Справа № 522/5801/17
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2022-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 р.м.ОдесаСправа № 522/5801/17
Головуючий в 1 інстанції: Тарасов А.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання незаконними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив поновити строк на оскарження постанови заступника начальника Управління-начальника інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименка Р.К. № 016/17 від 21 лютого 2017;

- поновити строк на оскарження постанови заступника начальника Управління начальника інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименка Р.К. № 017/17 від 21 лютого 2017 року;

- визнати незаконною та скасувати постанову заступника начальника Управління начальника інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименка Р.К. № 016/17 від 21 лютого 2017 року, якою фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 57600 грн.;

- визнати незаконною та скасувати постанову заступника начальника Управління начальника інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименка Р.К. № 017/17 від 21 лютого 2017 року, якою фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п.8 ч.3 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 72000 грн.;

- стягнути з Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1280 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постанови № 016/17 та № 017/17 від 21.02.2017 року є незаконними у зв`язку з тим, що перевірку проведено за відсутності направлення для проведення позапланової перевірки, без участі суб`єкта містобудування або його представника, без встановлення особи суб`єкта містобудування, справа розглянута без повідомлення та за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, а рішення про визнання ФОП ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушень у сфері містобудування прийняті на підставі акту перевірки та протоколів, які за своїм змістом не відповідають вимогам закону та затвердженої типової форми, а також за відсутності доказів таких порушень. Також, позивач вказує, що вищезазначені постанови про накладення штрафу він отримав 11.03.2017 р., що підтверджується поштовим конвертом та результатами пошуку на сайті ДП «Укрпошта» (а.с. 19, 20).

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Доводами апеляційної скарги зазначено, що за результатами проведеної перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 виконує будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 без отримання права на виконання таких робіт, чим порушено ч.1 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Також, апелянт вказує, що судом першої інстанції при задоволенні позову не було враховано, що позивачем пропущено строк для оскарження в суді вищезазначених постанов, оскільки позивач отримав оскаржувані постанови 11.03.2017 року, а тому граничний строк подачі позову 22.03.2017 року, а позов підписано 27.03.2017 року, позивач або його представник не обґрунтовують поважність пропуску строку оскарження. Суд першої інстанції, на думку апелянта, незрозуміло з яких підстав дійшов висновку про поновлення строку, не обґрунтувавши це в своєму рішенні.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2018 року скасовано постанову Приморського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2017 року; позовну заяву ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання незаконними та скасування постанов залишено без розгляду.

Підставою для прийняття цієї постанови слугувало те, що позивач звернувся з позовом до суду першої інстанції з пропуском 15-денного строку оскарження постанови про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності, який передбачено статтею 5 Закону України від 14 жовтня 1994 року № 208/94-ВР Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності . Суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскаржені постанови Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №016/17 від 21 лютого 2017 року та №017/17 від 21 лютого 2017 року отримані позивачем 11 березня 2017 року , однак із позовною заявою він звернувся 27 березня 2017 року .

Постановою Верховного Суду від 09 лютого 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2018 року у справі №522/5801/17 - скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

У постанові Верховний Суд зазначив, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкових висновків про пропуск ОСОБА_1 строку звернення до суду першої інстанції із позовною заявою, оскільки таку заяву подано у перший робочий день після вихідного. Колегія суддів Верховного Суду прийшла до висновку, що наведені вище обставини щодо дати отримання позивачем постанов Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №016/17 від 21 лютого 2017 року та №017/17 від 21 лютого 2017 року та дати звернення до суду із цим позовом, за умови, коли це було відомо суду апеляційної інстанції, слугували достатньою підставою для суду вважати, що позивачем дотримані строки, встановлені Законом України від 14 жовтня 1994 року № 208/94-ВР «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності». Таким чином, Верховним Судом зроблено висновок, що суд апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення порушив норми процесуального права, а саме, пункт 8 частини 1 статті 240 КАС України, що є підставою для його скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року було прийнято справу до свого провадження та призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 07.02.2017 року головним спеціалістом інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на підставі виявлення факту самочинного будівництва та наказу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №01-13/26 ДАБК від 07.02.2017 року проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил, за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил за адресою: м. Одеса, вул. Французький бульвар, 54 та встановлено виконання позивачем будівельних робіт на території колишнього санаторію Україна без отримання права на виконання таких робіт, чим порушено ч. 1 ст. 36 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності , а також встановлено відсутність проектної документації, авторський та технічний нагляд не виконувався, чим порушено п. 4.2., 4.5, 4.8, ДБН А.3.1-5:2016 Організація будівельного виробництва .

За результатами встановлених правопорушень відповідачем складено протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 07.02.2017 року, в яких зазначено, що позивач був присутнім при проведенні перевірки та від отримання копій акту та протоколів відмовився (а.с. 9-10, 11-12, 13-14).

Також, в протоколах зазначено, що розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відбудеться о 10 год. 30 хв. 21 лютого 2017 року у приміщенні Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради.

За результатом розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності заступником начальника управління начальником інспекційного відділу №1 Р.К. Якименко була винесена постанова № 016/17/103 вих від 21.02.2017 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, відповідно до якої ФОП ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.2 Закону України Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності та накладено штраф у сумі 57600 грн. (а.с. 15-16).

Також, було винесена постанова № 017/17/104 вих від 21.02.2017 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, відповідно до якої ФОП ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п.8 ч.3 ст.2 Закону України Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності та накладено штраф у сумі 72000 грн. (а.с. 17-18).

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позапланова перевірка проведена незаконно, а тому складені за її результатами акт перевірки та протоколи про адміністративне правопорушення є доказами, одержаними з порушенням закону у розумінні ст. 70 КАС України, у зв`язку з чим прийшов до висновку, що докази, якими відповідач обґрунтовує правомірність притягнення позивача до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, отримані з порушенням вимог законодавства, а тому прийняті на їх підставі постанови №016/17 та 017/17 від 21.02.2017 року є незаконними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 41 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до п. 7, 12, 13 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року (далі- Порядок № 553) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані: у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством; дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб`єктами господарювання та фізичними особами; ознайомлювати суб`єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством; за письмовим зверненням суб`єкта містобудування надавати консультативну допомогу у здійсненні державного архітектурно-будівельного контролю.

Суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Відповідно до п.16 Порядку №553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Згідно до п.17 Порядку №553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до п.18 Порядку №533 акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю.

Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб`єктом містобудування, щодо якого здійснюється перевірка.

Згідно до п.19 Порядку №533 припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку.

Відповідно до п.20 Порядку №533 протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

Згідно до п.21 Порядку №533 якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта. У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припис, посадова особа інспекції робить у акті відповідний запис. У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Згідно ст. 3 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), справи про правопорушення, передбачені цим Законом, розглядаються: 1) виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад; 2) структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій; 3) центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Накладати штраф в межах та відповідно до вимог, визначених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", мають право від імені: 1) органів державного архітектурно-будівельного контролю: керівники виконавчих органів з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад; керівники структурних підрозділів з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій; 2) органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду - головні інспектори будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі.

У відповідності до ст. 4 цього ж Закону, порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №244 від 06.04.1995 року затверджено Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (далі-Порядок № 244).

Відповідно до п.п. 16-20 Порядку №244 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - справа) розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи.

Справа може розглядатися за участю суб`єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб. Відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб`єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи. Неприбуття суб`єкта містобудування у визначений час і місце не перешкоджає розгляду справи.

Справа розглядається відкрито та на засадах рівності всіх учасників.

Доказами у справі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність правопорушення, винність відповідного суб`єкта містобудування в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зазначені дані встановлюються на підставі протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, у разі потреби на підставі пояснень суб`єкта містобудування, який притягається до відповідальності, свідків, а також інших документів.

Посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, під час підготовки справи до розгляду з`ясовує: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності; 3) чи сповіщено суб`єкта містобудування, щодо якого складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, про час і місце розгляду справи; 4) чи витребувані необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання (за наявності) суб`єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або інших осіб, що беруть участь у справі.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем до суду надано копію направлення для проведення позапланової перевірки від 07.02.2017 року №000118 (а.с. 75), однак, посилання на направлення в акті перевірки, протоколах та оскаржуваних постановах відсутнє.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутність направлення в момент перевірки є ознакою незаконності проведення такої перевірки та прийнятих за її результатами рішень.

Дослідивши зміст акту перевірки та складених протоколів, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено ряд невідповідності змісту вимогам законодавства.

Згідно Додатку №1 до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.05.2012 року №240 Про затвердження форм актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю встановлено, що у акті перевірки зазначається назва та місцезнаходження об`єкта будівництва та результати перевірки. Згідно Додатку №7 до наказу №240 у протоколі вказуються відомості про проведення перевірки, назва та місцезнаходження об`єкта перевірки.

З акту перевірки вбачається, що місцезнаходженням об`єкта є: м. Одеса, Французький бульвар, 54 (колишній санаторій Україна). Аналогічні відомості зазначено і в протоколах.

Однак, як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №74063493 від 26.11.2016 року після ліквідації санаторію Україна земельним ділянкам було присвоєно кадастрові номери, новоствореним об`єктам нерухомого майна нерухомого майна присвоєно нові адреси шляхом додавання до колишньої адреси санаторію через дріб відповідної цифри від 54/1 і далі (а.с. 22).

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції, що зі складеного акту та протоколів неможливо встановити точне місцезнаходження об`єкта будівництва та місцезнаходження конкретної земельної ділянки або об`єкта нерухомості стосовно якого проводилась перевірка.

Крім цього, судом першої та апеляційної інстанцій встановлено порушення апелянтом порядку проведення перевірки.

Так, відповідно до п. 9 Порядку № 553 Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

У разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, щодо якого неможливо встановити суб`єкта містобудування, який будує чи збудував такий об`єкт, перевірка проводиться із залученням представників органів місцевого самоврядування та органів внутрішніх справ. Документи, оформлені за результатами такої перевірки, надсилаються до відповідного органу внутрішніх справ для встановлення особи суб`єкта містобудування.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач вказує, що перевірку проведено за його відсутності, що підтверджується і відсутністю його підпису в акті та протоколах.

Також, відсутні відомості про залучення представників органів місцевого самоврядування та органів внутрішніх справ. Доказів, які б спростовували посилання позивача та висновки суду в цій частині апелянтом не надано.

Як зазначено в акті, протоколах та оскаржуваних постановах, згідно договору підряду на будівельно-монтажні роботи №18/01 від 18.01.2017 року, укладеного між підрядником ФОП ОСОБА_1 та замовником ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_1 виконує будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ні копії зазначеного договору, ні жодних інших доказів, які б підтверджували факт виконання позивачем будівельних робіт взагалі чи з порушенням вимог містобудівного законодавства апелянтом не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності за абз. 3 п.4 ч. 3 ст. 2 Закону України Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності розгляд справи призначено о 10 год. 00 хв. 21.02.2017 року. Згідно протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності за п. 8 ч.3 ст. 2 Закону України Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 07.02.2017 року розгляд справи про правопорушення призначено о 10 год. 30 хв. 21.02.2017 року.

Постановою №016/17 від 21.02.2017 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності та накладено штраф в розмірі 57 600 грн.

Постановою №017/17 від 21.02.2017 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 8 ч. 3 ст. 2 Закону України Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності та накладено штраф у розмірі 72 000 грн.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що оскаржувані постанови прийнято апелянтом виключно за матеріалами перевірки.

Як вбачається із доказів, наданих представником відповідача, копію акту та протоколів позивачем було отримано 24.02.2017 року, тобто після розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а тому враховуючи проведення перевірки за відсутності позивача та неповідомлення завчасно про розгляд справи відносно нього, останній фактично був позбавлений надати свої пояснення по суті справи, чим порушено його право на захист як особи, яка притягається до відповідальності за порушення у сфері містобудівної діяльності.

З огляду на вищезазначене, вірним є висновок суду першої інстанції, що апелянтом допущено ряд порушень під час проведення перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Приморського районного суду м. Одеси ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2017 року залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик