Справа № 320/4526/22
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

25 травня 2022 року Київ № 320/4526/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши позовну заяву представника позивача - адвоката Коталейчука Сергія Петровича в інтересах Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

адвокат Коталейчук С.П. звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії внутрішніх справ вартість витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у навчальному закладі у сумі 94 874,80 гивень.

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України, суддяпісляодержанняпозовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, та чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановленихцим Кодексом.

Дослідивши зміст поданої заяви та долучених до неї документів в порядку ст.171 КАС України, суд приходить до висновку про необхідність залишення її без руху із встановленням десятиденного строку для усунення недоліків шляхом подання платіжного документа про сплату судового збору у розмірі 2 481,00 гривень; представлення копії позову та доданих до нього документів для іншого учасника процесу; надання належним чином засвідчених копій усіх документів до позову, відповідно до вимогст. 94 КАСУ.

Ухвалюючи рішення про залишення позовної заяви без руху, ураховуючи наявність двох заяв представника позивача: про поновлення строку звернення до суду та відстрочення сплати судового збору, суд встановив, що у якості поважних причин для поновлення пропущеного строку звернення до суду представник позивача вказує на запровадження воєнного стану в Україні та, з посиланням на ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з утриманням у ВНЗ та Типової форми контракту про здобуття освіти у ВНЗ, затвердженої постановою КМУ від 12.04.2017 №26, наказу МВС України від 01.03.2017 №1731, наголошує на необхідності погашення витрат навчального закладу на утримання ОСОБА_1 та вважає, що перебіг строку звернення до суду для позивача розпочався за сплином 30 денного терміну для добровільної сплати боргу, після ознайомлення ОСОБА_1 під розписку, 15.04.2022, з розрахунком заборгованості.

За результатом розгляду заяви про поновлення строку звернення до суду, суд дійшов висновку про необхідність відмови у її задоволенні, оскільки приписами частини другої статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не визначено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом, іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч.5 ст.122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення встановлюється місячний строк.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Суд підкреслює, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами передбачено законом з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними процесуальних дій, передбачених КАС України.

Суд зазначає, що спори стосовно проходження публічної служби охоплюють спори, які виникають з моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що зумовлює відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після звільнення з публічної служби, а тому до таких спорів підлягають застосуванню приписи частини п`ятої статті 122 КАС України. Тобто, у цьому випадку підлягає застосуванню місячний строк звернення до суду.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 12.12.2018 року в справі № 804/285/16, висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 10.10.2019 року в справі №140/721/19, від 30.09.2019 року в справі № 340/685/19, від 24.12.2019 року в справі №824/284/19-а, від 29.04.2020 року в справі №560/1942/19, від 18.06.2020 року в справі №140/2024/19.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що ОСОБА_1 був звільнений зі публічної служби в органах поліції 11.04.2022, тобто граничний строк звернення до суду становить 12.05.22, натомість позов подано 20.05.22, тобто з пропуском строку, визначеного процесуальним законом.

До аргументів представника позивача про воєнний стан в Україні та необхідність повернення витрат навчальному закладу, суд ставиться критично, позаяк позовна заява була подана у період агресії Російської Федерації проти України, за умови продовження існування воєнного стану, але це не стало на заваді позивачу для звернення до суду.

У зв`язку з наведеним суд вкотре наголошує, що поважними причинами можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

У поданій заяві не наведено документально підтверджених обставин непереборних перешкод для заявника на вчасне, тобто до 12.05.2022 звернення до суду. При цьому, суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно правових відносинах або для реалізації владних повноважень. Дотримання строків розгляду адміністративних справ одна з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень, оскільки результат правозастосовчої діяльності безпосередньо залежить від часових меж їх реалізації. Будь-який вид адміністративного провадження базується на процесуальних принципах, серед яких оперативність і швидкість, що забезпечується чітко регламентованими строками, закріпленими в законах та підзаконних актах.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Показовою в питанні застосування строку позовної давності в контексті статті 6 Конвенції є справа "Gradescolo S.R.L. проти Молдови".У цій справі Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію.

Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд.Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.Як зазначив Верховний Суд у своїй ухвалі від 15.02.2018 по справі №800/499/17, «…строки мають суттєве значення в правовому регулюванні суспільних відносин. З ними пов`язані початок і закінчення дії правової норми матеріального права, вони вказують на своєчасне здійснення прав і обов`язків, визначають момент настання чи припинення виконання будь-якої процесуальної дії. Можливість захисту прав та інтересів у багатьох випадках залежить від дотримання строків, встановлених законом для звернення за захистом прав та інтересів, розглядом і вирішенням адміністративних справ, оскарженням і переглядом постанов, інших актів у адміністративних справах. Строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків тягне чітко визначені юридичні наслідки».

Необхідно вказати, що поновлення процесуальних строків на оскарження судових рішень є дискреційними повноваженнями суду, а під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний або судовий орган, приймаючий рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Відтак, беручи до уваги викладене вище, суд дійшов висновку, що позивачем не представлено суду обґрунтованих доводів в підтвердження поважності пропущення строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Поміж іншого, за приписами ч.3 ст.161 КАСУ до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір" (далі - ЗУ №3674-VI). На підставі абз.1 ч.1 ст.3 ЗУ №3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

За подання юридичною особою до адміністративного суду позову: майнового характеру - справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатнихосіб,- (ч.2 ст.4 ЗУ№3674-VI).

Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатнихосіб, що встановлений з 1 січня 2022 року, становить 2 481,00 гривень.

Представником позивача, заявлена одна вимога майнового характеру про стягнення коштів у розмірі 94 874,80 грн., відтак при зверненні до суду судовий збір підлягає сплаті у сумі 2 481,00 гривень.

Заяву представника позивача про відстрочення від сплати судового збору суд також залишає без задоволення, оскільки до заяви не долучено жодного документу, який би підтверджував, що під час воєнного стану Державною казначейською службою України та її територіальними органами призупинено проведення платежів зі сплати судового збору, а саме на цю підставу вказав заявник у якості відстрочення оплати збору. Суд звертає увагу, що навіть під час воєнного стану підприємства критичної інфраструктури, згідно із Законом «Про критичну інфраструктуру», «Про режим воєнного стану», «Про оборону» та інші продовжують виконувати покладені на них обов`язки у звичайному режимі. ДКСУ є підприємством критичної інфраструктури і виконує покладені на нього обов`язки у порядку та строки, визначені відповідними законами та Положенням, тому причини зазначені представником позивача є його особистим твердженням.

Суд наголошує, що сплата судового збору є процесуальним обов`язком сторони і цей обов`язок повинен виконуватись сумлінно.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.122, 123, 161, 169, 243, 248 КАС України, суд,

у х в а л и в:

позовну заяву представника позивача - адвоката Коталейчука Сергія Петровича в інтересах Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення коштів, - залишити без руху.

У задоволенні заяв про відстрочення сплати судового збору та поновлення строку звернення до адміністративного суду, - відмовити.

Встановити позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Брагіна О.Є.