Справа № 380/19137/21
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2022-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Стецишин П.Д.,

з участю представника позивача Кондрин І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гута» про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі позивач, ГУ ПФУ у Львівській області) звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гута» (далі відповідач, ТзОВ «Гута»), в якому, з урахуванням заяви про збільшення та уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 2 913 137 грн 64 к.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на відповідача покладений обов`язок відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 1 та Списком № 2, затверджених Кабінетом Міністрів України. Вказує, що відповідно до вимог Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, позивач надіслав відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період з грудня 2017 року - жовтень 2021 року, відповідно до яких відшкодуванню Пенсійному фонду України підлягає 2 913 137 грн 64 к. Оскільки відповідач не сплатив вказану заборгованість, просить стягнути таку у судовому порядку.

Ухвалою суду від 08.11.2021 позовна заява, подана без додержання вимог, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), була залишена без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позовної заяви.

Позивачем 19.11.2021 подано клопотання про долучення доказів (вх. №85348) та заяву про збільшення позовних вимог (вх. №85349).

Ухвалою від 29.11.2021 продовжено процесуальний строк, встановлений КАС України, для усунення недоліків позовної заяви. Вимоги ухвали виконано.

Ухвалою від 16.12.2021 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі. Підготовче засідання призначено на 11.01.2022.

Відповідачу роз`яснено право подання відзив на позов з посиланням на доказами, якими такий обґрунтовується.

Відповідачем 03.01.2022 отримано копію ухвали від 16.12.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Крім цього, на вимогу частини першою статті 130 КАС України відповідача повідомлено про відкриття спрощеного позовного провадження без виклику сторін через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до положень частини 5 статті 262 КАС України судом вирішено справу на підставі наявних у ній доказів.

Підготовче засідання, призначене на 11.01.2022, відкладено на 01.02.2022 у зв`язку із неявкою представника відповідача.

Підготовче засідання, призначене на 01.02.2022, відкладено на 09.03.2022 у зв`язку із перебуванням головуючого судді Хоми О.П. у відпустці у зв`язку із самоізоляцією.

Підготовче засідання, призначене на 09.03.2022, відкладено на 12.04.2022 у зв`язку із перебуванням головуючого судді Хоми О.П. у відпустці.

Ухвалою від 12.04.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 11.05.2022.

Позивачем 09.05.2022 (вх. №32644) подано заяву про уточнення позовних вимог.

Судове засідання, призначене на 11.05.2022, відкладено на 24.05.2022 для надання додаткових доказів.

Позивачем 24.05.2022 (вх. №36051) подано докази надсилання відповідачу заяви про уточнення позовних вимог.

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ТзОВ «Гута» зареєстроване як юридична особа та відповідно до пунктів 1, 2 статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

ГУ ПФУ у Львівській області на адресу ТзОВ «Гута» надсилалися розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «а», «б»- «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з грудня 2017 року - жовтень 2021 року на загальну суму 2 913 137 грн 64 к.

Несплата відповідачем заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 1 та Списком № 2 за період з грудня 2017 року - жовтень 2021 року в сумі 2 913 137 грн 64 к., зумовила звернення позивача з цим позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 №400/97-ВР (далі - Закон № 400/97-ВР) платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є: суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади.

Згідно з абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону № 400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2 - 8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 1 статті 4 Закону № 400/97-ВР для платників збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону встановлюються ставка збору у розмірі 100 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Згідно з пунктом «а» та «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

- працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах;

- працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до абзаців 1-4 пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку: підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.

Закон № 1058-IV набрав чинності з 01 січня 2004 року.

Таким чином, обов`язок підприємств та організацій покривати фактичні витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пільгових пенсій діє, починаючи з 2004 року.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлений розділом 6 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 (далі - Інструкція).

Абзацами першим-другим пункту 6.2 Інструкції визначено, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з пунктом 6.5 Інструкції розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

За змістом абзацу першого пункту 6.7 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку, що у відповідного територіального органу Пенсійного фонду України підстави для пред`явлення відповідних позовних вимог про стягнення з відповідача щомісячних фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій виникають з наступного дня після 25 числа в разі невиконання відповідачем свого обов`язку по добровільному внесенню до Пенсійного фонду України зазначених в повідомленні місячних сум таких витрат.

Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 1170/2а-4153/12.

Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі Фонд) та діють на підставі постанови Пенсійного фонду від 22.12.2014 № 28-2, якою затверджено Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Головне управління Пенсійного Фонду відповідно до покладених на нього завдань організовує роботу управлінь Фонду, зокрема, щодо:

- забезпечення надходжень від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, інших коштів, ведення обліку їх надходжень та платників відповідно до законодавства;

- стягнення у передбаченому законодавством порядку своєчасно не нарахованих та/або не сплачених сум страхових внесків та інших платежів.

Так, за період роботи на ТзОВ «Гута» його працівники набули право на призначення пільгових пенсій за Списком № 1 та Списком № 2.

Як встановлено судом, позивач направив відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1, Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України та розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, особи, які перелічені у вказаних розрахунках, мали право на отримання пільгових пенсій за Списком № 1 Списком № 2, а відповідач, у свою чергу, зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати, що пов`язані з виплатою та доставкою пільгових пенсій цим особам.

Судом встановлено, що у відповідача наявна заборгованість перед ГУ ПФУ у Львівській області з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за Списком №1 та Списком №2 за період з грудня 2017 року - жовтень 2021 року на загальну суму 2 913 137 грн 64 к.

Докази погашення відповідачем 2 913 137 грн 64 к. заборгованості в матеріалах справи відсутні.

Ураховуючи викладене, суд дійшов переконання, що позовні вимоги ГУ ПФУ у Львівській області є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами та підлягають до задоволення.

Відповідно до положень статті 139 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 293, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Позов Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гута» (с. Ходовичі, Стрийський район, Львівська область, 82428, ) про стягнення заборгованості, - задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гута» (с. Ходовичі, Стрийський район, Львівська область, 82428, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, ) суму заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 1 та Списком № 2 за період з грудня 2017 року по жовтень 2021 року у розмірі 2 913 137 (два мільйои дев`ятсот тринадцять тисяч сто тридцять сім) грн 64 к.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 27 травня 2022 року.

Суддя О.П. Хома