Справа № 460/14583/21
Суддя: Д.Є. Махаринець
Дата ухвалення: 2022-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 травня 2022 року м. Рівне №460/14583/21
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринця Д.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доРівненської районної державної адміністрації
про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Рівненської районної державної адміністрації (далі відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника апарату Рівненської районної державної адміністрації від 06.09.2021 №326-к "Про звільнення ОСОБА_1 ";

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління начальника відділу освіти, культури та спорту управління освіти, охорони здоров`я, культури, спорту Рівненської районної державної адміністрації з 28.09.2021;

- стягнути з Рівненської районної державної адміністрації середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 28.09.2021 по дату прийняття судом рішення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що під час винесення спірного розпорядження відповідачем було порушено вимоги Закону України "Про державну службу" та Кодексу законів про працю України, що стосуються дотримання порядку звільнення особи із займаної посади та гарантій такого звільнення.

Ухвалою суду від 09.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивача було повідомлено під підпис про майбутнє звільнення, їй пропонувалася вакантна посада чи робота за відповідною професією чи спеціальністю, яку позивачка могла виконувати з урахуванням її освіти, кваліфікації, досвіду. Також зазначає, що позивач не мала переважного права на залишення на роботі.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій спростовано аргументи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою суду від 23.05.2022 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, то відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши позовну заяву, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив та дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до наказу Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області від 15.02.2021 №57-к ОСОБА_1 з 16.02.2021 призначено на посаду заступника начальника управління начальника відділу освіти, культури та спорту управління освіти, охорони здоров`я, культури, спорту Рівненської районної державної адміністрації в порядку переведення з посади керівника апарату Зарічненської районної державної адміністрації.

Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 05.08.201 №71-к "Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації від 06.01.2021 №5-к "Про впорядкування структури та затвердження граничної чисельності працівників Рівненської районної державної адміністрації" припинено діяльність управління освіти, охорони здоров`я, культури, спорту Рівненської районної державної адміністрації (п.6).

Відділу управління персоналом апарату райдержадміністрації наказано відповідно до законодавства в установленому порядку попередити, зокрема, державних службовців управління освіти, охорони здоров`я, культури, спорту Рівненської районної державної адміністрації про наступне звільнення (п.7).

ОСОБА_1 , заступник начальника управління начальник відділу освіти, культури та спорту управління освіти, охорони здоров`я, культури, спорту райдержадміністрації повідомлено про виведення посади заступника начальника управління начальника відділу освіти, культури та спорту управління освіти, охорони здоров`я, культури, спорту райдержадміністрації зі штатного розпису на 2021 рік відділів, управлінь та служб Рівненської районної державної адміністрації.

Одночасно запропоновано переведення на посаду головного спеціаліста відділу освіти райдержадміністрації (строково) на час відсутності основного працівника.

Вказані обставини підтверджуються повідомленням від 06.08.2021 №вих-3707/06/01-57/21.

Примірник повідомлення позивач отримала 09.08.2021 та здійснила запис про непогодження про переведення на запропоновану їй посаду.

Наказом Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області від 06.09.2021 №326-к ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника управління - начальника відділу освіти, культури та спорту управління освіти, охорони здоров`я, культури, спорту Рівненської районної державної адміністрації у зв`язку з скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури райдержадміністрації.

Позивач, вважаючи наказ керівника апарату Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області "Про звільнення ОСОБА_1 " від 06.09.2021 №326-к протиправним, звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно з ч.2 ст.5 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом (ч.3 ст.5 Закону №889-VIII).

Тобто, процедура звільнення державних службовців з підстав скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідації державного органу чи його реорганізації, регулюється законодавством про працю, зокрема, Кодексом законів про працю України.

Пунктом 4 частини 1 статті 83 Закону № 889-VIII (у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) передбачено, що державна служба припиняється за ініціативою суб`єкта призначення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.87 Закону №889-VIII, підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є: скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.

У ході розгляду справи судом встановлено, що державну службу позивача відповідно до оспорюваного наказу припинено саме у зв`язку з скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури райдержадміністрації.

Згідно з ч.3 ст.87 Закону №889-VIII суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.

Одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.

Державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.

Отже, аналізуючи норму частини 3 статті 87 Закону №889-VIII суд дійшов висновку, що у суб`єкта призначення виник обов`язок пропонувати державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей, а його право звільнити державного службовця поставлено в пряму залежність від наявності однієї з двох умов: повинна бути відсутня можливість запропонувати відповідні посади або державний службовець відмовився від переведення на запропоновану посаду.

Таким чином, якщо відсутня жодна з цих умов, звільнення державного службовця безумовно є протиправним.

У ході розгляду справи судом було встановлено, що одночасно з повідомленням про виведення зі штатного розпису на 2021 рік відділів, управлінь та служб Рівненської районної держаної адміністрації позивачу запропоновано переведення на посаду головного спеціаліста відділу освіти райдержадміністрації (строково) на час відсутності основного працівника.

Проте, з таким переведенням позивач не погодилася.

При цьому, суд зазначає, що обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про звільнення до дня розірвання трудового договору та охоплює вакантні посади, які з`явилися в установі протягом всього цього періоду і які існували на день звільнення, а роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівнику були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Висновки аналогічного характеру викладено в постановах Верховного Суду від 11 червня 2020 року в справі №826/19187/16, від 31 березня 2020 року по справі №826/6148/16, від 09 жовтня 2019 року по справі №821/595/16, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі №800/538/17 (П/9901/310/18) та Верховного Суду від 25 липня 2019 року по справі №807/3588/14, від 27 травня 2020 року по справі №813/1715/16, від 30 вересня 2020 року по справі №826/12050/15, який в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України враховується судом при прийняті даного рішення.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач має

З матеріалів справи слідує, що позивач має повну вищу освіту за спеціальністю "Правознавство" та здобула кваліфікацію юриста, що підтверджується дипломом спеціаліста серії НОМЕР_1 виданим 07.02.2004 Національною юридичною академією України ім.Ярослава Мудрого.

Станом на 05.08.2021 (день, що передує повідомленню позивача про можливе наступне звільнення) у Рівненській районної державній адміністрації були вакантні посади: головний спеціаліст управління охорони здоров`я, культури і спорту райдержадміністрації 2; провідний спеціаліст управління охорони здоров`я, культури і спорту райдержадміністрації 1; начальник відділу охорони здоров`я управління охорони здоров`я, культури і спорту райдержадміністрації 1; головний спеціаліст відділу охорони здоров`я управління охорони здоров`я, культури і спорту райдержадміністрації 2; начальник відділу освіти райдержадміністрації 1; головний спеціаліст відділу освіти райдержадміністрації 2.

На 06 та 07 серпня 2021 року, у день повідомлення позивача про можливе наступне звільнення та в наступний день, у штатному розписі відповідача були вакантні посади: начальник управління охорони здоров`я, культури і спорту райдержадміністрації 1; головний спеціаліст управління охорони здоров`я, культури і спорту райдержадміністрації 2 тимчасові вакансії; провідний спеціаліст управління охорони здоров`я, культури і спорту райдержадміністрації 1 тимчасова посада; начальник відділу охорони здоров`я управління охорони здоров`я, культури і спорту райдержадміністрації 1; головний спеціаліст відділу охорони здоров`я управління охорони здоров`я, культури і спорту райдержадміністрації 2; начальник відділу освіти райдержадміністрації 1; головний спеціаліст відділу освіти райдержадміністрації 2 (1 тимчасова вакансія).

Станом на 03.09.2021 та 06.09.2021 у штатному розписі відповідача були вакантні посади як: головний спеціаліст управління охорони здоров`я, культури і спорту райдержадміністрації 2 тимчасові вакансії; начальник відділу освіти райдержадміністрації 1; головний спеціаліст відділу освіти райдержадміністрації 1 тимчасова вакансія; станом на 27.09.2021 (день звільнення позивача) - головний спеціаліст управління охорони здоров`я, культури і спорту райдержадміністрації 2 тимчасові вакансії; головний спеціаліст відділу освіти райдержадміністрації 1 тимчасова вакансія.

Суд зазначає, що станом на 03.09.2021, 06.09.2021 та на 27.09.2021 у Рівненській районної державній адміністрації була наявна 1 вакансія головного спеціаліста відділу юридичного забезпечення та доступу до публічної інформації апарату райдержадміністрації.

Вказані обставини підтверджуються переліком вакантних посад в Рівненській районній державній адміністрації, який є додатком до листа від 01.10.2021 №вих-4479/01-57/21.

Крім того, відповідно до вказаного переліку у відповідача були наявні і інші вакантні посади.

Проте, належних та допустимих доказів того, що позивачу були запропоновані будь-які інші вакантні посади Рівненською районною державною адміністрацією суду надано не було.

Відповідно до ч.1 ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Частинами 2, 3 статті 42 КЗпП України визначено категорії працівників, яким надають переваги в залишені на роботі.

Так, з урахуванням положень ст.42 КЗпП України, у першу чергу перевага на залишення на роботі надається особам, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці.

Отже, при вирішенні питання про звільнення працівника роботодавець зобов`язаний перевірити наявність у працівників, посади яких скорочуються, більш високої чи більш низької кваліфікації і продуктивності праці.

Проте, відповідачем не надано доказів урахування обставин та підстав, які не дають позивачу переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.

У сукупності викладених обставин, суд дійшов висновку, що наказ керівника апарату Рівненської районної державної адміністрації від 06.09.2021 №326-к "Про звільнення ОСОБА_1 " є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При цьому, закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в частині першій статті 235, статті 240-1 Кодексу законів про працю України, а відтак, встановивши, що звільнення відбулось із порушенням установленого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі.

Отже, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи порушене право такого працівника повинно бути відновлене шляхом поновлення на посаді, з якої його незаконно звільнено.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом (п.77).

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Оскільки суд дійшов висновку про визнання протиправним та таким, що підлягає скасуванню наказ керівника апарату Рівненської районної державної адміністрації від 06.09.2021 №326-к "Про звільнення ОСОБА_1 ", то належним способом захисту порушених прав ОСОБА_1 буде поновлення останньої на посаді, з якої її звільнено, а саме - на посаді заступника начальника управління начальника відділу освіти, культури та спорту управління освіти, охорони здоров`я, культури, спорту Рівненської районної державної адміністрації, з дня наступного за днем звільнення 28.09.2021, а заявлена позовна вимога підлягає до задоволення.

Щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Як роз`яснено у п.32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.

Відповідно до ст.27 Закону України "Про оплату праці" порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Обчислення середнього заробітку працівників здійснюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1994 №100 (далі Порядок №100). Вказаною постановою визначено, що середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

У відповідності до абз.3 п.2 Порядку № 100 збереження заробітної плати у всіх інших випадках, до яких відноситься й випадок вимушеного прогулу, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до п.8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно з довідкою Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області від середньоденна заробітна плата позивача становить 448,54грн.

Указом Президента України №64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до ч.6 ст.6 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" від 15.03.2022 №2136-IX (набрав чинності 24.03.2022) у період дії воєнного стану не застосовуються норми статті 53 (тривалість роботи напередодні святкових, неробочих і вихідних днів), частини першої статті 65, частин третьої - п`ятої статті 67 та статей 71-73 (святкові і неробочі дні) Кодексу законів про працю України.

Період вимушеного прогулу з 28.09.2021 по 23.05.2022 (дата ухвалення судового рішення) (з урахуванням Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" від 15.03.2022 №2136-IX) складає 165 робочих днів.

Отже, заробітна плата за час вимушеного прогулу, яка підлягає стягненню на користь позивача, становить 74009,10 грн ( з розрахунку: 448,54 грн х 165).

Відповідно до п.2, 3 ч.1 ст.371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відтак, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць та поновлення позивача на посаді.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач довела ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги.

При зазначених обставинах, вимоги позивача правомірні, обґрунтовані і підлягають до задоволення, а заперечення відповідачів суд відхиляє як безпідставні і такі, що суперечать чинному законодавству та фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача слід стягнути судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 908,00грн., сплачений згідно з квитанцією від 24.11.2021 №40, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ керівника апарату Рівненської районної державної адміністрації від 06.09.2021 №326-к "Про звільнення ОСОБА_1 ";

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління начальника відділу освіти, культури та спорту управління освіти, охорони здоров`я, культури, спорту Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області, з 28.09.2021.

Стягнути з Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за вимушеного прогулу, з 28.09.2021 по 23.05.2022 включно в розмірі 74009,10грн (сума вказана без урахування сплати податків та інших обов`язкових платежів, які підлягають стягненню під час виплати її працівнику).

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області судовий збір в сумі 908,00грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 23 травня 2022 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Рівненська районна державна адміністрація (вул. Соборна, 195,м. Рівне,33001, ЄДРПОУ/РНОКПП 04057735)

Суддя Д.Є. Махаринець