Справа № 280/9353/21
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2022 року м. Дніпросправа № 280/9353/21
(суддя Конишева О.В., м. Запоріжжя)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління поліції охорони в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року у справі №280/9353/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21 вересня 2021 року звернувся до суду з позовом до Управління поліції охорони в Запорізькій області, згідно з яким просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Управління поліції охорони в Запорізька області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби Управління поліції охорони в Запорізькій області 18.10.2018 року;

зобов`язати Управління поліції охорони в Запорізькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби Управління поліції охорони в Запорізькій області 18.10.2018 згідно Наказу № 298 о/с за повних 15 років вислуги у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач в порушення вимог законодавства відмовив позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року позов задоволено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач, який має вислугу 15 років 03 місяці 14 днів, набув право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в Управлінні поліції охорони в Запорізькій області 18.10.2018 в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його до апеляційного суду. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та як наслідок помилково задоволено позов. Відповідач зазначає про те, що до спірних відносин підлягає застосуванню норми ч.2 ст. 9 Закону України №2262-ХІІ, який має вищу юридичну силу ніж постанова КМУ від 17.07.1992 №393, яку прийнято на виконання вказаного Закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що позивач відповідно до записів у трудовій книжці НОМЕР_1 , 05.10.2007 прийнятий на службу в органи внутрішніх справ України та 06.11.2015 звільнений. 07.11.2015 прийнятий на службу до поліції (а.с.6).

Відповідно до витягу з наказу Управління поліції охорони в Запорізькій області (від 18.10.2018 №298 о/с старшого сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського взводу реагування Бердянського міжрайонного відділу Управління поліції охорони в Запорізькій області Управління поліції охорони в Запорізькій області звільнено за власним бажанням з 18.10.2018, вислуга на день звільнення в календарному обчисленні складає 15 років 03 місяці та 14 днів (а.с.7).

17.06.2021 позивач звернувся до Управління національної поліції охорони в Запорізькій області із проханням здійснити остаточний розрахунок щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с.8).

08.07.2021 Управлінням поліції охорони в запорізькій області надано відповідь позивачу на вказаний запит, в якій зазначено, що позивач на час звільнення не мав права на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а тому виплата одноразової грошової допомоги на позивача не розповсюджується (а.с.9).

Правомірність дій відповідача щодо відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди захищається законом.

За змістом преамбули Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2262-ХІІ особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Аналогічне положення закріплено в абзаці четвертому пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393 (далі - Порядок № 393), за змістом якого військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Наведені положення пункту 10 Порядку № 393 не пов`язують виплату одноразової грошової допомоги з набуттям особою права на пенсію.

Системний аналіз наведених положень Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» дає підстави для висновку, що частина друга статті 9 цього Закону встановлює дві підстави для виплати одноразової грошової допомоги зазначеним у ній особам, зокрема, це особи, які мають право на пенсію та звільнені зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини за наявності вислуги років 10 років і більше.

Отже, право на отримання одноразової грошової допомоги, яка має разовий характер, зокрема, особами рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу Управління поліції охорони в Запорізькій області, у розмірі 25 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби пов`язане з наявністю 10 річної вислуги та звільненням з передбачених підстав, таким чином ненабуття права на пенсію цих осіб не може нівелювати їх право на отримання зазначеної допомоги за умови наявності 10 і більше років вислуги.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду України від 17 березня 2015 року №21-80а15 та постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року прийнятої у справі №821/3762/15-а.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи правовий висновок Верховного Суду про те, що положення пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 не пов`язують виплату одноразової грошової допомоги з набуттям права на пенсію, суд апеляційної інстанції враховуючи наявність у позивача при звільненні повних 15 років вислуги погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління поліції охорони в Запорізькій області - залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року у справі №280/9353/21 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 25 травня 2022 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.М. Іванов