Справа № 420/1836/22
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1836/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) до Державної інспекції архітектури та містобудування України (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, б-р Лесі Українки, 26) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 25 січня 2022 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) до Державної інспекції архітектури та містобудування України (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, б-р Лесі Українки, 26), в який позивач просив: визнати протиправну бездіяльність відповідача в розгляді його заяви від 02.11.2021 року щодо не перевірки вказаних в заяві порушень, не здійснення заходів щодо їх усунення та зобов`язати повторно розглянути заяву від 02.11.2021 року.

Ухвалою суду від 31 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02 листопада 2021 року позивач у відповідності до Закону України «Про звернення громадян» звернувся до Державної інспекції архітектури та містобудування України із заявою щодо невідповідності пандусу та громадської вбиральні в будівлі автостанції «Тарутине» за адресою: смт Тарутине, Одеської області, вул. Центральна, 63 вимогам ДБН В.2.2-40.2018 (Інклюзивність будівель та споруд), затвердженого наказом Мінрегіонбуду від 30.11.2018 року № 327 та просив відповідача здійснити за його участю перевірку вказаним у заяві фактам порушень та зобов`язати власника автостанції ФОП ОСОБА_2 виконати вимоги державних будівельних норм щодо доступності осіб з інвалідністю до будівлі автостанції та можливості користування облаштованою громадською вбиральнею.

Позивач зазначив, що на своє звернення він отримав відповідь від 21.12.2021 року за вих. № 6680/02/13-21 про відсутність підстав для проведення позапланової перевірки на об`єктах будівництва, прийнятих в експлуатацію.

Позивач вважає таку відповідь протиправною бездіяльністю в розгляді його заяви.

Так, позивач зазначив, що відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про будівельні норми», державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання державних будівельних норм здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, яким є відповідач.

Позивач вважає, що за його зверненням відповідач повинен був у відповідності до п.п. 4-1, 5, 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 № 553, які кореспондуються з вимогами ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зокрема додержання вимог будівельних норм щодо доступності для маломобільних груп населення, здійснити позапланову перевірку по вказаним фактам порушень ДБН В.2.2-40.2018 та прийняти заходи щодо їх усунення.

Ствердження відповідача про відсутність підстав для проведення перевірки на об`єктах, прийнятих в експлуатацію є хибними, оскільки норми ДБН В.2.2-40.2018 поширюються на проектування, будівництво нових і реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт та технічне переоснащення існуючих житлових будинків та громадських будівель і споруд, а також на розумне їх пристосування з урахуванням потреб маломобільних груп населення. У свою чергу позивач звернув увагу, що власником автостанції ФОП ОСОБА_2 були здійснені в 2020 році будівельні роботи з порушенням ДБН В.2.2-4-.2018 на облаштування пандусу та громадської вбиральні в будівлі автостанції «Тарутине» зразка 1967 року.

До суду 16 лютого 2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що ДІАМ на заяву позивача було надано відповідь про відсутність у ДІАМ повноважень на здійснення заходів архітектурно-будівельного контролю на об`єктах, прийнятих в експлуатацію. При цьому відповідач звернув увагу, що п. 4-1 Порядку № 553 встановлено вичерпаний перелік відомостей, які підлягають перевірці під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Норми ДБН В.2.2-40:2018 поширюються на проектування, будівництво нових та реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт та технічне переоснащення існуючих житлових будинків та громадських будівель і споруд, але у Реєстрі будівельної діяльності не виявлено жодних відомостей у тому числі щодо проведення реконструкції щодо об`єкту будівництва за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0292 та відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта за вказаною адресою 27.11.2015 року зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна.

Відповідач акцентував увагу, що зі змісту положень ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку № 553 вбачається, що для усунення можливості зловживання правом на перевірки можуть здійснюватися лише під час виконання відповідними суб`єктами підготовчих та будівельних робіт. Виключення із цього правила є виявлення факту самочинного будівництва.

Таким чином, відповідність об`єктів будівництва будівельним нормам, стандартам і правилам після введення їх в експлуатацію не відноситься до компетенції ДІАМ.

Крім того, відповідач зазначив, що встановлення пандусу не потребує отримання будь-яких дозвільних документів, оскільки належить до переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення таких робіт, не підлягає об`єкт прийняттю в експлуатацію.

Відповідно до вимог чинного законодавства питання контролю щодо дотримання вимог безперешкодного доступу осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення до об`єктів нерухомого майна, які знаходяться на території Тарутинської селищної територіальної громади відносяться до компетенції органів місцевого самоврядування, а саме: Тарутинської селищної ради в особі відділу містобудування, архітектури, інфраструктури та житлово-комунального господарства.

Позивач не надав суду відповідь на відзив.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи, що підтверджено посвідченням серія НОМЕР_2 .

Суд встановив, що позивач надіслав на адресу Державної інспекції архітектури та містобудування України заяву від 02 листопада 2021 року, в якій повідомив про невідповідність пандусу та громадської вбиральні в будівлі автостанції «Тарутине» за адресою: смт Тарутине, Одеської області, вул. Центральна, 63 вимогам ДБН В.2.2-40.2018 (Інклюзивність будівель та споруд), затвердженого наказом Мінрегіонбуду від 30.11.2018 року № 327 та у відповідності до ст. ст. 1, 15, 18, 19 Закону України «Про звернення громадян» просив відповідача здійснити за його участю перевірку вказаним у заяві фактам порушень та зобов`язати власника автостанції ФОП ОСОБА_2 виконати вимоги державних будівельних норм щодо доступності осіб з інвалідністю до будівлі автостанції та можливості користування облаштованою громадською вбиральнею.

До заяви позивач додав відповідь Тарутинської селищної ради від 20.04.202 року та акт обстеження від 28.06.2021 року.

Суд встановив, що листом від 21.12.2021 року за вих. № 6680/02/13-21 відповідачем надано відповідь на заяву позивача, в якій було зазначено, що ДІАМ є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку громад та територій і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом та згідно ст. 41 Закону державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Таким чином відсутні підстави для проведення позапланової перевірки на об`єктах будівництва, прийнятих в експлуатацію.

Не погодившись з такою відповіддю на свою заяву від 02.11.2021 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Додатково суд встановив, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта - нежитлова будівля, загальна площа 77.7 кв.м, яка складається з автостанції літ. «А» за адресою АДРЕСА_3 27.11.2015 року зареєстровано право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна за ОСОБА_2 .

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Позивач звернувся до відповідача із заявою у порядку положень Закону України «Про звернення громадян», а тому змістом спірних правовідносин є дотримання відповідачем положень Закону України «Про звернення громадян» при розгляді заяви позивача від 02.11.2021 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно зі ст. 15 цього Закону, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:

об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;

у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Так, суд встановив, що на заяву позивача від 02 листопада 2021 року подану відповідно до Закону України «Про звернення громадян», з проханням здійснити за його участю перевірку вказаним у заяві фактам порушень та зобов`язати власника автостанції ФОП ОСОБА_2 виконати вимоги державних будівельних норм щодо доступності осіб з інвалідністю до будівлі автостанції та можливості користування облаштованою громадською вбиральнею, відповідач листом від 21.12.2021 року за вих. № 6680/02/13-21 надав відповідь про те, що виходячи із перелічених підстав для проведення позапланової перевірки у Законі України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва під час виконання підготовчих та будівельних робіт, а тому відсутні підстави для проведення позапланової перевірки на об`єктах будівництва, прийнятих в експлуатацію.

Позивач у позовній заяві зазначив, що такі твердження відповідача є хибними, оскільки норми ДБН В.2.2-40.2018 поширюються на проектування, будівництво нових і реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт та технічне переоснащення існуючих житлових будинків та громадських будівель і споруд, а також на розумне їх пристосування з урахуванням потреб маломобільних груп населення. У свою чергу позивач звернув увагу, що власником автостанції ФОП ОСОБА_2 були здійснені в 2020 році будівельні роботи з порушенням ДБН В.2.2-4-.2018 на облаштування пандусу та громадської вбиральні в будівлі автостанції «Тарутине» зразка 1967 року.

Надаючи оцінку доводам сторін, суд виходить із застосування таких норм матеріального права.

Так, відповідно до п. 3 Положення про Державну інспекцію архітектури та містобудування України, затверджене постановою КМУ від 23.12.2020 року № 1340, основним завданням ДІАМ є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, а саме:

підготовка та внесення на розгляд Міністра пропозицій щодо забезпечення формування державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду;

здійснення в межах повноважень, визначених законом, державного архітектурно-будівельного контролю за дотриманням замовниками, підприємствами, що надають технічні умови щодо інженерного забезпечення об`єкта будівництва, архітекторами та іншими проектувальниками, підрядниками, експертами, експертними організаціями та відповідальними виконавцями робіт, інженерами-консультантами, власниками будівель та лінійних споруд вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт;

здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил територіальними органами ДІАМ, уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських держадміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), під час провадження ними містобудівної діяльності;

ліцензування видів господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, та здійснення контролю за додержанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов провадження видів господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками;

виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві у визначених законодавством випадках.

Згідно з пп. 2, п. 4 Положення, ДІАМ відповідно до покладених на неї завдань: проводить перевірки:

відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною та проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності в передбачених законодавством випадках паспортів, актів і протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації;

відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об`єктів, вимогам стандартів, норм і правил згідно із законодавством;

дотримання порядку обстеження та паспортизації об`єктів, а також здійснення заходів щодо забезпечення надійності та безпеки під час їх експлуатації;

додержання суб`єктами господарювання ліцензійних умов провадження видів господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками;

дотримання архітекторами, інженерами-проектувальниками, експертами, іншими відповідальними виконавцями вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил, вимог щодо відповідності кваліфікаційних сертифікатів (сертифікатів) класу наслідків (відповідальності) об`єктів, що визначені кваліфікаційними вимогами для відповідної або нижчої категорії працівників;

законності рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих об`єктами нагляду;

дотримання вимог законодавства у сфері містобудування підприємствами, що надають технічні умови щодо інженерного забезпечення об`єкта будівництва, архітекторами та іншими проектувальниками, підрядниками, експертами, експертними організаціями та відповідальними виконавцями робіт, інженерами-консультантами, власниками будівель та лінійних споруд і замовниками.

Таким чином, виходячи із наданих ДІАМ повноважень на проведення перевірки, суд погоджується з доводами відповідача, що відповідність об`єктів будівництва будівельним нормам, стандартам і правилам після введення їх в експлуатацію не відноситься до компетенції ДІАМ.

Тому з урахуванням встановлених обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання протиправну бездіяльність відповідача в розгляді його заяви від 02.11.2021 року щодо не перевірки вказаних в заяві порушень, не здійснення заходів щодо їх усунення є безпідставними, а отже не належать задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання повторно розглянути заяву від 02.11.2021 року, суд зазначає таке.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Суд встановив, що у відповіді на заяву позивача відповідач зазначив, що відсутні підстави для проведення позапланової перевірки на об`єктах будівництва, прийнятих в експлуатацію.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що відповідно до вимог чинного законодавства питання контролю щодо дотримання вимог безперешкодного доступу осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення до об`єктів нерухомого майна, які знаходяться на території Тарутинської селищної територіальної громади відносяться до компетенції органів місцевого самоврядування, а саме: Тарутинської селищної ради в особі відділу містобудування, архітектури, інфраструктури та житлово-комунального господарства.

Проте суд встановив, що в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», відповідачем не направлено заяву позивача за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що має бути повідомлено громадянина, який подав звернення.

У зв`язку з тим, що відповідачем не дотримано порядок розгляду заяви, встановлений Законом України «Про звернення громадян», суд доходить висновку, що позовні вимоги про зобов`язання повторно розглянути заяву від 02.11.2021 року є правомірними та належать задоволенню шляхом зобов`язання Державну інспекцію архітектури та містобудування України повторно розглянути заяву від 02.11.2021 року ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян».

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач частково довів правомірність своїх дій, тому позовні вимоги належать задоволенню частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору та відсутні витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, жодні судові витрати не належать компенсації за рахунок державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) до Державної інспекції архітектури та містобудування України (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, б-р Лесі Українки, 26) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Зобов`язати Державну інспекцію архітектури та містобудування України (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, б-р Лесі Українки, 26) повторно розглянути заяву від 02.11.2021 року ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян».

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.15.5 п. 15 ч.1 Перехідних положень КАС України, з урахування п. 3 Розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко