Справа № 500/1918/22
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/1918/22

25 травня 2022 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

за участю:

секретаря судового засідання Семеха В.Т.

представника позивача Юркевич О.В.

представника Міністерства юстиції України Коваля Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Тернопільської обласної державної адміністрації до Міністерства юстиції України, державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка Владислава Андрійовича про визнання дій протиправними та скасування постанов

ВСТАНОВИВ:

Тернопільська обласна державна адміністрація звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Міністерства юстиції України, державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка Владислава Андрійовича про визнання дій протиправними та скасування постанов про накладення штрафу від 21.02.2022 ВП №68152742 та №68197686.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2021 у справі №300/1752/21 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.06.2021 у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження від 19.03.2021 №28-к, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.06.2021 у справі №300/1752/21 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано розпорядження від 19.03.2021 №28-к "Про звільнення ОСОБА_1 " Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації з 19.03.2021 та зобов`язано Тернопільську обласну державну адміністрацію нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30 березня 2021 року по 02 листопада 2021 року.

27.01.2022 позивач надіслав до Восьмого апеляційного адміністративного суду заяву про роз`яснення судового рішення у справі №300/1752/21 у зв`язку з тим, що суд при винесенні рішення про поновлення ОСОБА_1 з 19.03.2021 не зазначив яким чином поновити: на умовах контракту укладеного 15 вересня 2020 року (частина третя статті 21 КЗпП України) чи шляхом укладення трудового договору (частина перша статті 21 КЗпП України), а також не вказано про порядок утримання податку та інших обов`язкових платежів з суми, яка повинна бути стягнута на користь позивача ОСОБА_1 , про що було повідомлено відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України листом від 27.01.2022 №03-745/16.

Листом від 08.02.2022 №03-1112/16 Тернопільська обласна державна адміністрація звернулася до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з проханням відкласти примусове виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2021 у справі №300/1752/21 до закінчення розгляду заяви про роз`яснення судового рішення, долучивши копію ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2022, якою витребувано з Івано-Франківського окружного адміністративного суду матеріали справи №300/1752/21.

Вказана заява Тернопільської обласної державної адміністрації була розглянута судом 22.03.2022, проте відповідачем 21.02.2022 винесено спірні постанови про накладення штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин всупереч вимогам частини четвертої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та статті 32 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Тернопільської обласної державної адміністрації до Міністерства юстиції України, державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка Владислава Андрійовича про визнання дій протиправними та скасування постанов. Справу визначено розглядати суддею одноособово, з урахуванням особливостей, визначених статтею 287 КАС України та призначено судове засідання на 12.05.2022.

12.05.2022 в судовому засіданні розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою відповідачів на 23.05.2022.

16.05.2022 через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду позивачем подано клопотання про долучення документів.

18.05.2022 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову Тернопільської обласної державної адміністрації, оскільки дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка Владислава Андрійовича при винесенні оскаржуваних постанов про накладення штрафу вчинені у порядок, спосіб та згідно вимог Закону України "Про виконавче провадження".

В судовому засіданні 23.05.2022 представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні 23.05.2022 проти задоволення позову заперечив з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву.

В судовому засіданні 23.05.2022 оголошено перерву до 25.05.2022 для ознайомлення з матеріалами справи.

В судовому засіданні 25.05.2022 з`ясування обставин справи оголошено закінченими.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийнятті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Івано-Франківським окружним адміністративним судом видавалися два виконавчі листи 21.12.2021, на підставі яких відкрито два виконавчі провадження, зокрема:

1. виконавче провадження №68152742 з примусового виконання виконавчого листа №300/1752/21 виданого 21.12.2021 Івано-Франківським окружним адміністративним судом про зобов`язати Тернопільську обласну державну адміністрацію нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30 березня 2021 року по 02 листопада 2021 року;

2. виконавче провадження №68197686 з примусового виконання виконавчого листа №300/1752/21 виданого 21.12.2021 Івано-Франківським окружним адміністративним судом про поновити ОСОБА_1 на посаді начальника управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації з 19 березня 2021 року. Звернути до негайного виконання.

Керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" 14.01.2022 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко Владиславом Андрійовичем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №68152742.

У відповідності до статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" 21.02.2022 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко Владиславом Андрійовичем винесена постанова про накладення штрафу ВП №68152742 на боржника Тернопільська обласна державна адміністрація в розмірі 5100 грн.

Керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" 17.01.2022 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко Владиславом Андрійовичем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №68197686.

У відповідності до статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" 21.02.2022 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко Владиславом Андрійовичем винесена постанова про накладення штрафу ВП №68197686 на боржника Тернопільська обласна державна адміністрація в розмірі 5100 грн.

Згідно частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Не погоджуючись із вказаними постановами державного виконавця від 21.02.2022 про накладення штрафу позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість рішень відповідача на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження". (далі - Закон №1404-VIII)

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". (частина перша статті 5 Закону №1404-VIII).

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України. (пункт 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII).

За змістом частини першої статті 13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до пунктів 1, 16 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Частиною четвертої статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

У відповідності до частини першої статті 19 Закону №1404-VIII сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. (частина четверта статті 19 Закону №1404-VIII)

Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 19 Закону №1404-VIII боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Згідно пункту 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За положеннями абзацу 1 частини п`ятої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Яке встановлено судом та вбачається з матеріалів справи 14.01.2022 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко Владиславом Андрійовичем керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №68152742 з виконання виконавчого листа №300/1752/21, виданого 21.12.2021 Івано-Франківським окружним адміністративним судом про зобов`язання Тернопільську обласну державну адміністрацію нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30 березня 2021 року по 02 листопада 2021 року.

Вказана постанова направлена Тернопільській обласній державній адміністрації для виконання листом від 14.01.2022 №68152742/6-20.1.

Також 17.01.2022 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко Владиславом Андрійовичем керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №68197686 з виконання виконавчого листа №300/1752/21, виданого 21.12.2021 Івано-Франківським окружним адміністративним судом про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації з 19 березня 2021 року, яка направлена позивачу для виконання листом від 17.01.2022 №68197686/6-20.1.

24.01.2022 в Тернопільську обласну державну адміністрацію надійшли постанови від 14.01.2022 і від 17.01.2022 про відкриття виконавчих проваджень.

27.01.2022 позивач звернувся до відповідача листом №03-745/16 щодо відкладення виконання судового рішення у зв`язку з надісланням до Восьмого апеляційного адміністративного суду заяви про роз`яснення судового рішення у справі №300/1752/21.

Заява про роз`яснення судового рішення листом від 27.01.2022 №03-744/16 направлена до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

08.02.2022 Тернопільська обласна державна адміністрація повторно звернулася з листом №03-1112/16 до відповідача щодо відкладення виконання судового рішення до закінчення розгляду заяви про роз`яснення судового рішення, надавши копію ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2022 у справі №300/1752/21 (пров. №А/857/13551/2).

При цьому позивач посилається на статтю 254 КАС України, зокрема частиною четвертою якої передбачено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

У відповідності до статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" 21.02.2022 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко Владиславом Андрійовичем винесена постанова про накладення штрафу ВП №68197686 і у ВП №68152742 на боржника Тернопільську обласну державну адміністрацію в розмірі по 5100 грн.

За положеннями частин першої, другої статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 65 Закону №1404-VIII визначено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону.

Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно частини першої статті 75 Закону №1404-VIII, яка передбачає відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Предметом розгляду у цій справі є правомірність постанов державного виконавця про застосування до боржника (позивача у цій справі ) штрафів у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення суду.

Суд погоджується з твердженням представника відповідача, що системний аналіз положень статей 63, 65, 75 Закону України "Про виконавче провадження" в аспекті спірних правовідносин дає підстави зробити висновок, що накладення штрафу є санкцією, передбаченою Законом України "Про виконавче провадження" за невиконання судового рішення, а також безумовною дією, яку здійснює державний виконавець в межах виконавчого провадження і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ.

Дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка Владислава Андрійовича відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадження", тому законних підстав для визнання їх протиправними не має.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення).

Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника наклали штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону №1404-VIII.

Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Вказаний висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 08.07.2021 у справі №640/11833/19.

Як встановлено судом та видно з матеріалів справи позивач неодноразово 27.01.2022 і 08.02.2022 звертався до відповідача з листами про відкладення примусового виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2021 у справі №300/1752/21 до закінчення розгляду заяви про роз`яснення судового рішення в порядку статті 254 КАС України.

На думку суду вказані обставини свідчать про намагання позивача виконати судове рішення у встановленому порядку та є поважними причинами, а тому накладення штрафу на Тернопільську обласну державну адміністрацію при наявності заяви про роз`яснення судового рішення, про що було своєчасно повідомлено відповідача, за невиконання рішення суду без поважних причин згідно постанов від 21.02.2022 у ВП №68152742 та у ВП №68152742 є незаконним.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги в частині скасування постанов про накладення штрафу від 21.02.2022 ВП №68152742 та №68197686 підлягають задоволенню.

При цьому судом враховано, що згідно частини четвертої статті 254 КАС України подання заяви про роз`яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

За нормами статті 32 Закону №1404-VIII за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. (частина друга статті 77 КАС України)

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Беручи до уваги приписи зазначених норм, оцінюючи наявні в матеріалах докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Згідно з частинами першою, третьою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 грн відповідно до платіжного доручення №82 від 26.04.2022, тому до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає 1240,50 грн сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Тернопільської обласної державної адміністрації до Міністерства юстиції України, державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка Владислава Андрійовича про визнання дій протиправними та скасування постанов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка Владислава Андрійовича про накладення штрафу від 21.02.2022 у ВП №68152742 та ВП №68197686.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України в користь Тернопільської обласної державної адміністрації сплачений судовий збір в розмірі 1240,50 грн згідно платіжного доручення №82 від 26.04.2022.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 25 травня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Тернопільська обласна державна адміністрація (місцезнаходження: вул. Грушевського, 8, м. Тернопіль, 46021, );

відповідачі:

- Міністерство юстиції України (місцезнаходження: вул. Городоцького, 13, м. Київ, 01001, ).

- Державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко Владислав Андрійович (місцезнаходження: вул. Городоцького, 13, м. Київ, 01001, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.