Справа № 440/16117/21
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/16117/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у якій, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не прийняття рішення на підставі заяви від 07.04.2021 про призначення пенсії за списком №1;

- зобов`язати Головнео управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву і прийняти відповідне рішення.

Ухвалою від 06 грудня 2021 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю її вимогам статтей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

29 грудня 2021 року позивачем надано до суду уточнену позовну заяву та документ про сплату судового збору.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, витребувано докази.

Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на те, що пенсійним органом проведено обчислення страхового стажу позивача та визначено, що такий стаж загалом становить 30 років 07 місяців 21 день, але згідно розрахунку його стажу, пільговий стаж позивача, що підтверджений у визначеному законом порядку складає 03 роки 03 місяців 28 днів, що є не достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах про що зазначено безпосередньо у рішенні ГУ ПФУ №853 що прийнято на підставі заяви від 19.06.2020. Відтак у позивача відсутній необхідний пільговий стаж роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці підтверджений у визначеному законом порядку. Дослідженням змісту записів у трудовій книжці Позивача ( НОМЕР_1 ) встановлено, що записи про роботу у спірні періоди, містять відомості про роботу однак відсутні відомості про зайнятість повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, характер виконуваної роботи. Накази про результати атестації робочих місць, відомості про первинні документи, якими визначається ритмічна чи не ритмічна робота підприємства Позивачем при зверненні із заявою 16.06.2020 не подавалося. Разом з цим, подані позивачем копії довідок за періоди роботи з 01.11.1990 по 01.10.1993 з 01.10.1993 по 18.09.1995, з 18.09.1995 по 10.08.1999, з 28.04.2000 по 18.09.2000, з 18.09.2000 по 25.10.2001 не відповідають вимогам, що встановлені п. 2.23. Порядок 22-1. Відтак періоди роботи з 01.11.1990 по 01.10.1993 з 01.10.1993 по 18.09.1995, з 18.09.1995 по 10.08.1999, з 28.04.2000 по 18.09.2000, з 18.09.2000 по 25.10.2001 не зараховані до пільгового стажу роботи позивача оскільки не підтверджені у встановленому законом порядку. Додані позивачем до листа від 07.04.2021 додаткові документи завірені печаткою організації з територій, яка непідконтрольна українській владі, на думку відповідача, не створюють для позивача правових наслідків відповідно до положень частини 1-3 статті 9 Закону України від 15 квітня 2014 року №1207-УІІ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 №1207-VІІ. Зазначено, що на підставі заяви про призначення пенсії, поданої позивачем у відповідності до чинних на момент звернення норм та наданих документів, ГУ ПФУ було прийнято рішення №853 про відмову у призначенні пенсії від 19.06.2020. Натомість звернення позивача до територіального органу ПФУ із заявою у довільній формі від 07.04.2021 Управлінням розглянуто у порядку Закону України Про звернення громадян та з урахуванням положень пункт 3.3 Порядку № 22-1.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

16.06.2020 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням відділу з питань призначення пенсій Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №853 від 19.06.2020 позивачу відмовлено у призначенні пільгової пенсії у зв`язку з недостатність пільгового стажу роботи та не дотриманням пункту 2.23 розділу 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій (копії довідок).

В обґрунтування підстави відмови у вказаному рішенні зазначено, що заявником було надано: копії довідок від 12.07.2007 № 10-112, № 10-114 за періоди пільгової робота з 01.11.1990 по 01.10.1993, з 01.10.1993 по 18.09.1995 та з 18.09.2000 по 25.10.2001, видані BAT Макіївським турболиварним завод що знаходиться в м. Макіївка Донецької області; копії довідок без зазначення номеру та дати видачі за періоди пільгової роботи з 18.09.1995 по 10.08.1999 рр. та з 28.04.2000 по 18.09.2000; трудова книжка. Накази про результати атестації робочих місць, відомості про первинні документи, якими визначалася ритмічна чи неритмічна робота підприємства заявником не подавалися. В трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах: зайнятість повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України або їх номери, куди включаються ці періоди роботи. Таким чином трудової книжки недостатньо для підтвердження спеціального стажу. Аналіз наданих документів показав, що пільговий стаж за списком №1 враховано згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу та становить 03 роки 03 місяці 28 днів.

05.04.2021 позивач звернувся на урядову гарячу лінію з приводу підтвердження пільгового стажу роботи на підприємствах що знаходяться на тимчасово окупованих територіях та призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Листом №3045-3135/М-02/8-1600/21 від 12.04.2021 Управлінням надано роз`яснення позивачу про умови та порядок підтвердження пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а також порядок та умови прийняття до уваги документів, виданих органом, який знаходиться на тимчасово окупованій території.

07.04.2021 позивач засобами поштового зв`язку звернувся до ГУ ПФУ із заявою довільної форми щодо призначення пенсії за віком за Списком №1 (вх. №10976/8 від 09.04.2021). До заяви позивач додав копії документів, які підтверджують його право на пенсію на пільгових умовах.

Листом №1600-0206-8/28197 від 14.04.2021 Управлінням надано роз`яснення позивачу про порядок звернення за призначенням пенсії та зазначено, що як показала перевірка, 16.06.2020 року позивачем особисто подавалась заява для призначення пенсії за віком за Списком №1. 19.06.2020 року відділом з питань призначення пенсій Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області було прийнято рішення відмовити в призначенні дострокової пенсії за віком на пільгових умові згідно підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в звязку з відсутністю пільгового стажу роботи підтвердженого в установленому законодавством порядку. Зазначено, що стосовно додатково наданих документів, завірених печаткою організації територій, яка непідконтрольна українській владі, було надано відповідь у листі від 12.04.2021 за №3045-3135/М-02/8-1600/21.

Позивач не погодився із бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, яка полягає у не прийнятті рішення на підставі заяви позивача від 07.04.2021 про призначення пенсії за списком №1, та вважаючи свої права та інтереси щодо права на призначення пенсії порушеними з боку пенсійного органу, з метою їх відновлення, звернувся до суду.

Виходячи з аналізу обставин, що склалися та надаючи оцінку їм та доказам, які надані учасниками справи в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (ст. 44 Конституції України).

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

З 01.01.2004 таким законом є, насамперед, Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який був прийнятий на зміну положенням Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Отже, оскільки і Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", і Закон України "Про пенсійне забезпечення" регулюють одні і ті ж правовідносини, то пріоритет у застосуванні за загальним правилом мають норми Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" як акту права, прийнятого пізніше у часі, а норми Закону України "Про пенсійне забезпечення" підлягають субсидіарному (додатковому) застосуванню у разі неурегульованості певного питання у приписах Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції до Закону України від 02.03.2015 №213-VIII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції Закону України від 03.10.2017 р. №2148-VIII на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до положень ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній.

Даним Порядком (пункт 3) передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові розрахунки і відомості про видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон №1058-IV) заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

25.11.2005 року за № 22-1 Постановою Правління Пенсійного фонду України прийнятий Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846 (далі- Положення № 22-1).

Відповідно до п. 1.8, 1.9 Положення № 22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Зразок заяви про призначення/перерахунок пенсії, визначений Додатком 1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (пункт 1.1 розділу I).

Розділом ІІ Положення № 22-1 визначено перелік документів, необхідних для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший.

За приписами пункту 4.1 розділу IV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Відповідно до частини п`ятої статті 45 Закону №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Аналогічно, згідно з пунктом 4.3 Порядку №22-1, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Таким чином, обов`язок тероргану ПФУ вирішити звернення громадянина з приводу призначення чи перерахунку пенсії шляхом прийняття окремого письмового рішення виникає лише у разі подання таким громадянином заяви за формою згідно з додатком 1 до Порядку №22-1.

Подання ж громадянином заяви довільної форми не виключає ймовірності вирішення терорганом ПФУ порушених у зверненні питань у порядку Закону України «Про звернення громадян» у спосіб надання відповіді у формі листа без прийняття відповідного рішення як-то передбачено ч.5 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, у силу ч.4 ст.242 КАС України суд зважає на правовий висновком постанови Верховного Суду від 11.06.2019 по справі №206/7230/16-а (адміністративне провадження №К/9901/22352/18, К/99901/22351/18), де указано, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу ПФУ в установленому порядку.

Як видно з наявної в матеріалах справи копії письмової заяви довільної форми ОСОБА_1 від 07.04.2021, останній звернувся до відповідача з проханням призначити пенсію за віком за списком №1.

Судом встановлено, та не заперечувалось сторонами, що позивач під час звернення до відповідача з вимогою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах в порядку Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не дотримався вимог Порядку № 22-1 та не надав заяви за формою, встановленою Додатком 1 до пункту 1.1 Порядку № 22-1, обмежившись поданням заяви довільної форми, до якої приєднав копії документів, які підтверджують його право на пенсію на пільгових умовах, а тому її було розглянуто в порядку, визначеному Законом України "Про звернення громадян".

При цьому відповідачем під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії на пільгових умовах не вирішено питання про зарахування чи відмову в зарахуванні періодів його роботи на відповідних посадах до стажу роботи ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Разом з тим, суд зазначає, що зміст заяви позивача від 07.04.2021 очевидно давав змогу оцінити намір заявника.

Водночас із цим, згідно з правовим висновком Верховного Суду від 27.11.2019р. по справі №748/696/17 (адміністративне провадження №К/9901/16284/18) якщо зміст звернення очевидно дає змогу оцінити намір заявника та у разі долучення до звернення усіх необхідних документів, то вимога адміністративного органу про форму заяви є надмірним формалізмом.

Таким чином, має місце існування двох взаємовиключних і прямо протилежних висновків Верховного Суду з одного і того ж юридичного питання (справа №206/7230/16-а та справа №748/696/17), а тому, зважаючи на ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010р. по справі «Щокін проти України» (Shchokin v. Ukraine, заяви № 23759/03 та 37943/06) та рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.2011р. по справі «Серков проти України» (Serkov v. Ukraine, заява № 39766/05), суд вважає, що найбільш сприятливим для заявника є підхід, коли подання заявником звернення довільної форми (але з чітко окресленим питанням та з достатнім обсягом необхідних документів) не звільняє пенсійний орган від виконання обов`язку прийняти рішення по суті питання про призначення пенсії (перерахунок пенсії, перегляд розміру вперше призначеної пенсії та інше).

За встановленими обставинами, суд приходить до висновку, що відповідачем у встановлений строк не прийнято рішення про призначення або про відмову в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах за списком 1.

Тобто, направляючи позивачу у відповідь на його заяву від 07.04.2021 лист №1600-0206-8/28197 від 14.04.2021, відповідач фактично не розглянув дану заяву по суті.

Крім того, суд звертає увагу, що разом із заявою позивач надсилав до пенсійного органу копії необхідних, як вважає позивач, документів.

Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший визначаються розділом ІІ вказаного Порядку № 22-1.

При цьому, пунктом 1.9 розділу І Порядку № 22-1 визначено, що у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

Проте, ані у листі від 14.04.2021, ані у відзиві на позов представник пенсійного органу не вказав, що разом із заявою про призначення пенсії позивачем надано не всі документи, необхідні для призначення пенсії.

Таким чином, вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо неприйняття рішення з розгляду заяви ОСОБА_1 від 07 квітня 2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах роботи за списком №1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи, що по суті питань, викладених в заяві позивача від 07.04.2021 про призначення пенсії, ГУ ПФУ в Полтавській області відповідного рішення не приймалося згідно пункту 4.3 розділу IV Порядку № 22-1, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язати відповідача повторно, з урахуванням висновків суду, розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 07.04.2021 та прийняти відповідне рішення.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою, другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн і суд дійшов висновку про задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо неприйняття рішення з розгляду заяви ОСОБА_1 від 07 квітня 2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах роботи за списком №1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно, з урахуванням висновків суду, розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 07 квітня 2021 року та прийняти відповідне рішення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.Ю. Алєксєєва