Справа № 440/4748/22
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

25 травня 2022 рокум. ПолтаваСправа № 440/4748/22

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Ясиновський І.Г., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДОПТОМ" про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДОПТОМ" до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

23 травня 2022 року подано до Полтавського окружного адміністративного суду позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДОПТОМ" до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення про тимчасове припинення виробництва та обігу харчових продуктів № 11 від 11.05.2022, винесене в.о. начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області - головний державний інспектор та головний державний ветеринарний інспектор Полтавської області Павловим Сергієм Леонідовичем.

Позов зареєстрований канцелярією суду 24 травня 2022 року. За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полтавського окружного адміністративного суду, згідно відповідного протоколу від 24.05.2022 року, головуючим суддею було визначено суддю Ясиновського І.Г.

Також позивачем 23 травня 2022 року подано до Полтавського окружного адміністративного суду заяву про забезпечення адміністративного позову (що зареєстрована канцелярією суду 24 травня 2022 року), відповідно до якої останній просить зупинити дію рішення про тимчасове припинення виробництва та обігу харчових продуктів №11 від 11.05.2022, винесене в.о. начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області - головний державний інспектор та головний державний ветеринарний інспектор Полтавської області Павловим Сергієм Леонідовичем.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, "що внаслідок оскаржуваного рішення позивач тимчасово призупинив свою господарську діяльність, що завдає значних збитків підприємству. І як наслідок в цей скрутний час воєнного стану для бізнесу і громадян позивач із-за незаконного рішення вимушений відправляти своїх працівників у відпустку без збереження заробітної плати та із-за відсутності доходу здійснити своєчасну сплату податків до державного бюджету. Окрім того, позивач постійно виготовляє продукцію - тушонку, яка поставляється на потреби ЗСУ, територіальної оборони та внутрішньо переміщених осіб. На разі продовольчі запаси є пріоритетними та необхідними. Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових, господарських інтересів позивача від можливих незаконних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля уникнення завдання збитків підприємству".

До заяви про забезпечення позову додано платіжне доручення №877 від 23.05.2022 року, що підтверджує сплату судового збору в сумі 744,30 грн.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Частинами першою та другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 № 2747-IV (надалі також КСА України) визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

З аналізу положень статті 150 КАС України вбачається, що забезпеченням адміністративного позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи, визначених заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Таким чином, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відтак, заявник помилково ототожнює суть забезпечення позову із своїм бажанням за допомогою такого забезпечення позову здійснити охоронну матеріально-правових, господарських інтересів позивача.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів учасників даного судового процесу, а також відповідати змісту позовних вимог.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа звернувшись з такою заявою, позовним вимогам.

Застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпечення позову у такий спосіб є виходом за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність, в свою чергу, передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Оцінюючи обґрунтованість заяви позивача про забезпечення позову, суд враховує, що позивачем не наведено обставин та не надано доказів, які б свідчили, що виконання рішення у справі, у разі задоволення позовних вимог з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача, буде ускладненим або неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, а також, що для відновлення таких прав і свобод необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

В той же час, суд зазначає, що у разі задоволення даного позову рішення суду не передбачатиме його виконання, адже позивачем не заявлено вимог зобов`язального характеру.

Всі аргументи заявника зводяться до його припущень про можливі незаконні дії з боку відповідача, які не є предметом спору, а також його твердження щодо збитків підприємства внаслідок виконання заявником рішення відповідача про тимчасове припинення виробництва та обігу харчових продуктів, однак без надання належних та допустимих доказів в підтвердження вказаних обставин.

Обраний засіб забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення є фактичним вирішенням справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову, направлений не на саме рішення, а на наслідки його виконання.

Суд зазначає, що при розгляді клопотання про забезпечення позову не може вирішуватись питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті.

Їх оцінка в сукупності може бути надана судом лише за наслідками розгляду самої справи, з урахуванням усіх належних та допустимих доказів, які сторони вправі надавати суду саме в ході розгляду адміністративної справи.

Крім того, суд наголошує, що оскаржуваним рішенням про тимчасове припинення виробництва та обігу харчових продуктів №11 від 11.05.2022 зобов`язано позивача тимчасово припинити виробництво та обіг харчових продуктів в термін до 10 робочих днів з дня вручення і оприлюднення цього рішення.

Зважаючи на отримання відповідного рішенням позивачем 12 травня 2022 року, вказаний в останньому строк тимчасового припинення виробництва та обігу харчових продуктів спливає 26 травня 2022 року, відтак з урахуванням часу звернення позивача із вказаною заявою та строком передбаченим кодексом для розгляду такої заяви судом, забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення, яке станом на час розгляду заяви позивача вже мало бути фактично виконане останнім є недоцільним.

Заявником не доведені та документально не підтверджені обставини, які б унеможливили захист його прав та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі, та на які заявник посилається у заяві про забезпечення позову.

Не доведено заявником і того, що без вжиття заходів забезпечення позову ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, стане неможливим.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а тому заява позивача про забезпечення адміністративного позову залишається судом без задоволення.

Керуючись статтями 150, 154, 241, 243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДОПТОМ" про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДОПТОМ" до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення судового рішення шляхом подання апеляційної скарги в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.Г. Ясиновський