Справа № 308/14707/21
Суддя: Крегул М. М.
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 травня 2022 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Крегул М.М., за участю секретаря судового засідання Тимко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді, справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача 1: рядового УПП батальйону роти ТОР в Закарпатській області Федчик Олега Олександровича, відповідача 2: Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до рядового УПП батальйону роти ТОР в Закарпатській області Федчик Олега Олександровича та Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Позовну заяву позивач мотивує тим, що 28.10.2021 року приблизно о 23:00 год. рухаючись на автомобілі «Фольсваген пасат», номерний знак НОМЕР_1 по вул. Баб`яка, 26 в м.Ужгороді, позивач був зупинений працівником патрульної поліції Федчик О.О., який повідомив йому, що буде виносити постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у зв`язку з тим, що він нібито не подав сигнал світлового покажчику повороту відповідного напрямку при повороті. Позивач стверджує, що заперечив та пояснив, що увімкнув покажчик повороту, і попросив його переглянути відео з реєстратора службовою авто поліції, проте інспектор поліції відмовився, сказав, що позивач можу оскаржити постанову, якщо не погоджуюся з нею у встановленому Законом порядку та почав заповняти постанову і вручив йому копію.
При цьому, ознайомившись із постановою, позивач виявив, що у такій зазначено, що він скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАГІ, а у графі «до постанови додаються» пуста графа, хоча у ній повинні бути докази (відео з реєстратора службового авто), якщо працівник поліції стверджує, що він вчинив правопорушення.
З урахуванням наведеного позивач вважає постанову інспектора протиправною, оскільки така була винесена за відсутності будь-яких доказів на підтвердження вини позивача, з грубим порушенням норма закону, а тому останній просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4962603 від 28 10.2021р. винесену рядовим поліції УПП в Закарпатській області батальйону роти ТОР Федчик Олегом Олександровичем про накладення адміністративного стягнення за ч 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити. Стягути з відповідача Департаменту патрульної поліції судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу.
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.09.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Копію даної ухвали надіслано сторонам та запропоновано відповідачеві надати суду відзив на позовну заяву та копію відзиву одночасно надіслати позивачеві.
17.02.2022 року від представника позивача адвоката Холмогорової Л.В. до суду надійшло клопотання про приєднання доказів, зокрема цифрового диску з відеозаписом місця події з нагрудних камер поліцейських. При цьому зазначає, що на даному відеозаписі відсутні будь-які докази винуватості позивача у порушенні правил дорожнього руху та одночасно відображено упереджене ставлення працівника поліції до позивача.
16.05.2022 року від представника відповідача Департаменту патрульної поліції через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву.
Відповідач не погоджується з вимогами позовної заяви, вважає такі безпідставними, просить відмовити у задоволенні позову. Обґрунтовуючи відзив зазначає, що вимоги позивача є безпідставними оскільки, 21.10.2021 року екіпаж патрульної поліції під час несення служби в м. Ужгороді помітив автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_2 , водій якого, керуючи транспортним засобом при здійсненні маневру повороту не увімкнув покажчик повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2Б «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, чим скоїв адміністративне правопорушення за яке передбачена адміністративна відповідальність згідно частини 2 статті 122 КУпАП. Відповідно до положень ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» вищевказаний автомобіль було зупинено. Водієм зазначеного автомобіля виявився позивач. Інспектор належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу зупинки та перевірки документів, попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 ПДР України. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення п.9.2 б ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо Позивача. Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (підтверджується його підписом у постанові). Всі усні доводи позивача були взяті до уваги при розгляді справи про адміністративне правопорушення, письмових пояснень позивач не надав. Інспектор виніс постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 510 грн., відповідно до санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, та під підпис було запропоновано отримати її копію.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, однак від його представника адвоката Холмогорової Л.В. до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі.
Відповідачі у судове засідання також не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені вчасно та належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили.
В силу вимог ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно з постановою поліцейського рядового УПП батальйону роти ТОР в Закарпатській області Федчик О.О. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4962603 від 28.10.2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн., за те, що як зазначено у тексті постанови, він 28.10.2021 о 23.03 год. керуючи транспортним засобом не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2.б ПДР України, порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху.
Не погоджуючись із вказаною постановою позивач звернувся із даним позовом в суд.
Статтею 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно зі ст.9КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до п. п. 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.
Як роз`яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з приписами ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, в адміністративному процесі у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.
Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип з`ясування всіх обставин у справі, суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об`єктивного дослідження справи, однак не зобов`язаний підміняти собою осіб, шукаючи доказів виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.
Суд констатує, що належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідачем не надано. Зокрема, не надано жодних доказів фото- чи відеофіксації наявності обставин порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху 28.10.2021 року та його тверджень не спростовано. На підтвердження вчинення ОСОБА_1 порушення ПДР України, відповідних доказів до постанови не додано, що стверджується відсутністю записів у графі 7 (до постанови додаються) оскаржуваної постанови.
Відповідач Департамент патрульної поліції у поданому до суду відзиві стверджує, що доводи позивача щодо безпідставного його зупинення та винесення оскаржуваної постанови спростовується відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.
Поряд з цим, з долученого до матеріалів справи відеозапису, який було надано Управлінням патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції представнику позивача, на її адвокатський запит, зокрема відеозапису з місця події встановлено, такий розпочинається з того, що постанова вже була винесена і була надана позивачеві для ознайомлення та підписання. Самого ж правопорушення відеозапис не містить.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.
Таким чином, суд приходить до переконання, що матеріалами справи не підтверджено факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, а також не доведено дотримання при винесені оскаржуваної постанови вимог ст. ст. 248, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин та вирішення її в точній відповідності з законом.
За змістом ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України, обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО № 4962603 від 28.10.2021 року, слід скасувати, а провадження у справі закрити.
Щодо позовних вимог до рядового УПП батальйону роти ТОР в Закарпатській області Федчик О.О., слід зазначити, що в цій частині суд вважає за необхідне відмовити у задоволені позову, оскільки при розгляді справ про адміністративні правопорушення інспектори відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, яка регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів, а саме - від імені Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і її територіальних органів.
Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого позовні вимоги заявлені до неналежного відповідача, що тягне за собою відмову у задоволенні позову щодо позовних вимог до інспектора Управління патрульної поліції в Закарпатскій області Департаменту патрульної поліції рядового УПП батальйону роти ТОР в Закарпатській області Федчик О.О.
Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі наведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, статтями 9, 122, 245, 251, 280 КУпАП, статтями 9, 72-74, 77, 121, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд,-
Позовну заяву задовольнити частково.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4962603 від 28 жовтня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а провадження по справі закрити.
У решті позовних вимог відмовити.
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Відповідач 1: рядовий УПП батальйону роти ТОР в Закарпатській області Федчик Олег Олександрович (місцезнаходження: м. Ужгород, вул. Кошового, 2).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2ст. 299 КАС України.
Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Повний текст рішення складено та проголошено 19.05.2022 року о 10 год. 25 хв..
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду М.М. Крегул