Справа № 460/4490/22
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2022-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
26 травня 2022 року м. Рівне №460/4490/22
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинення певних дій,
В провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа № 460/4490/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить: 1) визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиконання вимог пункту 1 Указу Президента України від 23 лютого 2002 року № 173/2002 Про посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ при нарахуванні грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 01 січня 2003 року по 01 січня 2008 року, протиправною; 2) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити надбавку у розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років), передбачену вимогами пункту 1 Указу Президента України від 23 лютого 2002 року № 173/2002 Про посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за період з 01 січня 2003 року по 01 січня 2008 року ОСОБА_1 ; 3) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 у премію у відсотках визначених у наказах командира військової частини НОМЕР_1 за період з 01 січня 2003 року по 01 січня 2008 року, з урахуванням виплачених сум; 4) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 відповідно до вимог Порядку проведення компенсації громадянами втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням встановлених строків нарахування та виплати частини грошового забезпечення з 1 січня 2003 року по 1 січня 2008 року; 5) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 відповідно до Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15 січня 2004 року, здійснити ОСОБА_1 компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб.
Ухвалою суду від 28 лютого 2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
До суду, через відділ документального забезпечення, 19 травня 2022 року від Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив в якому зазначено, що надбавка в розмірі 100 % від посадового окладу, окладу за військовим званням та процентної надбавки за вислугу років військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 з 01.01.2003 по 01.01.2008 виплачувалась за нормами і в розмірах установлених для військовослужбовців Служби безпеки України, відповідно до таких нормативно-правових актів:
Указ Президента України № 925 від 04.10.1996;
Указ Президента України № 568/2001 від 26.07.2001 року (цілком таємно);
Указ Президента України № 1138цт/2003 від 02.10.2003 року (цілком таємно).
Оскільки предметом даного спору є не нарахування та невиплата, зокрема, грошового забезпечення у розмірі 100 % передбаченого вимогами пункту 1 Указу Президента України від 23 лютого 2002 року № 173/2002 "Про посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ", то з метою прийняття законного та обґрунтованого рішення виникла необхідність у витребуванні та дослідженні судом цього документа.
Разом з тим, як наведено вище по тексту рішення, вказаний документ є документом з обмеженим доступом із грифом «цілком таємно».
Розгляд же зазначених документів у відкритому судовому засіданні може призвести до розголошення державної таємної інформації, а надання до суду зазначених документів здійснюється по окремо визначеній у законі України процедурі.
Так, суспільні відносини, пов`язані з віднесенням інформації до державної таємниці, засекречуванням, розсекречуванням її матеріальних носіїв та охороною державної таємниці з метою захисту національної безпеки України регулює Закон України «Про державну таємницю» від 21.01.1994 № 3855-XII (далі - Закон №3855-XII).
Відповідно до приписів статті 1 Закону № 3855-XII державна таємниця (далі також - секретна інформація) - вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою; гриф секретності - реквізит матеріального носія секретної інформації, що засвідчує ступінь секретності даної інформації;
допуск до державної таємниці - оформлення права громадянина на доступ до секретної інформації; доступ до державної таємниці - надання повноважною посадовою особою дозволу громадянину на ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, або ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, цією посадовою особою відповідно до її службових повноважень; засекречування матеріальних носіїв інформації - введення у встановленому законодавством порядку обмежень на поширення та доступ до конкретної секретної інформації шляхом надання відповідного грифу секретності документам, виробам або іншим матеріальним носіям цієї інформації; категорія режиму секретності - категорія, яка характеризує важливість та обсяги відомостей, що становлять державну таємницю, які зосереджені в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях; матеріальні носії секретної інформації - матеріальні об`єкти, в тому числі фізичні поля, в яких відомості, що становлять державну таємницю, відображені у вигляді текстів, знаків, символів, образів, сигналів, технічних рішень, процесів тощо; ступінь секретності ("особливої важливості", "цілком таємно", "таємно") - категорія, яка характеризує важливість секретної інформації, ступінь обмеження доступу до неї та рівень її охорони державою.
Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону № 3855-XII державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації мають право провадити діяльність, пов`язану з державною таємницею, після надання їм Службою безпеки України спеціального дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею.
Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону №3855-XII в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, що провадять діяльність, пов`язану з державною таємницею, з метою розроблення та здійснення заходів щодо забезпечення режиму секретності, постійного контролю за їх додержанням створюються на правах окремих структурних підрозділів режимно-секретні органи (далі - РСО), які підпорядковуються безпосередньо керівнику державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації.
Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону № 3855-XII допуск до державної таємниці надається дієздатним громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково-технічної діяльності або навчання, органами Служби безпеки України після проведення їх перевірки. Порядок надання допуску до державної таємниці визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ч. 1 ст. 34 Закону № 3855-XII державні органи, в тому числі правоохоронні, державного фінансового контролю та суди, з метою охорони державної таємниці мають за погодженням із Службою безпеки України встановлювати порядок здійснення своїх функцій щодо державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, що провадять діяльність, пов`язану з державною таємницею.
З урахуванням зазначеного, розгляд вказаної справи безпосередньо пов`язаний з державною таємницею.
Разом з цим, головуючий суддя Комшелюк Т.О. не має спеціального допуску до державної таємниці.
У штаті Рівненського окружного адміністративного суду відсутні судді, які отримали дозвіл на провадження діяльності з державною таємницею, та режимно-секретний орган. Зазначені обставини унеможливлюють утворення нового складу суду для розгляду справи.
З листа Державної судової адміністрації України від 25.11.2020 № 163н/п встановлено, що найбільш територіально наближеними до Рівненського окружного адміністративного суду судами, які мають спеціальні дозволи на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, є Окружний адміністративний суд міста Києва та Черкаський окружний адміністративний суд.
Таким чином, найбільш територіально наближеним до Рівненського окружного адміністративного суду судом, який має спеціальний дозвіл на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, є Окружний адміністративний суд міста Києва.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 29 Кодексу адміністративного судочинства України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи
Згідно з ч. 2 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншому адміністративному суду, що найбільш територіально наближений до цього суду, у випадку, передбаченому пунктами 4 і 6 частини першої цієї статті.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для передачі адміністративної справи № 460/4490/22 на розгляд Окружного адміністративного суду міста Києва.
Суд вважає, що таким чином буде забезпечене право позивача на розгляд його справи компетентним судом.
Керуючись статтями 29, 241, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Передати адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинення певних дій, на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 26 травня 2022 року.

Суддя Т.О. Комшелюк