Справа № 157/446/22
Суддя: Антонюк О. В.
Дата ухвалення: 2022-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/446/22
Провадження №2-а/157/32/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря Вавдіюк Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - інспектор СРПП Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Бегаль Юрій Петрович, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 2 травня 2022 року звернувся у суд з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 401702 від 26 квітня 2022 року, а провадження у справі закрити. В обґрунтування вимог зазначає, що зазначеною постановою на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень за вчинення адміністративних порушень, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КпАП України. Постанова мотивована тим, що він 22 квітня 2022 року о 21 год. 27 хв. у с. Карпилівка по вул. Незалежності керував мотоциклом без мотошолому та не маючи права керування транспортним засобом (не отримував посвідчення водія), чим порушив пункти 2.3. «г», 2.1 «а» Правил дорожнього руху. Вважає постанову незаконною, оскільки до адміністративної відповідальності за вказаними статтями КпАП України притягуються водії, які керують транспортним засобом, а він заперечує факт керування у зазначені у протоколі дату та час. В зазначений у протоколі час та день перебував у свого сусіда, а коли йшов додому з задньої сторони подвір`я, то до нього підійшов працівник поліції, а пізніше ще один, та повідомили, що мовляв він попався, а до чого вони це сказали, йому не відомо. Жоден із працівників поліції йому не представився, почали складати щодо нього протокол про адміністративне правопорушення. Ніхто з поліцейських йому не повідомляв, чи здійснюється будь-яка відеозйомка, оскільки, якщо така здійснювалась, то у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначено за допомогою якого саме технічного засобу. Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався). Про це також зазначається у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі № 524/9716/16-а, зокрема, зазначено, що у постанові про порушення ПДР обов`язково має бути вказано технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото- чи відеозапис порушення. В порушення вимог ст. 268 КпАП України йому не були роз`яснені його права. Окрім того, відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. Однак, жодних клопотань він не заявляв, оскільки такого права йому поліцейський не роз`яснював. Як би йому було відомо, що при розгляді справи він має право користуватися юридичною допомогою адвоката, то він би цим правом неодмінно скористався. Ненадання поліцейським можливості реалізувати право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Зазначена позиція узгоджується з постановою Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 524/9827/16-а. Йому права скористатися правовою допомогою взагалі не роз`яснювалося. Окрім того, поліцейський відеозйомку проводить безперервно (якщо така є), з моменту зупинення транспортного засобу до моменту оголошення постанови, що передбачено ст. 285 КУпАП (постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи). У постанові зазначено, що у поліцейських є відео правопорушення, тобто у самій постанові поліцейські стверджують, що у них є тільки момент правопорушення, а моменту ознайомлення з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, моменту оформлення постанови та моменту оголошення постанови немає, як і немає відомостей про те, яким саме технічним засобом здійснювалась будь-яка відео зйомка, якщо така є. Окрім того, ні рапорт поліцейського, ні свідчення інспектора поліції, який виніс постанову про накладення штрафу не можуть слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення (постанови Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16-а, від 29 квітня 2020 року у справі № 161/5372/17). Крім того, постанова не відповідає вимогам ст. 283 КпАП України, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у ній, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. Однак, у постанові немає посилання на жоден з цих доказів, а відеозапис, якщо й такий є, не може бути, з наведених вище підстав, допустимим та законним доказом. Відповідно до ст. 283 КпАП України постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Оскаржувана ним постанова таких даних не містить. Відповідний правовий висновок щодо застосування цієї правової норми міститься у постанові Верховного Суду у справі №524/1284/17 від 19 лютого 2020 року.

Ухвалою судді від 6 травня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та у справі відкрито провадження.

Ухвалою суду від 16 травня 2022 року до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, - інспектора СРПП Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Бегаля Ю.П.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, як вбачається із змісту позовної заяви, він просить справу розглянути у його відсутності.

Представник відповідача ГУНП у Волинській області у судове засідання не з`явився і причину неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, відзив не подав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив і підтвердив обставини, наведені в оскаржуваній постанові, разом з тим пояснив, що доказів вчинення адміністративного правопорушення і правомірності прийняття оскаржуваної постанови надати не може, оскільки відеозапис фіксації адміністративного правопорушення не зберігся.

Заслухавши пояснення третьої особи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю,зважаючи на таке.

Суд встановив, що 26 квітня 2022 року інспектором СРПП Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Бегалем Ю.П. було винесено постанову серії БАВ № 401702 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КпАП України.

Як вбачається із змісту зазначеної постанови водій ОСОБА_1 26 квітня 2022 року о 21 год. 28 хв. в селі Карпилівка по вул. Незалежності керував мотоциклом без мотошолома та не маючи права керування даним транспортним засобом (не отримував посвідчення водія), чим порушив п. 2.3. «г», 2.1. «а» Правил дорожнього руху.

Частиною 5 ст. 121 КпАП України встановлено адміністративну відповідальність у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КпАП України за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, передбачена адміністративна відповідальність у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КпАП України).

У відповідності до ч. 2 ст. 70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду жодних доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності і в матеріалах справи такі докази відсутні.

Сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/73700340).

Окрім того, відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, відзиву на позов не було подано та не повідомлено про поважність причин його не подання, а тому суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 159 КАС України та за відсутності доказів на підтвердження правомірності оскаржуваного позивачем рішення, кваліфікує зазначене як визнання відповідачем позову.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскаржувану постанову належить скасувати і провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КпАП України та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн., - закрити.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 77, 242-246 КАС України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - інспектор СРПП Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Бегаль Юрій Петрович, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, - задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії БАВ № 401702 від 26 квітня 2022 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КпАП України у виді штрафу в розмірі 3400 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суд протягом десяти днів з дня його складення.

.

Дата складення рішення - 26 тавня 2022 року.

Головуючий:О. В. Антонюк