Справа № 480/3302/21
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2022 року Справа № 480/3302/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Воловика С.В., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 480/3302/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бакс» (далі позивач, ТОВ «Бакс») до Головного управління ДПС у Сумській області (далі позивач, ГУ ДПС у Сумській області) про:

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 5 від 27.11.2020,

У С Т А Н О В И В:

І. Позиція позивача

За результатами фактичної перевірки за місцем провадження (здійснення) діяльності ТОВ «Бакс», зокрема місця зберігання та/або відпуску пального за адресою: Сумська область, м. Шостка, пров. Комарова, 3, згідно з актом № 1134/18/22/РРО/23054636 від 12.11.2020, ГУ ДПС у Сумській дійшло висновку про порушення пункту 63.3 статті 63 Податкового кодексу України в частині порушення порядку подання повідомлень про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність, а також, порушення статті 1 частини 8 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», в частині зберігання пального (палива дизельного) без наявності відповідної ліцензії.

На підставі висновків акту перевірки, 27.11.2020 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 5 про застосування штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в сумі 500 000, 00 грн.

На переконання позивача, вказане податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки, по-перше, наказ про проведення фактичної перевірки суперечить вимогам податкового законодавства, зокрема, у ньому не зазначено конкретну адресу об`єкта, де проводиться фактична перевірка, він не містить періоду діяльності, який підлягає перевірці, а також не вказана фактична підстава для проведення перевірки; а по-друге, відповідно до частини 22 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», необхідність одержання ліцензії на зберігання палива обумовлена способом його зберігання, зокрема, ємністю тари. В той же час, під час перевірки податковий орган не встановлював способи зберігання дизпалива та ємності тари, в яких воно зберігалося.

Також, позивач зауважив на тому, що перевіркою встановлено порушення, а саме: зберігання пального без ліцензії у період з 01.01.2020 по 03.11.2020, за яке оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням застосовано штраф. Разом з тим, відповідно до частини 22 статті 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», у разі зберігання пального до 31.03.2020 без наявності відповідної ліцензії, встановлений статтею 17 штраф не застосовується. Тобто, за період з 01.01.2020 по 31.03.2020 штраф застосований протиправно.

З вищезазначених підстав, ТОВ «Бакс» вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

ІІ. Заперечення відповідача

Не погоджуючись з позовними вимогами, у відзиві (а.с. 27-28) ГУ ДПС у Сумській області зазначило, що згідно з Єдиним державним реєстром суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, ТОВ «Бакс» отримано (придбано) ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) від 04.11.2020 за № 2000740 з терміном дії з 04.11.2020 по 04.11.2025. Відповідно до вказаної ліцензії, адресою місця зберігання пального є Сумська область, м. Шостка, пров. Комарова, б. 3, загальна місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального 773 175 літрів.

В той же час, згідно з видатковими та товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів, у період з 14.01.2020 по 26.10.2020 позивачем придбано у постачальників дизельного пального у кількості 83,6 тис. кг. або 100, 9 тис. літрів. Тобто, у період з 01.01.2020 по 03.11.2020 включно, порушуючи вимоги частини 1 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», позивач зберігав дизельне пальне без наявності відповідної ліцензії.

Крім того, щодо наказу на проведення фактичної перевірки, відповідач повідомив, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 по справі № 480/9041/20 у задоволенні позовних вимог про скасування наказу № 1334 від 03.11.2021 було відмовлено. Цим рішенням встановлено, що згаданий наказ відповідає вимогам чинного законодавства та містить відповідні посилання щодо підстав перевірки.

З огляду на зазначене, ГУ ДПС у Сумській області вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 19.04.2021, позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 480/3302/21, підготовче засідання призначено на 11.05.2021 об 11 год. 00 хв., встановлені строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 11.05.2021, на підставі клопотання позивача, провадження у справі № 480/3302/21 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 480/9041/20.

Ухвалою суду від 14.12.2021, провадження у справі № 480/3302/21 поновлено, підготовче засідання призначено на 18.01.2022 об 11 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 18.01.2022, підготовче засідання відкладено на 10.02.2022 о 10 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 10.02.2022, занесеною до протоколу, підготовче провадження у справі № 480/3302/21 закрито, справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 16.03.2022 о 10 год. 00 хв.

Втім, через вторгнення військ російської федерації на територію України та активні бойові дії на території міста Суми та Сумської області, судове засідання 16.03.2022 не відбулось.

Ухвалою суду від 16.05.2022, розгляд справи № 480/3302/22 у відкритому судовому засіданні призначено на 24.05.2022 об 11 год. 00 хв.

В судове засідання 24.05.2022 сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не прибули, про причини неприбуття суд не повідомили.

Згідно з ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Частиною 9 цієї статті встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

На виконання вимог ч. 13 ст. 10 та ч. 1 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 4 ст. 229 КАС України).

Таким чином, з огляду на наведене, фіксування судового засідання по справі не здійснювалось, справа розглянута в письмовому провадженні.

IV. Обставини справи

Керуючись пунктом 80.2 статті 80, пункту 82.3 статті 82 Податкового кодексу України, з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу пального, у частині обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування обігу та реалізації пального, цільового використання пального, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками, ГУ ДПС у Сумській області 03.11.2020 був прийнятий наказ № 1334 про проведення фактичної перевірки місць зберігання та/або відпуску пального за місцем фактичного провадження діяльності ТОВ «Бакс» (а.с. 29).

На підставі вказаного наказу та направлень на перевірку (а.с. 30-31), посадовими особами відповідача 04.11.2020 проведено фактичну перевірку місця зберігання та/бо відпуску пального за адресою: Сумська область, м. Шостка, пров. Комарова, б. 3, за результатами якої 12.11.2020 складено акт № 1134/18/22/РРО/23054636 (а.с. 13-18).

Згідно з актом перевірки, ГУ ДПС у Сумській області дійшло висновку про порушення ТОВ «Бакс» пункту 63.3 статті 63 Податкового кодексу України в частині недотримання порядку подання повідомлень про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність, а також, порушення статті 1 частини 8 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», в частині зберігання пального (палива дизельного) без наявності відповідної ліцензії.

На підставі висновків акту перевірки, 27.11.2020 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 5 про застосування до позивача штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу пального в сумі 500 000, 00 грн.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням про застосування штрафних санкцій, ТОВ «Бакс» оскаржило його в адміністративному порядку, проте, рішенням ДПС України № 6664/6/99-00-06-03-01-06 від 24.03.2021, скарга залишена без задоволення, а оскаржуване рішення без змін (а.с. 8-10).

V. Норми права які регулюють спірні правовідносини та їх застосування

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначаються Податковим кодексом України (далі Кодекс).

Відповідно до пункту 63.3. статті 63 Податкового кодексу України, з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.

Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

Заява про взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку подається у відповідний контролюючий орган протягом 10 робочих днів після створення відокремленого підрозділу, реєстрації рухомого чи нерухомого майна чи відкриття об`єкта чи підрозділу, через які провадиться діяльність або які підлягають оподаткуванню.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі пальним, забезпечення його високої якості та захисту інтересів громадян, визначаються Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (далі Закон).

Частинами першою, другою статті 15 вказаного Закону встановлено, що оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії, яка видається за умови обов`язкової реєстрації об`єкта оподаткування відповідно до вимог пункту 63.3 статті 63 Податкового кодексу України.

Згідно з частинами дев`ятою, одинадцятою статті 15 Закону, суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно.

Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

Відповідно до частини 20 статті 15 Закону ліцензія на право зберігання пального не отримується на місця зберігання пального, що використовуються:

підприємствами, установами та організаціями, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджету;

підприємствами, установами та організаціями системи державного резерву;

суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) для зберігання пального, яке споживається для власних виробничо-технологічних потреб виключно на нафто- та газовидобувних майданчиках, бурових платформах і яке не реалізується через місця роздрібної торгівлі.

Суб`єкти господарювання, які здійснюють роздрібну, оптову торгівлю пальним або зберігання пального виключно у споживчій тарі до 5 літрів, ліцензію на роздрібну або оптову торгівлю пальним або ліцензію на зберігання пального також не отримують (частина 22 статті 15).

На виконання статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі пальним та зберігання пального, посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

У разі оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії, до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 500 000, 00 грн., який спрямовується до бюджету згідно з чинним законодавством.

Разом з тим, частиною 22 статті 18 Закону передбачено, що у разі зберігання пального до 31 березня 2020 року без наявності відповідної ліцензії, до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) не застосовується фінансова санкція у вигляді штрафу, визначена статтею 17 цього Закону.

Отже, за змістом вказаних норм, у разі необхідності зберігання пального для власних потреб (використання, продаж та ін.), суб`єкт господарювання зобов`язаний отримати відповідну ліцензію за встановленою процедурою. Невиконання цієї вимоги, тобто, зберігання пального без наявності ліцензії, тягне за собою накладення штрафу в сумі 500 000, 00 грн. При цьому, у разі зберігання пального без ліцензії в строк до 31.03.2020, зазначений штраф не застосовувався.

VI. Висновки суду щодо доводів сторін та вирішення спору

Обґрунтовуючи протиправність оскаржуваного податкового-рішення, ТОВ «Бакс» зазначає про невідповідність наказу про проведення перевірки встановленим вимогам, не з`ясування під час перевірки суттєвих обставин, які мають безпосередній вплив на висновки про порушення податкового законодавства, а також, про застосування штрафу за період, у якому його застосування не передбачалось.

Втім, дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд не може погодитись з указаними доводами позивача, з огляду на таке.

У цій справі судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення про застосування до ТОВ «Бакс» штрафу в сумі 500 000, 00 грн. прийнято ГУ ДПС у Сумській області на підставі висновків фактичної перевірки, проведеної на виконання наказу № 1334 від 03.11.2020, про порушення законодавства у зв`язку із зберіганням пального без наявності відповідної ліцензії.

З огляду на те, що згаданий наказ про проведення перевірки був предметом розгляду у справі № 480/9041/20 і, згідно з висновками суду є правомірним, прийнятим на підставі та у спосіб, що передбачені законодавством, за формою та змістом відповідає встановленим вимогам, суд не приймає до уваги твердження позивача щодо недоліків наказу про проведення перевірки, як підстави для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Також, суд не приймає до уваги і зауваження позивача з приводу застосування штрафу за період, у якому таке застосування не передбачалось, оскільки за змістом статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», для застосування штрафу в сумі 500 000, 00 грн. достатньо встановити сам факт зберігання пального без наявності ліцензії. Тобто, кількість днів зберігання пального без ліцензії та кількість цього пального не впливає на розмір штрафу та рішення про його застосування.

Стосовно посилань позивача на не встановлення під час перевірки суттєвих обставин, які мають безпосередній вплив на висновки про порушення податкового законодавства, зокрема, не з`ясування місткості ємностей в яких зберігалось пальне, з огляду на приписи частини 22 статті 15 Закону, за змістом яких, суб`єкти господарювання не отримують ліцензію на зберігання пального, якщо здійснюють зберігання пального виключно у споживчій тарі до 5 літрів, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Отже, частина друга вказаної статті, встановлюючи обов`язок суб`єкта владних повноважень доводити правомірність свого рішення дії чи бездіяльності, не звільняє позивача від свого процесуального обов`язку, передбаченого частиною першою, а саме обов`язку довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

У зв`язку з цим, на переконання суду, не зазначення у акті перевірки місткості ємностей в яких зберігалось пальне, з урахуванням не надання позивачем жодного доказу на підтвердження його зберігання у споживчій тарі до 5 літрів, не може свідчити про відсутність порушень законодавства та підстав для застосування штрафу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відповідність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 3, 6-10, 132, 241, 242, 243, 244, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Бакс» до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 5 від 27.11.2020 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Воловик