Справа № 420/7773/21
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2022-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/7773/21
Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів Турецької І.О., Шеметенко Л.П.

за участю секретаря Тутової Л.С.

за участю представників апелянтів Бутрик А.О., Ясніцької Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ» до Головного управління ДПС в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Державної податкової служби України про визнання протиправною бездіяльності щодо невжиття належних заходів, направлених на відшкодування суми податку на додану вартість, стягнення заборгованості з податку на додану вартість

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ» ( далі позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області ( далі- відповідач -1), Головного управління Державної казначейської служби в Одеській області ( далі- відповідач 2), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Державної податкової служби України, в якому просив:

-визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС в Одеській області щодо невжиття належних заходів, направлених на відшкодування на рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ» () задекларованої суми податку на додану вартість по податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року у загальному розмірі 4105449,00 грн.;

-стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ» () заборгованість бюджету з податку на додану вартість в розмірі 4105449,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що внаслідок протиправного блокування електронного документообігу між ТОВ «ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ» та податковим органом позивача протиправно позбавлено права на бюджетне відшкодування, оскільки сума від`ємного значення податку на додану вартість у розмірі 4105449,00 грн., яка була відображена в податковій декларації з ПДВ за червень 2015 року, не була автоматично зарахована ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області до системи електронного адміністрування ПДВ через несвоєчасну реєстрацію такої декларації з вини податкового органу.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС в Одеській області щодо невжиття належних заходів, направлених на відшкодування на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ» задекларованої суми податку на додану вартість по податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року в загальному розмірі 4105449,00 грн. (чотири мільйона сто п`ять тисяч чотириста сорок дев`ять грн. 00 коп.).

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ» суму з податку на додану вартість 4105449,00 грн. (чотири мільйона сто п`ять тисяч чотириста сорок дев`ять грн. 00 коп.).

Стягнуто з Головного управління Державної казначейської служби в Одеській області (код ЄДПРПОУ 37607526) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ» () судові витрати у розмірі 25 781,00 грн. (двадцять п`ять тисяч сімсот вісімдесят одну грн. 00 коп.).

В апеляційній скарзі, Головне управління Державної казначейської служби в Одеській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду від 25 серпня 2021 року скасувати в частині стягнення судових витрат з ГУ ДКСУ в Одеській області та прийняти в цій частині нову постанову, якою стягнути судові витрати з належного відповідача.

В апеляційній скарзі, Головне управління ДПС України в Одеській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду від 25 серпня 2021 року скасувати, прийняти нове про відмову в задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що що ТОВ «ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ» за жодною із поданих податкових декларації з податку на додану вартість (зокрема, поданої за звітний період червень 2015 року) не заявляло суму ПДВ до бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок, відкритий у банківській установі. Апелянт, посилаючись на відповідні приписи законодавства, зазначив, що бюджетному відшкодуванню підлягає сума ПДВ, яка, по-перше, відображена суб`єктом господарювання у рядку 23.2 податкової декларації з ПДВ, яка подається із додатками 3 та 4, та, по-друге, щодо якої пройшла процедура узгодження за наслідками проведених контролюючим органом перевірок. Однак, ТОВ «ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ» не відображало суму ПДВ у розмірі 4 105 449 грн. у рядку 23.2 податкової декаларції за червень 2015 року, не подавало додатків 3 та 4 до неї, та у будь-якій з настуних податкових декларацій не зявляло суму ПДВ до бюджетного відшкодування. З огляду на наведене, податковий орган стверджує про відсутність з боку підприємства будь яких спроб скористатися сумою сформованого від`ємного значення податку на додану вартість в якості бюджетного відшкодування із отриманням на її розрахунковий рахунок у банку, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

В апеляційній скарзі, ДПС України, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду від 25 серпня 2021 року скасувати, прийняти нове про відмову в задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що позовні вимоги ТОВ «ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ» про стягнення суми бюджетного відшкодування у розмірі 4 089 125 грн. в рамках ідентичних спірних правовідносин вже були предметом судового розгляду по справі № 815/3326/16 за позовом ТОВ «ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області про стягнення податку на додану вартість, за наслідками розгляду яких судом було відмовлено у їх задоволені. Під час розгляду справи Одеським окружним адміністративним судом на виконання постанови Верховного Суду від 16.10.2018 по справі № 815/3326/16 встановлено та позивачем не заперечувалось, що ТОВ "ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ" до контролюючого органу із заявою про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації, не зверталось та розрахунку суму бюджетного відшкодування не надавало. Крім того зазначені суми не були відображені позивачем і в рядку 23.2 податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року, та не відображались у рядках 20.2 податкової звітності позивача нового зразка за періоди з червня 2015 року до квітня 2016 року, що подавалась позивачем в подальшому до Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, тобто у рядках, що передбачають зазначення суми, яка підлягають бюджетному відшкодуванню та зарахуванню на банківських рахунок платника податку. У зв`язку з цим Одеським окружним адміністративним судом в рішенні від 17.07.2019 по справі № 815/3326/16 зазначено, що «судом не вбачається законодавчих підстав для задоволення позовної вимоги позивача про стягнення на його користь з Державного бюджету України відшкодування податку на додану вартість у сумі 4089125,00 грн., оскільки право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість на банківський рахунок платника податку може бути реалізоване цим платником лише у разі дотримання ним передбаченої законодавством процедури та низки законодавчих умов, зокрема, подання контролюючому органу податкових декларацій з відображенням суми податку на додану вартість у відповідному рядку та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування. Зазначених дій, як було встановлено судом та не заперечувалось сторонами позивачем здійснено не було». Судове рішення у справі № 815/3326/16 набрало законної сили, а встановлені у ньому обставини відповідно до ст. 78 КАС України є обов`язковими для суду про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалене судове рішення.

Сторони не скористалися своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.07.2019р. у справі № 815/3326/16 визнано протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси головного управління ДФС в Одеській області, що виразилася у не включенні даних про стан рахунку TOB «ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ» до системи електронного адміністрування та необґрунтованому неврахуванню задекларованого TOB «ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ» у рядку 24 декларації з ПДВ за червень 2015 року суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 4 105 449,00 грн.; зобов`язано Державну фіскальну служби України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку TOB «ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину від`ємного значення, відображеного позивачем в рядку 24 податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року у розмірі 4 105 449,00 грн., та відобразити у витягу з системи електронного адміністрування ПДВ зазначену суму.

При вирішенні спору у справі № 815/3326/16 встановлено, що«ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ» знаходилось на обліку в ДПІ у Київському районі м. Одеси головного управління ДФС в Одеській області та здійснювало свою фінансово-господарську діяльність за адресою: м. Одеса, проспект Маршала Жукова, буд. 101/11.

15.06.2015 р. ТОВ «ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ» укладено з ДПІ у Київському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області договір про визнання електронних документів №150620151.

Згідно п.3 розділу 6 Договору, зазначений договір діє до закінчення строку дії чинності сертифікатів відкритих ключів. Відповідно до п.4 розділу 6 Договору податковий орган має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку не надання платником податків нового сертифікату відкритого ключа заміть скасованих або у разі зміни платником місця реєстрації. Даний договір позивачем було зареєстровано належним чином.

Після укладення договору ТОВ «ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ» своєї адреси не змінювало. Сертифікат відкритого ключа після укладання договору від 15.06.2015 р. також не змінювався та діяв до 21.12.2015 р.

01.07.2015 р. позивач направив в електронному вигляді для реєстрації податкову накладну №5 від 20.06.2015. Однак, податковий орган її не прийняв, мотивуючи своє рішення відсутністю договору про визнання електронної звітності.

01.07.2015 р. позивач направив на адресу відповідача для укладання та реєстрації новий договір №010720151 від 01 липня 2015 року про визнання електронних документів, який також не був прийнятий ДПІ у Київському районі м. Одеси головного управління ДФС в Одеській області.

16.07.2015 р. ТОВ «ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ» направлено в електронному вигляді контролюючому органу для реєстрації податкову декларацію з податку на додану вартість підприємства за червень 2015 року, де у рядках 23, 23.3 «Сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу на момент подання податкової декларації, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного (звітного) податкового періоду», рядку 24 «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного (звітного) податкового періоду» підприємством було відображено суму ПДВ у розмірі 4 105 449,00 грн. Однак, податковий орган декларацію також не прийняв, мотивуючи своє рішення відсутністю договору про визнання електронної звітності

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 04.08.2015 р. по справі №815/4108/15, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2015 року, задоволено позовні вимоги ТОВ «ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ» до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, визнано протиправними дії щодо блокування реєстрації податкових накладних позивача у Єдиному реєстрі податкових накладних та відмови в укладанні та реєстрації договору про визнання електронних документів №010720151 від 01.07.2015 року; зобов`язано зареєструвати податкову накладну №5 від 20.06.2015 року; зобов`язано утриматися від подальших неправомірних дій, що порушують чинне податкове законодавство та полягають у не реєстрації податкових накладних ТОВ «ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ».

Постановою Вищого адміністративного суду України від 31.05.2016 року у справі №К/800/52413/15 постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04.08.2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2015 року скасовано в частині зобов`язання Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області утриматись від подальших неправомірних дій, що порушують чинне податкове законодавство та полягають у не реєстрації податкових накладних ТОВ «ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ», та в цій частині в задоволені позовних вимог було відмовлено. В іншій частині постанова Одеського окружного адміністративного суду від 04.08.2015 року та ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2015 року були залишені без змін.

Листом ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 24.12.2015 року №25499/15-51-11-00 повідомлено ТОВ «ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ», що у зв`язку із переведенням системи «Електронного адміністрування ПДВ» в основний режим роботи та приведення її у відповідність до норм чинного законодавства, орієнтовано з початку червня 2015 року у електронних системах ДФС на центральному рівні регулярно проводяться технічні роботи та зміни, що часто приводять до їх некоректної роботи. Новий режим роботи системи передбачає значне навантаження на електроні ресурси ДФС, у зв`язку з цим регулярно відбуваються збої у програмному забезпеченні на центральному рівні, у тому числі і системи «Електронного адміністрування ПДВ», які не підлягають виявленню та усуненню на районному рівні.

01.01.2016 р. ТОВ «ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ» змінило податкову адресу, та встало на податковий облік до Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

13.01.2016 р. між позивачем та Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області було укладено договір про визнання електронних документів №130120161.

При цьому вся податкова звітність з податку на додану вартість за період з червня по грудень 2015 року, яка не приймалась ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області була надана позивачем засобами електронного зв`язку вже за новим місцем обліку до Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, яка була прийнята та зареєстрована останнім.

19.02.2016 р. ТОВ «ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ» звернулося до Білоцерківської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області із листом, в якому просило повідомити про причини не відновлення суми ліміту (рядок 24) на картці підприємства щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН, а також здійснити заходи щодо відновлення суми ліміту (рядок 24 декларації) на картці підприємства щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН.

Листом від 26.02.2016 р. №1780/10-02-15-01-20 Білоцерківською ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області повідомлено позивачу, що в функціях регіональної інспекції є лише візуальний доступ до перегляду інформації, щодо показників в системі електронного адміністрування ПДВ, а тому у неї відсутня інформація щодо причин не відновлення позивачу суми ліміту (рядок 24 декларації) на картці підприємства щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН.

Таким чином, судами у справі №815/4108/15 зроблено висновок щодо наявності протиправної відповідальності податкових органів щодо не включення даних про стан рахунку ТОВ «ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ» до системи електронного адміністрування та необґрунтоване неврахування задекларованої позивачем у декларації з ПДВ суми від`ємного значення, що позбавило ТОВ «ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ» права на бюджетне відшкодування податку на додану вартість у сумі 4089125,00 грн.

Не погоджуючись з протиправною бездіяльністю Головного управління ДПС в Одеській області щодо невжиття належних заходів, направлених на відшкодування на рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ» () задекларованої суми податку на додану вартість по податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року у загальному розмірі 4105449,00 грн., позивач звернувся до суду з цим позовом.

При цьому, належним способом захисту свого права, позивач вважав саме стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ» () заборгованість бюджету з податку на додану вартість в розмірі 4105449,00 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що бездіяльність Головного управління ДПС в Одеській області щодо невжиття належних заходів, направлених на відшкодування на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ задекларованої суми податку на додану вартість по податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року в загальному розмірі 4 105 449,00 грн., є протиправною. Крім того, застосовуючи належний спосіб захисту прав позивача, суд вважав за необхідне стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ» суму з податку на додану вартість 4 105 449,00 грн.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі ПК України).

Відповідно до п.п.48.3, 48.4 ст.48 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) податкова декларація повинна містити такі обов`язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

В окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов`язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.

Згідно з п.49.11 ст.49 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов`язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв`язку, - протягом п`яти робочих днів з дня її отримання.

Відповідно до п.49.10 ст.49 Податкового кодексу України відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від`ємного значення об`єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов`язань тощо) забороняється.

Судом також встановлено та відповідачем не спростовано, що позивач дотримався всіх вимог встановлених Податковим кодексом України для оформлення та подачі податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року. Разом з тим така декларація, як і інша податкова звітність позивача не була прийнята ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області з незалежним від ТОВ ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ обставин, що було предметом розгляду в адміністративній справі №815/4108/15.

При цьому, колегія суддів зазначає, що порядок визначення суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та алгоритм дій платника податку та державних органів щодо відшкодування з Державного бюджету України ПДВ встановлені у розділі V Податкового кодексу України.

Згідно з вимогами п.200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.2, п.200.4 ст.200 ПК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно п.200.7 - п.200.13 ст.200 ПК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

До податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій.

Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають право податковим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Контролюючий орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування у звітному (податковому) періоді, та зараховує таку суму заниження до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду;

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

У разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно частини 5 ст. 353 КАС України висновки і мотиви Верховного Суду, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Судом, на виконання постанови Верховного Суду від 16.10.2018 року по справі №815/3326/16 під час нового розгляду було встановлено та позивачем не заперечувалось, що «ТОВ ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ» до контролюючого органу із заявою про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації, не зверталось та розрахунку суму бюджетного відшкодування не надавало. Крім того зазначені суми не були відображені позивачем і в рядку 23.2 податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року, та не відображались у рядках 20.2 податкової звітності позивача нового зразка за періоди з червня 2015 року до квітня 2016 року, що подавалась позивачем в подальшому до Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, тобто у рядках, що передбачають зазначення суми, яка підлягають бюджетному відшкодуванню та зарахуванню на банківських рахунок платника податку.

Разом з тим, як зазначив з даного приводу представник позивача у письмових пояснення, наданих з урахуванням висновків Верховного Суду від 16.10.2018 року по справі №815/3326/16, у зв`язку із прийняттям Закону України від 16 липня 2015 року №643-VII Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість, який набрав чинності 29.07.2015, було внесено ряд змін до порядку обрахунку показників формули, визначеної пунктом 200-1.3 статті 200 ПК України, зокрема передбачено, що формула (всі її складові), яка визначає реєстраційну суму, на початок третього робочого дня після набрання чинності Законом №643 обнуляється .

При цьому відповідно до пункту 34 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення ПК України зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або від`ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначене пунктом 200-1.3 статті 200 цього Кодексу, автоматично збільшується контролюючим органом до 31 липня 2015 року для платників податків, що застосовують звітний (податковий) період місяць, без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, на суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначено в податковій звітності з податку на додану вартість, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за червень 2015 року. На таку суму платником податку збільшується розмір суми податкового кредиту за звітний (податковий) період (липень 2015 року).

Оскільки податкова декларація позивача з податку на додану вартість за червень 2015 року було прийнята та зареєстрована з вини податкового органу несвоєчасно, а саме: 16.02.2016 року, то сума від`ємного значення податку на додану вартість не може бути зарахована до системи електронного адміністрування ПДВ, з огляду на що ТОВ «ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ» не мало можливості ні зареєструвати податкові накладні, ні подати заяву, що передбачена ст.200 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин). До того ж у позивача не було відновлено суми ліміту на картці підприємства, щоб подати відповідну заяву.

Разом з тим, апеляційним судом не вбачається законодавчих підстав для задоволення позовної вимоги позивача про стягнення на його користь з Державного бюджету України відшкодування податку на додану вартість у сумі 4089125,00 грн., оскільки право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість на банківський рахунок платника податку може бути реалізоване цим платником лише у разі дотримання ним передбаченої законодавством процедури та низки законодавчих умов, зокрема, подання контролюючому органу податкових декларацій з відображенням суми податку на додану вартість у відповідному рядку та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування. Зазначених дій, як було встановлено судом та не заперечувалось сторонами позивачем здійснено не було, а тому колегія суддів вважає зазначену позовну вимогу передчасною.

Вказаний висновок також був зроблений судом у рішенні Одеського окружного адміністративного суду у справі № 815/3326/16, яким у задоволенні позовних вимог «ТОВ ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ» про стягнення на його користь з Державного бюджету України відшкодування податку на додану вартість у сумі 4089125,00 грн. відмовлено.

Дане рішення залишено в силі Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2019 року, та Постановою Верховного Суду від 18.02.2021 року.

Жодних доказів щодо реалізації позивачем свого права на бюджетне відшкодування податку на додану вартість на банківський рахунок платника податку шляхом дотримання ним передбаченої законодавством процедури та низки законодавчих умов, зокрема, подання контролюючому органу податкових декларацій з відображенням суми податку на додану вартість у відповідному рядку та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування, на момент розгляду цієї справи, ТОВ «ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ» також не надано.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині.

Крім того, суд першої інстанції, визнаючи протиправною бездіяльність Головного управління ДПС в Одеській області щодо невжиття належних заходів, направлених на відшкодування на рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ» () задекларованої суми податку на додану вартість, не конкретизував та не мотивував які саме заходи повинен був вжити податковий орган для відшкодування на рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ» () задекларованої суми податку на додану вартість, щодо яких визнано його бездіяльність.

Як було зазначено вище, рішеннями судів по справі № 815/3326/16 було визнано протиправними дій ДПІ у Київському районі м. Одеси щодо позбавлення товариства з обмеженою відповідальністю ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ права на бюджетне відшкодування податку на додану вартість підлягають вирішенню судом шляхом визнання протиправною бездіяльності Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси головного управління ДФС в Одеській області, що виразилася у не включенні даних про стан рахунку TOB «ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ» до системи електронного адміністрування та необґрунтованому неврахуванню задекларованого TOB «ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ» у рядку 24 декларації з ПДВ за червень 2015 року суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 4 105 449,00 грн.

З огляду на наведене, суд першої інстанції не мав підстав розглядати знову ці позовні вимоги. Водночас, будь які інші позовні вимоги, стосовно протиправної бездіяльності Головного управління ДПС в Одеській області, яка стосується невиконання будь яких інших дій щодо невжиття належних заходів, направлених на відшкодування на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ» задекларованої суми податку на додану вартість, позивачем не заявлялися та не були предметом розгляду у суді першої інстанції.

Дані обставини свідчать про відсутність підстав для задоволення позову також і в цій частині.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» ЄСПЛ повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Обов`язок суду мотивувати прийняття або відхилення доводів сторін по суті спору полягає у відображенні в судовому рішенні висновків суду про те, що саме дало йому підстави прийняти та/чи відхилити аргументи сторін щодо суті спору, з посиланням на з`ясовані у справі обставини та норми матеріального чи процесуального права, що підлягають застосуванню до правовідносин, що склалися.

Водночас, оскільки на суд покладено обов`язок здійснювати правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Законів України «Про судоустрій і статус суддів» у редакціях від 07 липня 2010 року та 02 червня 2016 року), зазначений обов`язок суду полягає в закладенні у свої мотиви відповідної аргументації з дотриманням принципів верховенства права.

Оцінюючи доводи апеляційних скарг, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не встановлено в повній мірі фактичні обставини справи, та не надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів, наведених відповідачами, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено повно та правильно, а отже і наведені скаржниками доводи в апеляційних скаргах щодо цього спростовують неправильних по суті висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. ст. 242 КАС України КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. ст. 315, 317 КАС України суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове судове рішення на підставі неправильного застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, враховуючи позицію апеляційного суду щодо відмови в задоволенні позовних вимог, судові витрати в силу ст. 139 КАС України, розподілу між сторонами не підлягають.

Керуючись ст. ст. 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ» до Головного управління ДПС в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Державної податкової служби України про визнання протиправною бездіяльності щодо невжиття належних заходів, направлених на відшкодування суми податку на додану вартість, стягнення заборгованості з податку на додану вартість - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТ ІНВЕСТ ТОРГ» - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 26.05.2022р.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Турецька І.О. Шеметенко Л.П.