Справа № 240/4296/21
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2022-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/4296/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Чернова Г.В.

Суддя-доповідач - Драчук Т. О.

24 травня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Смілянця Е. С. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Москалюк Ю.П.,

представника відповідача: Нечипоренко І.П.,

представника відповідача: Піхулі О.В.,

представника відповідача: Кирилюк О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), Міністерства юстиції України, Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату, Житомирської регіональної філії Державного підприємства "Національні інформаційні системи" про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування наказів і рішення,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), Міністерства юстиції України, Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату, Житомирської регіональної філії Державного підприємства "Національні інформаційні системи" про визнання протиправними дії Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) стосовно внесення до Міністерства юстиції України подання з пропозицією про анулювання належного ОСОБА_1 свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю №8679 виданого Міністерством юстиції України.

Також, позивач просив визнати протиправним та скасувати наказ Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) №768/09 від 20.11.2020 про тимчасове зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати наказ Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) № 37/09 від 03.02.2021 "Про зупинення приватної нотаріальної діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_1 "; визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 18 лютого 2021 року №1 стосовно анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26 грудня 2011 року за №8679 на ім`я ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати наказ №727/5 Міністерства юстиції України від 24 лютого 2021 року про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26 грудня 2011 року за №8679 на ім`я ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати наказ Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) №58/09 від 25 лютого 2021 року про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 з 25 лютого 2021 року; визнати протиправними дії Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та Житомирської регіональної філії ДП "НАІС" при подачі та виконанні повідомлення від 19.03.2021 на припинення доступу до Єдиних та Державних реєстрів.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального, порушення норм процесуального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Позивач в судовому засіданні (03.05.2022) підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її з підстав, викладених в ній.

В судове засідання 17.05.2022 та 24.05.2022 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

17.05.2022 та 24.05.2022 від позивача надійшли клопотання про відкладення справи. Розглядаючи вказані клопотання, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до абз.1 ст.5 ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно з ст.7 ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Відповідно до ст.12 ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг" перевірка цілісності електронного документа проводиться шляхом перевірки електронного цифрового підпису.

Отже, обов`язковою умовою для чинності електронного документу являється його підписання електронним-цифровим підписом.

Згідно з довідок відділу надання інформаційних послуг, руху адміністративних справ та діловодства Сьомого апеляційного адміністративного суду клопотання ОСОБА_1 не містять електронно-цифровий підпис.

Враховуючи вказане, колегія суддів вважає за можливе залишити їх без розгляду.

Представник відповідача (Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) в судовому засіданні заперечив щодо доводів апеляційної скарги, просив відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача (Міністерства юстиції України) в судовому засіданні заперечив щодо доводів апеляційної скарги, просив відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. В судовому засіданні 24.05.2022 представник був відсутній.

Представник відповідача (Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату) в судовому засіданні заперечив щодо доводів апеляційної скарги, просив відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача (Житомирської регіональної філії Державного підприємства "Національні інформаційні системи") в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений вчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, представників відповідачів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач відповідно до свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 679 від 26.12.2011 є приватним нотаріусом.

20 листопада 2020 року Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) звернулось із поданням до Вищої кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю ОСОБА_1 .

За змістом подання вбачається наступне:

«Протягом липня-листопада 2020 року на адресу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) надходили та в подальшому надходять звернення/скарги від фізичних і юридичних осіб з приводу правомірності вчинення приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 виконавчих написів на кредитних договорах.

У ході розгляду звернень фізичних і юридичних осіб та на виконання доручення Міністерства юстиції України від 07.09.2020 №3868/19.5.1/32-20 відділом з питань нотаріату у Житомирській області Управління нотаріату Центрально-Західного міжрегіонального управлінням Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було підготовлено та направлено до Міністерства юстиції України 15.09.2020 за вих. №6.4/1/2020/424 узагальнення результатів проведених перевірок за зверненнями, які надходили на дії приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 протягом 2020 року, в тому числі за дорученням Міністерства юстиції України, щодо виявлених порушень при вчиненні приватним нотаріусом ОСОБА_1 виконавчих написів на кредитних договорах…»

«За результатами розгляду першої скарги, яка надійшла в порядку доручення з Міністерства юстиції України, від гр. ОСОБА_2 , відділом з питань нотаріату у Житомирській області Управління нотаріату Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) 16.07.2020 було проведено нараду за участю приватного нотаріуса ОСОБА_1, у ході якої попереджено приватного нотаріуса про недопущення в подальшій роботі виявлених порушень та звернуто увагу на лист Міністерства юстиції України від 25.06.2020 №5235/19.5.6/32-20 (щодо вчинення виконавчого напису), який був направлений Центрально-Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Хмельницький) до відома та врахування в роботі нотаріусам Житомирської області за вих. №6.4/29/2020/281/10601 від 01.07.2020. Заходи реагування у формі зупинення приватної нотаріальної діяльності до приватного нотаріуса не застосовувались, оскільки на момент проведення наради за наслідками проведених перевірок не були виявлені порушення, які є підставою для зупинення приватної нотаріальної діяльності згідно зі ст. 29-1 Закону України «Про нотаріат».

За результатами розгляду звернень, які надійшли за дорученням Міністерства юстиції України від 13.07.2020 № 3059/19.5.1/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_2 , від 27.07.2020 №3218/19.5Л/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_3 , від 30.07.2020 № 2268/19.5.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_4 , від 10.08.2020 № 3420/19.5.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_5 , від 14.08.2020 № 3494/19.5.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_6 , від 14.08.2020 № 3499/19.5.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_7 , від 14.08.2020 №3497/19.5.1/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_8 , від 12.08.2020 № 3458/19.5.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_9 , від 18.08.2020 № 3513/19.5.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_10 , від 25.08.2020 № 3572/19.5.1/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_11 , від 31.08.2020 № 3697/19.5.2/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_12 , від 28.08.2020 №3683/19.5.1/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_13 , від 09.09.2020 № 3900/19.5.3/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_14 , від 09.09.2020 № 3896/19.5.1/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_15 , від 09.09.2020 № 3888/19.5.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_16 , від 14.09.2020 № 3951/19.5.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_17 , від 14.09.2020 № 3944/19.5.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_18 , від 22.09.2020 № 4040/19.5.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_19 , від 22.09.2020 № 4035/19.5.1/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_20 , від 24.09.2020 № 4063/19.5.1/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_21 , від 09.09.2020 № 3899/19.5,1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_22 , від 28.08.2020 № 3652/19.5.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_16 , від 24.09.2020 № 4070/19.5.1/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_23 , від 28.09.2020 № 4082/19.5.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_24 , від 29.09.2020 № 4111/19.1.1/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_25 , від 22.09.2020 № 4031/19.5.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_26 , від 29.09.2020 № 4120/19.1.1/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_27 , від 29.09.2020 № 4117/19.1.1/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_28 , від 30.09.2020 № 4133/19.5.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_29 , від 07.10.2020 № 4179/19.1 Л/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_30 , від 06.10.2020 № 4166/19.1 Л/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_31 , від 07.10.2020 № 4182/19.1.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_32 , від 07.10.2020 № 4181/19.1.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_33 , від 08.10.2020 № 4204/19.1.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_34 , від 08.10.2020 № 4198/19.1.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_35 , від 07.10.2020 № 4177/19.1 Л/-20 та від 19.10.2020 №4269/19.1.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_36 , від 22.10.2020 №4319/19.1.1/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_37 , від 21.10.2020 №4310/19.1.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_38 , від 16.10.2020 №4264/19.1.1/32-20 щодо розгляду звернення адвоката Лисенко А.О., від 07.10.2020 № 4175/19.1.1/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_39 , від 26.10.2020 № 4374/19.1.1/32-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_40 , від 26.10.2020 № 4365/19.1.1/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_41 , від 26.10.2020 №4376/19.1.1/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_42 , від 29.10.2020 №4407/19.1.1/-20 щодо розгляду звернення ОСОБА_43 , а також в ході розгляду звернень, які надходили безпосередньо до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від заявників, а саме: звернення гр. ОСОБА_44 вх. №К-753/6.4/11.2/2020 від 02.09.2020, гр. ОСОБА_45 вх. №К-758/6.4/11.2/2020 від 03.09.2020, ОСОБА_46 вх. №М-762/6.4/11.2/2020 від 04.09.2020, ОСОБА_47 вх. №Н-766/6.4/11.2/2020 від 07.09.2020, гр. ОСОБА_26 вх. №М-799/6.4/11.2/2020 від 18.09.2020, гр. ОСОБА_48 вх. №Ф- 857/604/11.2/2020 від 08.10.2020, гр. ОСОБА_37 вх. №Н- 877/6.4/11.2/2020 з питань правомірності дій приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 при вчиненні виконавчих написів на кредитних договорах Центрально-Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Хмельницький) встановлені порушення діючого законодавства України та підзаконних нормативно-правових актів...».

«Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 при зазначенні у виконавчих написах місця проживання боржника не було взято до уваги вимоги абзацу одинадцятого статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», за змістом якого місцем проживання особи є її місце реєстрації за певною адресою. З огляду на вищевикладене, приватним нотаріусом ОСОБА_1 було неналежно дотримано вимог абзацу четвертого частини першої статті 89 Закону України «Про нотаріат» та абзацу третього пункту 4 глави 16 розділу II Порядку (зі змінами та доповненнями на день вчинення виконавчих написів) щодо зазначення у виконавчому написі відомостей про місце проживання боржника. Крім того, в порушення вимог абз. 7 частини першої статті 89 Закону України «Про нотаріат» та абз. 7 пункту 4 глави 16 розділу II Порядку (зі змінами та доповненнями на день вчинення виконавчих написів) у виконавчих написах не зазначено відомості про розмір плати, сплачуваної стягувачем за вчинення виконавчих…

У вчиненому виконавчому написі від 25.09.2020 за реєстровим №51566 невірно зазначено дату набрання виконавчим написом чинності (26.09.2020), чим порушено вимоги пункту 4 глави 11 розділу І Порядку. Крім цього, нотаріусом в порушення вимог п. 6.13 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 №3253/5 (далі - Правила) не внесено виправлення щодо дати набрання чинності виконавчого напису, а лише внесено виправлення щодо дати вчинення виконавчого напису (додаток № 55).

При вчиненні вищезазначених виконавчих написів виписка банку з особового рахунку боржника на підтвердження безспірності вчинення виконавчого напису приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 для вчинення виконавчих написів не надавалася. Натомість, до примірників вищезгаданих виконавчих написів (які зберігаються у правах приватного нотаріуса ОСОБА_1 ) долучено виписки з особових рахунків боржників із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашений заборгованості за кредитними договорами, підготовлені та підписані представниками юридичних осіб - стягувачів. Однак, дані виписки з рахунків боржників не можуть підтверджувати існування кредитної заборгованості боржників, оскільки вони не є документами первинного бухгалтерського обліку, відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» й не відповідають вимогам пункту 61 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління Національного банку України від 04.07.2018 №75…»

«Крім того, кредитні договори, на яких приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 було вчинено виконавчі написи, не посвідчувалися нотаріально. З огляду на вищевикладене, при вчиненні виконавчих написів приватним нотаріусом ОСОБА_1 не було взято до уваги те, що постановою Київського апеляційного суду від 22.02.2017 по адміністративній справі №826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою доповнено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, зокрема пунктом 2 «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення (платежів за зобов`язаннями»; згідно з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 по справі №№ К/800/6492/17, К/800/7651/17, постанову Київського апеляційного суду від 22.02.2017 залишено без змін….»

«Так зокрема, згідно з заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 вересня 2020 року по цивільній справі № 569/13263/20-ц яке набрало законної сили 19.10.2020, виконавчий напис приватного Нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1, вчинений 03 липня 2020 року за реєстровим № 4209, визнано таким що не підлягає виконанню. У вказаному рішенні судом встановлено, що в порушення вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 було вчинено виконавчий напис щодо заборгованості, по якій минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги. Крім цього, зважаючи на те, що до суду не подано доказів безспірності заборгованості позивача перед відповідачем і позивач таку заборгованість оспорює, суд дійшов висновку, що вказана у виконавчому написі заборгованість не є безспірною….»

«Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 05 жовтня 2020 року по цивільній справі № 236/2918/20 яке набрало законної сили 04.11.2020, виконавчий напис приватного нотаріуса ОСОБА_1 від 03 липня 2020 року № 3967 визнано таким, що не підлягає виконанню. Суд, враховуючи положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги вставлені фактичні обставини справи, у своєму рішенні дійшов висновку, що виконавчий напис суперечить вимогам чинного законодавства, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Слід наголосити, що згідно з окремою ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 у справі № 400/3400/20 встановлено систематичні порушення закону з боку приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 , під час вчинення виконавчих написів за кредитними договорами, відсутніми у Переліку, затвердженому Кабінетом Міністрів України від 29.06.1999 №1172, а також спотворено інформацію про місце проживання боржників…»

«Таким чином, за наслідками розгляду скарг на дії приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1, встановлено недотримання приватним нотаріусом вимог статей 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріату» пункту 4 глави 11, п.2 глави 12 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, абзацу третього підпункту 2.1 пункту 2, п.п.3.1, 3.2 та 3.5 пункту 3, пункту 4 глави 16 розділу II Порядку, п.п, 8.2, 8.9, 8.11, 6.13, 6.15 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 №3253/5, статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Також встановлено, що при вчиненні виконавчих написів приватним нотаріусом надано неналежну правову оцінку поданим для вчинення виконавчих написів на кредитних договорах документам, та не враховано вимоги статті 44 Закону України «Про нотаріат» (щодо встановлення особи та обсягу повноважень представника), статті 47 Закону України «Про нотаріат» (щодо вимог до документів, що подаються для вчинення виконавчих дій), п.1,2 частини першої статті 49 Закону України «Про нотаріат» (щодо відмови у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України)….»

«Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції Хмельницький вносить до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату подання про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю №8679, виданого Міністерством юстиції України 26.12.2011 на ім`я ОСОБА_1 , на підставі підпунктів «е)» «з)» пункту 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про нотаріат», а саме:

- неодноразового порушення нотаріусом законодавства при вчиненні нотаріальних дій та/або інших дій, покладених на нотаріуса відповідно до закону, за умови що такі порушення встановлені рішенням суду;

- набрання законної сили рішенням суду про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальної дії».

Наказом Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) № 768/09 від 20 листопада 2020 року "зупинено нотаріальну діяльність приватного нотаріуса ОСОБА_1 по Житомирському міському нотаріальному округу з 21 листопада 2020 року до вирішення питання Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату по суті, але не більш як шість місяців".

В подальшому наказом Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) № 37/09 від 03.02.2021 відповідно до підпункту 4 частини 1 статті 29-1 Закону України «Про нотаріат», п.22 Порядку проведення перевірки організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства затверджується Міністерством юстиції України від 17.02.2014 № 357/5 зупинено приватну нотаріальну діяльність приватного нотаріуса ОСОБА_1 з 04 лютого 2021 року.

Рішенням від 18 лютого 2021 року Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату на підставі підпунктів «е» та «з» пункту 2 частини першої статті 12 Закону, а саме, у зв`язку з неодноразовими порушеннями. нотаріусом законодавства, грубими порушеннями закону, які завдали шкоди інтересам держави, фізичним та юридичним особам, при вчиненні нотаріальних дій, за умови що такі порушення встановлені рішеннями судів, а також набранням законної сили рішеннями судів про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальних дій, анулювати свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26 грудня 2011 року за № 8679 на ім`я ОСОБА_1 .

В подальшому Міністерством юстиції України винесено наказ №727/5 від 24 лютого 2021 року, яким анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26 грудня 2011 року за № 679 на ім`я ОСОБА_1 та наказом Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) №58/09 від 25 лютого 2021 року припинено нотаріальної діяльності ОСОБА_1 з 25 лютого 2021 року.

19.03.2021 на адресу Житомирської регіональної філії ДП «НАІС» надійшло Повідомлення для внесення відомостей про нотаріусів, які займаються приватною нотаріальною діяльністю, до Єдиного реєстру нотаріусів від 19.03.2021 за №6.4/20/2021/168 від Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) щодо припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 , на підставі якого 19.03.2021 відповідні відомості були внесені до Єдиного реєстру нотаріусів, а доступ до Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких визначено Міністерство юстиції України припинено.

Позивач не погоджується із вище вказаними діями та рішеннями відповідачів з огляду на їх безпідставність, а тому звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що подання винесено з дотриманням строку визначеного пунктом 2 Порядку №1904/5, подання містить відомості, передбачені пунктом 3 Порядку та до подання додані документи, визначені Міжрегіональним управлінням залежно від підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 12 Закону України "Про нотаріат".

Щодо доводів позивача, про відсутність підстав для винесення наказу №768/09 від 20.11.2020 та подання, у зв`язку із тим, що окрему ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 у справі скасовано, тому така ухвала не могла слугувати підставою для застосування до приватного нотаріуса крайнього заходу дисциплінарного впливу у вигляді анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, то суд вважає такі доводи безпідставними, так як подання Міжрегіонального управління винесено 20.11.2020, а постанову П`ятим апеляційним адміністративним судом було прийнято 25.11.2020. Таким чином, суд першої інстанції приходить до висновку, що позовна вимога про визнання протиправними дій Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) стосовно внесення до Міністерства юстиції України подання з пропозицією про анулювання належного ОСОБА_1 свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю №8679 виданого Міністерством юстиції України задоволенню не підлягає.

Тобто, Центрально-Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Хмельницький) у межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, у зв`язку із надісланням подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, правомірно винесено наказ №768/09 від 20.11.2020 про тимчасове зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 .

В частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) № 37/09 від 03.02.2021 "Про зупинення приватної нотаріальної діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_1 ", суд першої інстанції зазначив, що у зв`язку із продовженням надходження скарг на адресу Міжрегіонального управління від фізичних і юридичних осіб з приводу протиправності вчинення приватним нотаріусом ОСОБА_1 виконавчих написів на кредитних договорах, а також продовженні здійснення нотаріальної діяльності у період перебування на лікарняному та не наданням приватним нотаріусом відповідних підтверджуючих документів протягом тривалого часу про вихід на роботу, Міжрегіональним управлінням відповідно до наказу від 27.01.2021 №31/09 заплановано провести позапланову комплексну перевірку організації нотаріальної діяльності, дотримання порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства приватного нотаріуса ОСОБА_1 у період з 01-05 лютого 2021 року.

Як вбачається із актів, 01.02.2021, 02.02.2021 та 03.02.2021 під час перебування членів комісії за місцем розташування офісу нотаріуса встановлено відсутність приватного нотаріуса ОСОБА_1 на робочому місці - офіс приватного нотаріуса зачинений.

Водночас, як вказано Міжрегіональним управлінням в порядку контролю, ними були проведені відповідні перевірки в Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів щодо витрачання спеціальних бланків нотаріальних документів приватним нотаріусом ОСОБА_1 за період з 01.02.2021 по 03.02.2021. В ході проведених перевірок встановлено, що в Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів наявна інформація щодо використання 01.02.2021 (з 8 год. 46 хв. по 8 год. 55 хв.) приватним нотаріусом 1458 спеціальних бланків нотаріальних документів та 03.02.2021 (перший бланк використаний - о 15 год. 13 хв., останній о 21 год. 10 хв.) - 4432 спеціальні бланки нотаріальних документів, що свідчить про вчинення нотаріальних дій в період перебування на лікарняному та ухилення від перевірки.

На підставі вказаного, суд першої інстанції дійшов висновку, що викладені обставини свідчать про ухилення нотаріусом від перевірки, та не подання будь-яких повідомлень про вихід з лікарняного, при цьому ОСОБА_1 вчиняв численну кількість виконавчих написів. А тому, Центрально-Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Хмельницький), в межах наданих повноважень, правомірно на підставі пункту 4 частини першої статті 29-1 Закону України "Про нотаріат" нотаріальну діяльність приватного нотаріуса ОСОБА_1 було зупинено відповідно до наказу №37-09 з 04.02.2021.

В частині позовної вимоги, про визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 18 лютого 2021 року №1 стосовно анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26 грудня 2011 року за №8679 на ім`я ОСОБА_1 , суд першої інстанції зазначає, що підставами для звернення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України з поданням про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 було підпункти "е", "з" пункту 2, частини 1 статті 12 Закону України "Про нотаріат".

Крім того, суд першої інстанції вказав, що досліджуючи питання правомірності прийняття рішення, за яким нотаріусу анулюється свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, Комісія має дослідити наявність факту вчинення нотаріусом неодноразового порушення чинного законодавства та встановити, чи завдали такі порушення шкоди інтересам держави, фізичним та юридичним особам.

На підставі Подання і доданих до нього матеріалів і документів, з огляду на чисельну кількість судових рішень, що набрали законної сили і якими визнано виконавчі написи нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, враховуючи реальні збитки - очевидні витрати, які особа зробила або мусить ще зробити для відновлення свого порушеного права внаслідок вчинення нотаріусом нотаріальних дій, Комісія (як орган, що вирішує питання про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю) вповноважена прийняти рішення про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю згідно підпункту «е» пункту 2 частини першої статті 12 Закону і що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в Постанові від 06.03.2019 у справі № 826/7176/17.

Зокрема в Єдиному державному реєстрі судових рішень наявні відомості про понад 1100 рішень суду, ухвалених судами України у цивільних справах за участю нотаріуса ОСОБА_1 в період з 01.01.2020 з яких у понад 900 справ рішення ухвалено у 2021 році. Більшість цих судових справ стосувалося визнання виконавчих написів, вчинених нотаріусом ОСОБА_1 через неодноразові порушення ним законодавства такими, що не підлягають виконанню.

Зважаючи на судові рішення, якими виконавчі написи, вчинені позивачем були визнані такими, що не підлягають виконанню, Комісія встановила наявність заподіяної шкоди фізичним та юридичним особам, спричинення якої полягає у матеріальному та нематеріальному вираженні, а саме: витрати на правничу допомогу, адвокатів, судові витрати, тощо.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції зазначив, що Комісія у своєму рішенні від 18 лютого 2021 року № 1 прийшла до правомірного висновку про наявність підстав передбачених підпунктами «е» та «з» пункту 2 частини першої статті 12 Закону для анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю позивача.

Крім того, як вбачається із рішення Комісії від 18.02.2021 №1 ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення засідання шляхом надсилання повідомлення за підписом секретаря Комісії від 05.02.2021 засобами поштового зв`язку та шляхом надсилання інформації в електронній формі, а також телефонним зв`язком. Однак на засідання Комісії ОСОБА_1 не з`явився. Позивачем не заперечується викладені обставини.

17.02.2021 ОСОБА_1 повідомив Комісію про неможливість бути присутнім на засіданні у зв`язку з участю у роботі відповідної постійної комісії Житомирської міської ради, як депутата та секретаря, що відбудеться 18.02.2021, та просив перенести розгляд Подання.

Даний факт Комісією був врахований, однак ВККН відповідно до пункту 8 Порядку визнала неявку на засідання Комісії нотаріуса, який належним чином повідомлений про дату, час і місце засідання Комісії, не обов`язковою.

Слід вказати, що позивач не був позбавлений права надати Комісії пояснення або відповідні документи, які б спростовували факти, викладені у поданні.

Разом з тим, ОСОБА_1 керуючись власними переконаннями, своїми правами не скористався, на засідання ВККН не з`явився.

Комісія, розглянувши Подання та додані до Подання матеріали, встановила, що неявка нотаріуса на засідання не є перешкодою для розгляду Подання. Інформація стосовно обставин, викладених у Поданні була достатньою, а тому підстави для перенесення розгляду Подання відсутні.

Відтак, суд першої інстанції не прийняв до уваги доводи позивача у справі з приводу не взяття до уваги його клопотання про перенесення засідання Комісії, оскільки неявка на засідання Комісії нотаріуса, в силу вимог пункту 8 Порядку №1904/5, не є перешкодою для розгляду подання.

Щодо правомірності прийняття Міністерством юстиції України наказу від 24.02.2021 №727/5 «Про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю» суд першої інстанції зазначає, що на підставі рішення Комісії №1 від 18.02.2021 та встановлених обставин, які передували йому Міністерством юстиції України 24 лютого 2021 року видано наказ № 727/5 «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я ОСОБА_1 ».

Згідно з пунктом 14 Порядку внесення подання на підставі рішення Комісії про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю видається відповідний наказ Міністерства юстиції України.

З огляду на вищезазначене, наказ Міністерства юстиції України від 24 лютого 2021 року №727/5 видано на підставі рішення Комісії, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним на момент його видання законодавством України, а тому відсутні підстави для задоволення вимог позивача щодо скасування наказу та визнання його протиправним.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) №58/09 від 25 лютого 2021 року про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 з 25 лютого 2021 року, суд першої інстанції зазначає, що відповідно до пункту 2 частини першої статті 30 Закону анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю є підставою припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса.

На виконання наказу Міністерства юстиції України від 24.02.2021 № 727/5 «Про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю, виданого Міністерством юстиції України 26 грудня 2011 за №8679 на ім`я ОСОБА_1 » та відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 30, статті 30-1 Закону України "Про нотаріат" Міжрегіональним управлінням видано наказ №58/09 «Про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 з 25 лютого 2021». Тобто, наказ Міжрегіонального управління від 25.02.2021 № 58/09 прийнято у межам повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а тому суд першої інстанції дійшов висновку, що підстави для визнання його протиправним та скасування - відсутні.

В частині позовних вимог до Житомирської регіональної філії Державного підприємства "Національні інформаційні системи", суд першої інстанції зазначає, що Житомирська регіональна філія Державного підприємства "Національні інформаційні системи" не наділена свободою розсуду у разі отримання від територіального управління юстиції повідомлення за формою, встановленою Додатком 2 до Порядку ведення Єдиного реєстру нотаріусів, та була зобов`язана вчинити оскаржувані дії.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 1999 року № 1272 «Деякі питання адміністрування Державних та Єдиних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України» (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 15 червня 2015 року № 424), а також наказу Міністерства юстиції України від 25 червня 2015 року № 1059/5 про «Деякі питання щодо визначення адміністратора Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України» ДП «НАІС» визначено адміністратором Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України.

З урахуванням вказаного, суд першої інстанції прийшов до висновку, про те, що ДП «НАІС» не здійснює владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, та законодавчо не уповноважене владно керувати поведінкою, зокрема, позивача». Таким чином, позовні вимоги до Житомирської регіональної філії Державного підприємства "Національні інформаційні системи" задоволенню не підлягають у зв`язку із їх безпідставністю.

Щодо позовної вимоги, про визнання протиправними дії Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) при подачі повідомлення від 19.03.2021, суд першої інстанції зазначає, що ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 11 березня 2021 року по справі № 240/3523/21 заяву приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково.

Вжито заходів забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії наказу Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) № 37/09 від 03 лютого 2021 року "Про зупинення приватної нотаріальної діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_1 ";

- зупинення дії наказу Міністерства юстиції України № 727/5 від 24 лютого 2021 року "Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26 грудня 2011 року за № 8679 на ім`я ОСОБА_1 ";

- зупинення дії наказу Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) № 58/09 від 25 лютого 2021 року "Про припинення нотаріальної діяльності ОСОБА_1 " з 25 лютого 2021 року.

На підставі вищевказаної ухвали 16.03.2021 Житомирською регіональною філією ДП "НАІС" на підставі повідомлення Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) відновлено доступ до Єдиних та Державних реєстрів.

Як вбачається, із матеріалів справи 19.03.2021, не зважаючи на вимоги ухвали суду від 11.03.2021 Центрально - Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Хмельницький) подано повідомлення за вихідним №6.4/20/2021/168 до Житомирської регіональної філії Державного підприємства "Національні інформаційні системи" для внесення відомостей про нотаріусів, підставами для такого подання зазначено наказ №727/5 Міністерства юстиції України від 24 лютого 2021 року, наказ Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) №58/09 від 25 лютого 2021 року, лист від 17.03.2021 №6.4/20/2021/163 про відкликання повідомлення для внесення відомостей від 15.03.2021.

Суд першої інстанції погоджується із доводами позивача, щодо неправомірності дій, які виразились у подачі повідомлення 19.03.2021 Центрально-Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Хмельницький) під час дії заходів забезпечення позову. Однак визнання таких дій протиправними, не буде належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача. Інших позовних вимог для відновлення порушеного права позивачем заявлено не було.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачами доведено правомірність прийняття спірних рішень, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року №3425-ХІІ, відповідно до статті 1 якого нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Відповідно до ст.2-1 Закону України «Про нотаріат» державне регулювання нотаріальної діяльності полягає у встановленні умов допуску громадян до здійснення нотаріальної діяльності, порядку зупинення і припинення приватної нотаріальної діяльності, анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; здійсненні контролю за організацією нотаріату, проведенням перевірок організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні органів та осіб, які вчиняють нотаріальні дії, здійснюють контроль за організацією нотаріату, проводять перевірки організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні ставок державного мита, яке справляється державними нотаріусами; встановленні переліку додаткових послуг правового і технічного характеру, які не пов`язані із вчинюваними нотаріальними діями, та встановленні розмірів плати за їх надання державними нотаріусами; встановленні правил професійної етики нотаріусів.

Контроль за організацією нотаріату, перевірка організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства здійснюються Міністерством юстиції України та його територіальними органами.

Згідно з ст.3 Закону України «Про нотаріат» нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Положеннями ст.5 Закону України «Про нотаріат» нотаріус зобов`язаний: здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики; сприяти фізичним та юридичним особам у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; зберігати в таємниці відомості, одержані ним у зв`язку з вчиненням нотаріальних дій; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам; вести нотаріальне діловодство та архів нотаріуса відповідно до встановлених правил; дбайливо ставитися до документів нотаріального діловодства та архіву нотаріуса, не допускати їх пошкодження чи знищення; надавати документи, інформацію і пояснення на вимогу Міністерства юстиції України, його територіальних органів при здійсненні ними повноважень щодо контролю за організацією діяльності та виконанням нотаріусами правил нотаріального діловодства; постійно підвищувати свій професійний рівень, а у випадках, передбачених пунктом 3 частини першої статті 29-1 цього Закону, проходити підвищення кваліфікації; виконувати інші обов`язки, передбачені законом.

Згідно з ч.1 ст.7 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України та його територіальних органів, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про нотаріат» Міністерство юстиції України, його територіальні органи проводять перевірку організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання ним порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства за певний період. Проведення повторної перевірки з тих питань, які вже були предметом перевірки, не допускається, крім перевірки за зверненням фізичної чи юридичної особи в межах предмета звернення та відповідно до повноважень Міністерства юстиції України, його територіальних органів.

Частиною 6 статті 33 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що порядок проведення перевірки організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства затверджується Міністерством юстиції України.

Згідно з п.20-22 Порядку проведення перевірки організації роботи державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 17.02.2014 № 357/5 (далі - Порядок №375/5) під час проведення перевірки члени комісії зобов`язані бути об`єктивними та неупередженими.

Перевірка проводиться з додержанням вимог законодавства щодо збереження державної та нотаріальної таємниці, іншої інформації з обмеженим доступом, недопущення розголошення інформації, що стала відома під час її проведення.

За наявності об`єктивних підстав, які унеможливлюють проведення перевірки (хвороба завідувача односкладової державної нотаріальної контори, завідувача державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса тощо), що підтверджується відповідним документом, голова комісії порушує перед керівництвом Міністерства юстиції, територіального органу Міністерства юстиції питання про можливість перенесення строків перевірки.

Документ, що підтверджує обставини, які унеможливлюють проведення перевірки, надається нотаріусом Міністерству юстиції або територіальному органу Міністерства юстиції.

Перенесення строків перевірки здійснюється відповідним наказом, що видається Міністерством юстиції, територіальним органом Міністерства юстиції.

Відсутність завідувача односкладової державної нотаріальної контори, завідувача державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса на робочому місці на час перевірки без документального підтвердження поважних причин або відмова від надання необхідних документів на вимогу членів комісії є ухиленням від перевірки. Про ухилення від перевірки або відмову від надання необхідних документів на вимогу членів комісії складається акт, який підписується головою та членами комісії.

Ухилення від перевірки або відмова від надання необхідних документів на вимогу членів комісії є підставою для застосування до таких осіб заходів реагування, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до п.26, 27 Порядку №375/5 у визначений строк проведення перевірки нотаріус зобов`язаний перебувати на робочому місці відповідно до свого режиму роботи, створити умови для проведення перевірки, надати комісії всі необхідні документи та відомості, а також за потреби усні та письмові пояснення з питань, що стосуються предмета проведення перевірки.

У разі відсутності приватного нотаріуса, виконання обов`язків якого здійснюється іншим приватним нотаріусом на підставі договору про заміщення, проведення перевірки не переноситься. Довідку про результати перевірки підписує приватний нотаріус, який здійснює заміщення.

Відповідно до матеріалів справи, у зв`язку з продовженням надходження скарг на адресу Міжрегіонального управління від фізичних і юридичних осіб з приводу протиправності вчинення приватним нотаріусом ОСОБА_1 виконавчих написів на кредитних договорах, а також продовженні здійснення нотаріальної діяльності у період перебування на лікарняному та не наданням приватним нотаріусом відповідних підтверджуючих документів протягом тривалого часу про вихід на роботу, Міжрегіональним управлінням відповідно до наказу від 27.01.2021 №31/09 заплановано провести позапланову комплексну перевірку організації нотаріальної діяльності, дотримання порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства приватного нотаріуса ОСОБА_1 у період з 01-05 лютого 2021 року.

Як вбачається з актів, 01.02.2021, 02.02.2021 та 03.02.2021 під час перебування членів комісії за місцем розташування офісу нотаріуса встановлено відсутність приватного нотаріуса ОСОБА_1 на робочому місці, офіс приватного нотаріуса зачинений.

Водночас, як вказано Міжрегіональним управлінням в порядку контролю, ними були проведені відповідні перевірки в Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів щодо витрачання спеціальних бланків нотаріальних документів приватним нотаріусом ОСОБА_1 за період з 01.02.2021 по 03.02.2021. В ході проведених перевірок встановлено, що в Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів наявна інформація щодо використання 01.02.2021 (з 8 год. 46 хв. по 8 год. 55 хв.) приватним нотаріусом 1458 спеціальних бланків нотаріальних документів та 03.02.2021 (перший бланк використаний - о 15 год.13 хв., останній о 21 год. 10 хв. ) - 4432 спеціальні бланки нотаріальних документів, що як зазначив суд першої інстанції свідчить про вчинення нотаріальних дій в період перебування на лікарняному та ухилення від перевірки.

Разом з цим, як вбачається з апеляційної скарги та матеріалів справи позивач не заперечує факт його відсутності на робочому місці в період з 01.02.2021 по 03.02.2021.

Крім того, факт здійснення саме 01.02.2021 та 03.02.2021 нотаріальної діяльності в частині видачі виконавчих написів, підтверджується численними судовими рішеннями: рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.06.2021 в справі №160/7047/21, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13.04.2021 в справі №280/2545/21, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13.04.2021 в справі №380/3425/21, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.09.2021 в справі №380/4652/21, рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.04.2021 та постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.06.2021 в справі №340/1471/21, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 25.08.2021 та постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2021 в справі №460/6138/21, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 та постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2021 в справі №440/1877/21, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.06.2021 в справі №300/2163/21, рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.06.2021 та постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.08.2021 в справі №340/1471/21, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 в справі №260/1755/21, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 в справі №520/5515/21, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.06.2021 та постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2021 в справі №420/6107/21, рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.06.2021 та постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.08.2021 в справі №340/2748/21, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 в справі №380/7236/21, рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22.07.2021 в справі №343/1112/21, рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16.09.2021 в справі №337/1646/21, рішенням Високопільського районного суду Херсонської області від 20.10.2021 в справі №652/506/21, рішенням Подільського районного суду міста Києва від 13.01.2022 в справі №758/11449/21, рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 21.10.2021 в справі №628/3074/21, рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 21.09.2021 в справі №213/1969/21, рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.12.2021 в справі №750/10973/21, рішенням Володарського районного суду Донецької області від 06.07.2021 в справі №222/374/21, рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.07.2021 в справі №357/2773/21, рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 07.12.2021 в справі №165/1179/21, рішенням Іванівського районного суду Херсонської області від 30.06.2021 в справі №656/157/21.

Також, колегія суддів зазначає, що доводи позивача в частині здійснення певних дій щодо внесення до реєстру використаних документів не ним, а його помічником не знайшли свого підтвердження, оскільки, як вбачається з матеріалів справи та доказів наданих відповідачем (Центрально-Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Хмельницький) в позивача не було зареєстровано помічників, відповідно до особової справи приватного нотаріуса ОСОБА_1, відсутності укладених трудових договорів та наказів з кадрових питань.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та доводами відповідачів, що викладені обставини свідчать про ухилення нотаріусом від перевірки, не подання будь-яких повідомлень про вихід з лікарняного та здійснення значної кількості нотаріальних дій в період відсутності на робочому місці з 01.02.2021 по 03.02.2021.

Щодо процедури проведення перевірки, колегія суддів зазначає, наступне.

Як вже вказувалось вище, механізм здійснення Міністерством юстиції України, Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головними управліннями юстиції в областях, містах Києві та Севастополі перевірки організації роботи державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства, визначений Порядком, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 17 лютого 2014 року № 357/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 лютого 2014 року за № 298/25075.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 357/5 перевірка - планова або позапланова перевірка, під час якої перевіряється робота державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, нотаріальна діяльність приватного нотаріуса за відповідний період. Позапланова перевірка - не запланована Міністерством юстиції, територіальним органом Міністерства юстиції комплексна, цільова або контрольна перевірка організації роботи державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання ними правил нотаріального діловодства, а також перевірка за зверненнями фізичних і юридичних осіб.

Пунктом 14 Порядку № 357/5 передбачено, що перевірка за зверненнями фізичних та юридичних осіб проводиться у межах предмета звернення та повноважень Міністерства юстиції, головного управління юстиції шляхом витребування від державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса (особи, яка заміщує тимчасово відсутнього нотаріуса) необхідних документів та відомостей, що стосуються фактів, викладених у такій інформації, та письмових пояснень нотаріуса або з виїздом за місцезнаходженням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, робочого місця приватного нотаріуса.

Відповідно до пункту 15 Порядку № 357/5 у разі необхідності за дорученням Міністра юстиції може проводитися позапланова перевірка в загальному порядку проведення перевірок, визначеному цим Порядком. Позапланова перевірка проводиться як за період, що вже підлягав плановій комплексній перевірці, так і за період, що не підлягав такій перевірці. За наслідками такої перевірки комісія складає довідку про результати проведеної перевірки з висновками.

Відповідно до пункту 31 Порядку № 357/5 перевіркою встановлюється, чи дотримуються державні і приватні нотаріуси загальних положень чинного законодавства, яке регулює порядок вчинення нотаріальних дій та проведення під час їх вчинення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно із пунктом 33 Порядку № 357/5 за наслідками перевірки організації роботи державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства комісія протягом п`яти робочих днів з часу закінчення перевірки складає довідку у двох примірниках про результати проведеної перевірки із зазначенням оцінки роботи державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса та з викладеними у ній висновками і рекомендаціями. Загальна оцінка роботи державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса визначається як «добре», «задовільно», «незадовільно».

Відповідно до пункту 39 Порядку № 357/5 за результатами перевірки державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса, на підставі висновків комісії Міністерство юстиції, головне управління юстиції видає наказ, у якому встановлюється строк для усунення виявлених порушень та помилок.

Разом з цим, як зазначалось вище, позивач був відсутній на робочому місці під час перевірки і фактично ухилявся від її проведення.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, Міністерством юстиції України видавались доручення (07.09.2020 №3868/19.5.1/32-20) на підставі якого Міжрегіональне управління Міністерства юстиції видало наказ про проведення позапланової комплексної перевірки №831/08 від 23.09.2020 з дотримання усіх вимог законодавства. В подальшому, згідно вимог законодавства та неодноразовими поясненнями позивача (перебування на лікарняному) Міжрегіональне управління призначало повторне проведення позапланової комплексної перевірки (наказ №881/08 від 06.10.2020, наказ №900/08 від 12.10.2020).

В свою чергу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає, що відповідач при призначенні перевірок та процедурі їх затвердження дотримався процедури передбаченої законодавством.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про нотаріат» розроблено Порядок внесення Міністерством юстиції України, головними територіальними управліннями юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі або Нотаріальною палатою України подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю та його розгляд Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 28 липня 2011 року №1904/5.

Відповідно до пункту 2 Порядку №1904/5 подання Мін`юсту, управління юстиції або Нотаріальної палати України про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю вноситься до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату не пізніше тридцяти днів з дня встановлення підстав для анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, якщо інший строк не передбачено законом.

Крім того, як передбачено Порядком №1904/5 подання повинно містити: інформацію про наявність підстав, визначених пунктом 2 частини першої статті 12 Закону; зазначення конкретних порушень, які були допущені нотаріусом; пропозиції щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю. До Подання додаються: засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів, на підставі яких внесено Подання: доповідна записка про перевірку роботи нотаріуса; пояснення нотаріуса на предмет обставин, викладених у доповідній записці про перевірку роботи нотаріуса; копії документів про зупинення нотаріальної діяльності; копії документів, що свідчать про виявлені в діяльності нотаріуса порушення; документи, що свідчать про вжиті заходи щодо виявлених в роботі нотаріуса порушень; відповідні документи органів дізнання і слідства, прокуратури, суду тощо. Перелік документів, які додаються до Подання, визначається Мін`юстом, територіальним органом Міністерства юстиції залежно від підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 12 Закону.

Як видно з матеріалів справи, підставою для внесення подання про анулювання свідоцтва позивача стали неодноразові порушення приватним нотаріусом ОСОБА_1 законодавства при вчиненні виконавчих написів.

Щодо строків порушень, які передують поданню про анулювання свідоцтва, колегія суддів зазначає, що хоча й певні порушення в поданні зазначенні з пропущенням строку, однак є й достатньо порушень, які в межах терміну передбаченого законодавством правомірно лягли в основу внесення подання про анулювання свідоцтва, що вбачається з матеріалів справи.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що в зв`язку з подальшими зверненнями та встановленням неодноразових порушень, було подано доповнення до подання про анулювання свідоцтва позивача (а.с.1 том 14), які містять також низку порушень приватним нотаріусом ОСОБА_1, законодавства.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та Єдиного державного реєстру судових рішень, факт порушення приватним нотаріусом ОСОБА_1 законодавства при вчиненні виконавчих написів встановлений в наступних рішеннях: Рівненського міського суду Рівненської області від 16.09.2020 у справі №569/13263/20, Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 22.09.2020 в справі №335/6134/20, Краснолиманського міського суду Донецької області від 05.10.2020 у справі №236/2918/20, окремою ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 у справі №400/3400/20, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2020 у справі №400/3400/20 (суд хоча й скасував окрему ухвалу, однак вказав, що погоджується з висновком суду першої інстанції, що з огляду на вставлені судом обставини приватний нотаріус ОСОБА_1 був позбавлений повноважень вчиняти виконавчий напис про стягнення з позивача заборгованості на користь ТОВ «Фінфорс» у безспірному порядку. Колегія суддів також погоджується з позицією суду першої інстанції щодо безпідставності зазначення у вищевказаному виконавчому написі місця проживання позивача за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки факт проживання позивача за такою адресою не підтверджений будь-яким доказом) та інших.

Також, колегія суддів, в частині ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 у справі №400/3400/20 зазначає, що на момент надсилання (формування) подання, згідно з Єдиним державним реєстром судових рішень, окрема ухвала набрала законної сили.

Отже, оскільки допущені приватним нотаріусом порушення при вчиненні виконавчих написів на кредитних договорах не могли бути усунуті, Міжрегіональним управлінням прийнято рішення про застосування до приватного нотаріуса заходів реагування, передбачених чинним законодавством.

Також, колегія суддів зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що на адресу Міжрегіонального управління від фізичних і юридичних осіб надходили неодноразово скарги з приводу протиправності вчинення приватним нотаріусом ОСОБА_1 виконавчих написів на кредитних договорах, а також продовження здійснення нотаріальної діяльності у період перебування на лікарняному та не наданням приватним нотаріусом відповідних підтверджуючих документів протягом тривалого часу про вихід на роботу.

Крім того, колегія суддів зазначає, що подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю по своїй суті є висновком контролюючого органу, про наявність підстав, передбачених статтею 12 Закону України «Про нотаріат», для анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, який вноситься уповноваженому органу для розгляду, оцінки і прийняття за його наслідками відповідного рішення.

Враховуючи, що відповідачем були встановлені порушення позивачем законодавства при провадженні нотаріальної діяльності, які він оцінив як повторні і такі, що підтверджені рішеннями судів, внесення подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю здійснено в межах наданих відповідачу повноважень і на підставі чинного законодавства .

При цьому оцінювати обґрунтованість внесеного подання, наявність чи відсутність підстав для анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю має відповідний орган, до компетенції якого віднесено питання анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.29-1 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна діяльність приватного нотаріуса тимчасово зупиняється у разі направлення територіальним органом до Міністерства юстиції України подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю - до вирішення питання по суті, але не більш як на шість місяців.

Згідно з ст.29-2 Закону України «Про нотаріат» рішення про тимчасове зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса у випадках, передбачених частиною першою статті 29-1 цього Закону, приймає керівник відповідного територіального органу Міністерства юстиції України.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що, здійснюючи контроль за діяльністю нотаріусів, у тому числі, за дотриманням ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства, Міністерство юстиції України має право вжити відповідних заходів реагування, найсуворішим з яких є анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю і до вирішення питання по суті діяльність приватного нотаріуса зупиняється, але не більше як на шість місяців.

Отже, зупинення діяльності приватного нотаріуса, стосовно якого вирішується питання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, є превентивним заходом, метою якого є попередження порушень у сфері нотаріальної діяльності та запобігання пов`язаних із ними негативних наслідків.

На підставі вказаного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовна вимога про визнання протиправними дій Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) стосовно внесення до Міністерства юстиції України подання з пропозицією про анулювання належного ОСОБА_1 свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю №8679 виданого Міністерством юстиції України задоволенню не підлягає. А тому й вимога про визнання протиправним та скасування наказу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) наказ №768/09 від 20.11.2020 про тимчасове зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 та № 37/09 від 03.02.2021 "Про зупинення приватної нотаріальної діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_1 " також не підлягає задоволенню, оскільки наказ №768/09 винесений на підставі у зв`язку із надісланням подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, а наказ №37/09 на підставі п.4 ч.1 ст.29-1 Закону України "Про нотаріат" нотаріальну діяльність приватного нотаріуса ОСОБА_1 було зупинено правомірно, та в межах наданих повноважень Центрально-Західному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

В свою чергу, доводи апелянта не спростовують встановлених обставин та висновків суду з урахуванням матеріалів справи.

Щодо визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 18 лютого 2021 року №1 стосовно анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26 грудня 2011 року за №8679 на ім`я ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.33 Закону України «Про нотаріат» у разі виявлення під час перевірки неодноразового грубого порушення порядку вчинення нотаріальних дій свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса може бути анульовано у порядку та на підставах, передбачених цим Законом.

Згідно з пп.«е», «з» п.2 ч.1 ст.12 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю може бути анульовано Міністерством юстиції України за рішенням Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату, прийнятим на підставі подання Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, у випадках неодноразового порушення нотаріусом чинного законодавства або грубого порушення закону, яке завдало шкоди інтересам держави, підприємств, установ, організацій, громадян при вчиненні нотаріальних дій та/або інших дій, покладених на нотаріуса відповідно до закону, та набрання законної сили рішенням суду про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальної дії.

При цьому, завдання шкоди інтересам держави, підприємств, установ, організацій, громадян при вчиненні нотаріальних дій є обов`язковою ознакою, яка має бути встановлена органом, що вирішує питання про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю, як у випадку вчинення нотаріусом неодноразового порушення чинного законодавства, так і у разі грубого порушення закону.

Аналогічний правовий висновок міститься в постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №826/7176/17 та від 20.12.2019 №826/3746/17.

Відповідно до рекомендацій Верховного Суду, викладених у постанові від 29.04.2020 №817/800/17, суди, досліджуючи питання правомірності оскаржуваних рішень, процедури анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю та припинення нотаріальної діяльності, повинен дослідити наявність факту вчинення позивачем порушень, які завдали шкоди інтересам держави, підприємств, установ, організацій, громадян.

Згідно із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 826/2668/17, для прийняття рішення про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю на підставі підпункту «е» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат» повинні бути вчинені нотаріусом такі порушення, що у своїй сукупності є достатніми для застосування такого засобу реагування.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, та не спростовується сторонами у справі, відповідачем виявлено низку порушень зі сторони приватного нотаріуса ОСОБА_1 . Крім того, комісією встановлено, на підставі судових рішень, наявність заподіяної шкоди фізичним та юридичним особам, спричинення якої полягає у матеріальному та нематеріальному вираженні, а саме витрати на правничу допомогу, адвокатів, інші судові витрати, час на довготривалий захист своїх прав, неможливість розпорядження заробітною платою, грошові витрати, подання на виконання стягнення грошових сум, які є спірними (з огляду на те, що нараховані безпідставно або повторно, або неналежним чином), інші збитки та обмеження, хвилювання та страждання. Також, комісія вказала, що суттєвим стало й надходження 162 скарг на дії приватного нотаріуса ОСОБА_1

Також, судом першої інстанції встановлено, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень наявні відомості про понад 1100 рішень суду, ухвалених судами України у справах за участю нотаріуса ОСОБА_1 в період з 01.01.2020 з яких у понад 900 справ рішення ухвалено у 2021 році. Більшість цих судових справ стосувалося визнання виконавчих написів, вчинених нотаріусом ОСОБА_1 через неодноразові порушення ним законодавства такими, що не підлягають виконанню.

Крім того, як зазначив суд першої інстанції, у відповідності до статті 22 Цивільного кодексу України (відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з ч.2 ст.22 ЦК України збитками визначає:

- втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також

- витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України яка регламентує право на захист цивільних прав та інтересів, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В свою чергу захист цивільних прав та інтересів особи відбувається зокрема судом, що чітко передбачено статтею 16 Цивільного кодексу України, якою серед іншого передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (пункт 8 частини 2 статті 16 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Всі діючі процесуальні кодекси України, і Цивільний процесуальний кодекс України зокрема, гарантують право на звернення до суду за захистом.

Стаття 4 Цивільного процесуального кодексу України зазначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. А стаття 5 цього ж кодексу визначає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Так державний або приватний виконавець, приймаючи до виконання виконавчий напис, вчинений нотаріусом (уповноваженою державою особою), серед іншого арештовує рахунки боржника та розпочинає процедуру стягнення боргу. Зупинити процедуру стягнення боргу фізичні чи юридичні особи можуть виключно звернувшись до суду для визнання у судовому порядку виконавчого напису незаконним або таким, що не підлягає виконанню, що вимагає значних матеріальних затрат та часу.

При цьому, допоки триває судова процедура захисту порушених прав, громадяни залишаються без засобів до існування, витримують тиск виконавців, змушені постійно надавати пояснення, винаймати адвокатів, частково або повністю сплачувати спірний борг, який ймовірно може бути не відшкодований.

У зв`язку з цим критично важливим є обов`язкове дотримання нотаріусом вимог законодавства при вчиненні виконавчих написів, адже порушення тієї чи іншої норми законодавства у процедурі, призводить до відсутності безспірності нотаріальної дії, а також спричиняє можливість вчинення виконавчих написів на документах, які не підтверджують безспірної заборгованості.

З урахуванням вказаного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вбачаючи неодноразові порушення законодавства або грубі порушення закону під час вчинення нотаріусом виконавчих написах, особа звертаючись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів несе витрати, які в силу статті 22 Цивільного кодексу України є різновидом збитків, як складової майнової шкоди. Такі витрати можуть проявлятись та підтверджуватись у сплаті особою адміністративного збору за подачу позовної заяви, інших судових витратах, в оплаті послуг адвоката, інших витратах, необхідних для задоволення позовної заяви, витратах, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (статті 22 Цивільного кодексу України).

На підставі Подання і доданих до нього матеріалів і документів, з огляду на чисельну кількість судових рішень, що набрали законної сили і якими визнано виконавчі написи нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, враховуючи реальні збитки - очевидні витрати, які особа зробила або мусить ще зробити для відновлення свого порушеного права внаслідок вчинення нотаріусом нотаріальних дій, Комісія (як орган, що вирішує питання про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю) вповноважена прийняти рішення про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю згідно підпункту "е", "з" пункту 2 частини першої статті 12 Закону і що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в Постанові від 06.03.2019 у справі № 826/7176/17.

На підставі вказаного, колегія суддів погоджується, що Комісія у своєму рішенні від 18 лютого 2021 року № 1 прийшла до правомірного висновку про наявність підстав передбачених підпунктами «е» та «з» пункту 2 частини першої статті 12 Закону для анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю ОСОБА_1 .

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що встановленні судом першої інстанції обставини, дають змогу прийти до висновку, що приватний нотаріус ОСОБА_1 систематично не дотримується законодавства України при вчиненні нотаріальних дій, про що свідчать і рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27.10.2020 у справі №623/3093/20, Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 28.10.2020 у справі №623/3042/20, Володарського районного суду Донецької області від 08.12.2020 у справі №222/1048/20, Рівненського міського суду від 08.12.2020 у справі №569/17221/20, Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.11.2020 у справі №310/6838/20, Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16.11.2020 у справі №159/3831/20, Печерського районного суду міста Києва від 11.12.2020 у справі №757/31608/20-ц, Богодухівського районного суду Харківської області від 01.02.2021 у справі №613/1125/20 та інші.

Щодо правомірності прийняття Міністерством юстиції України наказу від 24.02.2021 №727/5 «Про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю», колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні даної вимоги, з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 69 пункту 4 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 228, Мін`юст здійснює державне регулювання нотаріальної діяльності, зокрема, видає та анулює в установленому законом порядку свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Згідно з пунктом 14 Порядку внесення подання на підставі рішення Комісії про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю видається відповідний наказ Міністерства юстиції України.

Наказ Міністерство юстиції України від 24 лютого 2021 року № 727/5 видано на підставі рішення Комісії від 18 лютого 2021 року № 1, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним на момент його видання законодавством України, а тому суд першої інстанції вірно вказав, що відсутні підстави для задоволення вимог позивача щодо скасування наказу та визнання його протиправним.

Аналогічно й щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) №58/09 від 25 лютого 2021 року про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 з 25 лютого 2021 року.

Відповідно до вимог ст.30-1 Закону України «Про нотаріат» припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса здійснюється відповідним територіальним органом Міністерства юстиції України за наявності підстав, передбачених цим Законом, шляхом видання наказу про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса.

Враховуючи викладене, на виконання наказу Міністерство юстиції України від 24.02.2021 № 727/5 «Про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю, виданого Міністерством юстиції України 26 грудня 2011 за №8679 на ім`я ОСОБА_1 » та відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 30, статті 30-1 Закону України «Про нотаріат» Міжрегіональним управлінням видано наказ №58/09 «Про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_1 з 25 лютого 2021», тобто, у межам повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а тому суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що підстави для визнання його протиправним та скасування - відсутні.

Щодо визнання протиправними дії Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та Житомирської регіональної філії ДП "НАІС" при подачі та виконанні повідомлення від 19.03.2021 на припинення доступу до Єдиних та Державних реєстрів, колегія суддів зазначає, що Житомирська регіональна філія Державного підприємства "Національні інформаційні системи" не наділена свободою розсуду у разі отримання від територіального управління юстиції повідомлення за формою, встановленою Додатком 2 до Порядку ведення Єдиного реєстру нотаріусів, та була зобов`язаний вчинити оскаржувані дії.

Також, як вірно зазначив суд першої інстанції, ДП «Національні інформаційні системи» не приймає самостійного рішення щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру нотаріусів, в тому числі, щодо зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса. Факт внесення відомостей до Єдиного реєстру нотаріусів прямо пов`язаний із отриманням повідомлення про зупинення діяльності від територіального органу юстиції, такі повідомлення були отримані ДП від територіального управління юстиції, а тому вважати дії щодо блокування доступу до Єдиних та Державних реєстрів протиправними суд не убачає підстав.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22.04.2019 у справі №826/3269/18: «відповідно до Статуту ДП «НАІС», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2018 року № 106/5, предметом діяльності ДП «НАІС» є технічне та технологічне створення, запровадження, експлуатація програмно-експлуатаційних комплексів Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України. При цьому ДП «НАІС» діє на принципах госпрозрахунку, самофінансування та самоокупності і функціонує як самостійний суб`єкт господарювання, на нього не покладено обов`язки виконання функцій та повноважень щодо прийняття рішення про державну реєстрацію обтяжень рухомого майна.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 1999 року № 1272 «Деякі питання адміністрування Державних та Єдиних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України» (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 15 червня 2015 року № 424), а також наказу Міністерства юстиції України від 25 червня 2015 року № 1059/5 про «Деякі питання щодо визначення адміністратора Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України» ДП «НАІС» визначено адміністратором Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України.

Отже, суд приходить до висновку, про те, що ДП «НАІС» не здійснює владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, та законодавчо не уповноважене владно керувати поведінкою, зокрема, позивача».

Тобто, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що позовні вимоги до Житомирської регіональної філії Державного підприємства "Національні інформаційні системи" задоволенню не підлягають у зв`язку із їх безпідставністю.

Крім того, колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга в цій частині жодних доводів не містить так само як і в частині визнання протиправними дії Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) при подачі повідомлення від 19.03.2021.

На підставі вище зазначеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку відмовивши в задоволені позовних вимог, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Крім того, у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачений ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 25 травня 2022 року.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Смілянець Е. С. Полотнянко Ю.П.