грн. і змінює майновий стан боржника.

Однак, суд звертає увагу, що у судовому рішенні від 13.01.2022 у справі №300/6728/21 суб`єкта владних повноважень лише зобов`язано вчинити певні дії, а не присуджено до стягнення конкретну суму, а отже судом вирішено саме немайновий спір, незважаючи на те, що його подальше виконання матиме вплив на майновий стан стягувача та боржника.

Крім того, суд зазначає, що при поданні позовної заяви про визнання протиправними дій та зобов`язання до їх вчинення, такі позовні вимоги визначаються судом як немайнові.

Вказане кореспондується із положеннями статті 63 Закону України "Про виконавче провадження", за змістом якої немайновими рішеннями є рішення, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення.

Отже, рішення суду від 13.01.2022, яке виконується у виконавчому провадженні ВП №68732972, має зобов`язальний (тобто немайновий) характер, а не майновий, як помилково вважає позивач.

Положеннями частини 5 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" визначено випадки, за яких виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" та Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами.

Частиною 1 статті 17 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" встановлено, що фінансування витрат, пов`язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 №325 «Деякі питання виплати у 2021 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (надалі також Постанови №325), затверджено Порядок використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, яким визначається механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою Щорічна разова грошова допомога ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань та соціальна допомога особам, які мають особливі та особливі трудові заслуги перед Батьківщиною для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань (далі - бюджетні кошти). Вказаним Порядком серед іншого установлено, що головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики. Бюджетні кошти розподіляються Мінсоцполітики в межах бюджетних призначень і спрямовуються регіональним органам соціального захисту населення, які розподіляють їх між місцевими органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, що перераховують кошти за місцем отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання через відділення організації, що здійснює виплату і доставку пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання, або на поточні рахунки уповноваженого банку (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання) у розмірах згідно з додатком до цього Порядку.

Підпунктом 41 пункту 4 Положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року №423, визначено, що Мінсоцполітики відповідно до покладених на нього завдань організовує виплату до 5 травня разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Закону № 3551-XII.

26.08.2021 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову за №902, якою затверджено Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду у 2021 році (постанова набрала чинності 31.08.2021), який визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою Забезпечення виконання рішень суду.

Вказаним Порядком №902 унормовано (визначено) також і механізм виконання грошових зобов`язань щодо виплати ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань разової грошової допомоги до 5 травня, у розмірах, визначених Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та Про жертви нацистських переслідувань, боржниками у виконанні яких визначено структурні підрозділи з питань соціального захисту виконавчих органів міських, районних у містах рад.

Так, пункт 5 Порядку №902 визначає, що бюджетні кошти спрямовуються, в тому числі, на забезпечення виконання грошових зобов`язань щодо виплати ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань разової грошової допомоги до 5 травня у розмірах, визначених Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та Про жертви нацистських переслідувань, боржниками у виконанні яких визначено регіональні органи соціального захисту населення, районні органи соціального захисту населення, центри з нарахування та здійснення соціальних виплат.

За змістом пунктів 3, 4 Порядку №902 головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики. Розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня є Нацсоцслужба та її територіальні органи, регіональні органи соціального захисту населення, районні органи соціального захисту населення, центри з нарахування та здійснення соціальних виплат.

Пунктами 11 - 15 Порядку №902 передбачено, що районні органи соціального захисту населення та центри з нарахування та здійснення соціальних виплат щомісяця до 5 числа подають регіональним органам соціального захисту населення інформацію про потребу в бюджетних коштах для забезпечення виконання рішень, підготовлену відповідно до пріоритетності з дотриманням черговості їх виконання за встановленою Мінсоцполітики формою.

Регіональні органи соціального захисту населення узагальнюють отриману від районних органів соціального захисту населення та центрів з нарахування та здійснення соціальних виплат інформацію про потребу в бюджетних коштах для забезпечення виконання рішень і не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів подають Мінсоцполітики узагальнену інформацію про потребу в бюджетних асигнуваннях на зазначені цілі в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

Мінсоцполітики після надходження від регіональних органів соціального захисту населення узагальненої інформації про потребу в бюджетних коштах для забезпечення виконання рішень не пізніше ніж протягом трьох робочих днів перераховує бюджетні кошти регіональним органам соціального захисту населення відповідно до розподілу бюджетних коштів у межах помісячного розпису асигнувань.

Регіональні органи соціального захисту населення не пізніше ніж протягом наступного робочого дня перераховують бюджетні кошти на рахунки районних органів соціального захисту населення та центрів з нарахування та здійснення соціальних виплат відповідно до розподілу бюджетних коштів.

Районні органи соціального захисту населення та центри з нарахування та здійснення соціальних виплат протягом трьох робочих днів перераховують бюджетні кошти на рахунки стягувачів, відкриті в установі уповноваженого банку.

Аналіз наведених вище положень Порядку використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 №325, Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду у 2021 році, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 №902, дає підстави для висновку, що забезпечення виконання рішень суду, прийнятих національними судами, щодо виплати ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань разової грошової допомоги до 5 травня у розмірах, визначених Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та Про жертви нацистських переслідувань, боржниками у виконанні яких визначено регіональні органи соціального захисту населення, районні органи соціального захисту населення, центри з нарахування та здійснення соціальних виплат, здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою Забезпечення виконання рішень суду.

Отже, в силу пункту 3 частини 5 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" у спірному випадку виконавчий збір не стягується.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що пункт 3 резолютивної частини постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.02.2022 року у ВП № 68732972 винесено необґрунтовано, з порушенням норм законодавства України, внаслідок чого, останній слід визнати протиправним та скасувати, а позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до частин 2, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відтак, підстави розподілу судових витрат відсутні.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 268, 269, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 3 резолютивної частини постанови від 22.02.2022 про відкриття виконавчого провадження у ВП № 68732972.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 272, 287, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його складання в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.

Рішення складене в повному обсязі 25.05.2022.