Справа № 280/4000/21
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2022-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2022 року м.Дніпросправа № 280/4000/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Чередниченка В.Є., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року у справі № 280/4000/21 (суддя Лазаренко М.С.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі - відповідача) щодо затримки у виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні 02.02.2021 зі служби в Національній поліції України позивача у період часу з 02.02.2021 по 11.05.2021;

- стягнути з відповідача середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період часу з 02.02.2021 по 11.05.2021 у розмірі 84 963,70 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем несвоєчасно проведено розрахунок при звільненні, а саме: одноразова грошова допомога при звільненні виплачена лише 11.05.2021, у той час, як ОСОБА_1 звільнена із органів поліції 02.02.2021. На думку позивача, відповідач несе відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, передбачену статтями 116, 117 Кодексу законів про працю України.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року (з врахуванням ухвали суду першої інстанції від 20 вересня 2021 року про виправлення описки) адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо несвоєчасної виплати одноразової грошової допомоги при звільненні на користь ОСОБА_1 ;

- стягнуто з Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 44 804,62 (сорок чотири тисячі вісімсот чотири гривні 62 копійки).

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Із рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач, ним була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Скаржник вказує на те, що одноразова грошова допомога при звільненні є соціальною гарантією при звільненні поліцейського та не входить до складу грошового забезпечення поліцейських, тому дія ст.ст. 116, 117 КЗпП України на таку допомогу не поширюється.

Позивачем надіслано відзив на апеляційну скаргу відповідача, у якому вказує, що доводи скарги є безпідставними. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 02.02.2021 на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 28.01.2021 №62 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в Національній поліції України за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію» (за власним бажанням).

За інформацією з виписки по картці/рахунку ОСОБА_1 , остаточний розрахунок сум, ГУНП в Запорізькій області перераховано 11.05.2021.

Вважаючи протиправним виплату ГУНП в Запорізькій області одноразової грошової допомоги лише 11.05.2021, а не у день її звільнення зі служби в органах Національної поліції (02.02.2021), остання звернулася до суду з даним позовом про стягнення з управління на її користь середнього заробітку за час затримки виплати одноразової грошової допомоги.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач набула право на отримання грошової компенсації за несвоєчасну виплату одноразової грошової допомоги при звільненні служби.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до положень статті 102 Закону №580-VIII пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

За змістом частини 2 статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII, особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

За правилами пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно з частинами 1, 2 статті 94 Закону №580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 3 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за №669/28799 (далі - Порядок №260), грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 15 Порядку №260 визначено, що при прийнятті на службу до Національної поліції грошове забезпечення поліцейським нараховується з дня призначення на посаду. У разі звільнення зі служби грошове забезпечення поліцейським виплачується по день їх звільнення зі служби в поліції включно.

Разом з тим, ані Законом №580-VIII, ані Порядком №260 не врегульовано порядок відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні працівника з органів поліції.

Так, за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини.

Згідно з частиною 1 статті 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Частиною 1 статті 117 Кодексу законів про працю України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Проте оскільки зазначені нормативно-правові акти, які визначають порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським, не містять норм, які б регулювали питання строку розрахунку при звільненні та відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні, то необхідно виходити з приписів трудового законодавства щодо оплати праці.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 03.06.2020 у справі №806/298/17 (реєстраційний номер 89598855).

Стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, за весь час затримки по день фактичного розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Вказана правова позиція узгоджується з позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 17 лютого 2015 року (справа №21-8а15), та Верховним Судом у постанові від 19 червня 2019 року (справа №820/3313/17), від 05 грудня 2019 року (справа №806/409/17).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звільнена зі служби в поліції 02.02.2021 у відповідності до наказу ГУНП в Запорізькій області від 28.01.2021 №62 о/с «По особовому складу», тоді як фактичний розрахунок та виплату одноразової грошової допомоги управлінням проведено 11.05.2021.

Відповідач не визнає одноразову грошову допомогу при звільненні складовою грошового забезпечення, що обов`язкове до виплати при звільненні. Наполягає на тому, що одноразова грошова допомога не входить до складу грошового забезпечення, а є соціальною гарантією та не підлягає обов`язковій виплаті саме у день звільнення.

Надаючи оцінку вказаним доводам відповідача, колегія суддів враховує правову позицію Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, що викладена у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 806/2164/16. За змістом вказаного судового рішення одноразова грошова допомога при звільненні має бути виплачена не пізніше дня звільнення зі служби, а доводи відповідача про те, що одноразова грошова допомога при звільненні не є тією сумою, несвоєчасність виплати якої має наслідком настання юридичних наслідків, передбачених статтею 117 КЗпП України, є безпідставними.

Судом першої інстанції рішення в оскарженій відповідачем частині ухвалено з додержанням норм матеріального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року у справі № 280/4000/21 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя В.Є. Чередниченко

суддя Д.В. Чепурнов