Справа № 240/7473/22
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

27 травня 2022 року м. Житомир справа № 240/7473/22

категорія 113050000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Майстренко Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області, Шпити Олександра Олександровича - начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області, Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Магалецької Владислави Валеріївни - голови Держпродспоживслужби, Вовнюка Анатолія Віталійовича - заступника Голови Держпродспоживслужби, Шевченко Ольги - заступника Голови Держпродспоживслужби, Андрущак Анни - заступника Голови Держпродспоживслужби про визнання незаконною бездіяльності, стягнення моральної шкоди,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом, в якому просить:

" - визнати незаконною бездіяльність відповідачів по справі - Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області та начальника цього Управління Шпити Олександра Олександровича, Держпродспоживслужби та її Голови Магалецької Владислави Валеріївни, заступників Голови Держпродспоживслужби Вовнюка Анатолія Віталійовича, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не виконали свої посадові обов`язки, провели перевірки його звернень про порушення ТОВ "Комфі Трейд" прав споживача при укладенні договору купівлі-продажу чайника електричного марки "Теfal" КО261130 та надали незаконні відповіді відповідно від 22.10.2021 № 06-01/4021, від 17.11.2021 №13-2993/К-2736, від 28.01.2022 №К-293-01/01/23.2/05/652/пл та від 15.02.2021 №В-591/К-390;

- стягнути з вказаних семи відповідачів по справі на його користь моральну шкоду в розмірі по 1240500,00 грн. з кожного, а всього на загальну суму 8683500,00 грн., а також стягнути судові витрати з відповідачів, включаючи послуги правничої допомоги, остаточний розрахунок яких буде встановлено в ході розгляду справи з представленням підтверджуючих документів;

- поновити, відповідно до ст.ст. 121-122 КАС України, встановлений строк для оскарження бездіяльності заступника Голови Держпроспоживслужби Адрущак Анни в перевірці його звернення, згідно її відповіді від 15.02.2021 №В-591/К-390, пропущеним у зв`язку з направленням трьох скарг на її бездіяльність на ім`я Голови Держпродспоживслужби ОСОБА_4 , які по цей час в установленому законом порядку не розглянуто".

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 02.05.2022 вказана позовна заява була залишена без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали шляхом надання до суду:

- позовної заяви (відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі) із зазначенням позовних вимог до кожного з відповідачів та змісту таких вимог;

- заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку звернення з вказаним позовом до суду та доказів поважності причин його пропуску щодо порушення прав позивача листом-відповіддю від 15.02.2021 №В-591/К-390;

- обґрунтованого розрахунку суми моральної шкоди та доказів на підтвердження її розміру;

- документу про сплату судового збору у сумі 19351,80 грн.

ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали суду від 02.05.2022 про залишення позовної заяви без руху направив до суду письмове пояснення, зазначивши, що "ухвала суду не обґрунтована на дійсних обставинах справи і нормах законодавства і по цій причині є незаконною", а також долучивши статтю під назвою "Державна споживча служба оштрафувала Нова пошта майже на 326 млн. грн. Компанія оскаржує штраф в суді" та копію ухвали Верховного Суду України від 19.07.2006.

Розглянувши подані позивачем документи, суд вважає їх такими, що не усувають недоліків поданої позовної заяви, зважаючи на таке.

Звертаючись до суду з даним позовом про оскарження дій суб`єкта владних повноважень, позивач посилається на те, що за подання цього позову судовий збір не підлягає сплаті відповідно до пункту 13 частини другої статті 3 Закону України "Про судовий збір".

Названою законодавчою нормою передбачено, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Однак, заявлені в цій справі позовні вимоги ОСОБА_1 не охоплюються підставами, визначеними у пункті 13 частини другої статті 3 Закону України "Про судовий збір".

Для застосування цього пункту для звільнення позивача від сплати судового збору процесуальним обов`язком позивача є долучення до позовної заяви доказів в підтвердження правової підстави звернення до суду вказаним позовом та підстави звільнення від сплати судового збору. Тобто, він мав надати суду преюдиційне рішення, яке вступило в законну силу, яким визнано незаконним та скасовано рішення органу державної влади або визнано протиправними дії.

Відповідно приписів ч. 5 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішують судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

З наведеного вбачається, що позовну вимогу про відшкодування шкоди, заявлену в адміністративному судочинстві, обов`язково зумовлює вимога про вирішення публічно-правового спору (наприклад, визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень). За такого правового регулювання факт незаконності рішення, дії або бездіяльності суб`єкта владних повноважень ще тільки підлягає встановленню у судовому процесі, а тому вимога про відшкодування шкоди є об`єктом, за який справляється судовий збір, як така що не зумовлена преюдиційністю незаконності рішень, дій або бездіяльності відповідача.

Отже, доводи позивача про те, що він звільнений від сплати судового збору є безпідставними. Крім того, звільнення від сплати судового збору стосується тільки вимоги про відшкодування шкоди, і не стосується вимог про вирішення публічно-правового спору.

Залишаючи позовну заяву без руху, судом було також зазначено позивачу, що слід надати позовну заяву із зазначенням позовних вимог до кожного з відповідачів та змісту таких вимог.

У своїй заяві про розгляд ухвали Житомирського окружного адміністративного суду позивач зазначає, що "з метою захисту цивільних прав та інтересів, в позові було викладено прохання визнати бездіяльність незаконною щодо не проведення перевірки відповідачами моєї заяви про захист прав споживача і стягнути шкоду".

Наведене твердження не спростовує вимогу суду сформулювати окремі позовні вимоги щодо кожного відповідача, оскільки у Конституцій України закріплений принцип індивідуальної юридичної відповідальності, а тому суд не має повноважень змінювати таке правове регулювання і визнавати незаконною колективну відповідальність відповідачів, зважаючи на що і вказав позивачу на необхідність пред`явлення позовних вимог щодо кожного з відповідачів із зазначенням того, у чому полягає бездіяльність кожного з них.

Позивач, стверджуючи, що у позові було викладено єдине прохання визнати бездіяльність відповідачів незаконною щодо непроведення перевірки за його заявою, спрощує прохальну частину своєї позовної заяви, оскільки остання містила конкретні посилання на незаконні, на думку позивача, відповіді різних суб`єктів владних повноважень на різні заяви позивача, що очевидно виключає твердження про єдину позовну вимогу в частині бездіяльності усіх відповідачів.

У цій частині недоліки позовної заяви залишились неусунутими.

Крім того, в ухвалі про залишення позову без руху було зазначено, що за приписами ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Ухвалою суду від 02.05.2022 було зобов`язано ОСОБА_1 надати заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку звернення з вказаним позовом до суду та доказів поважності причин його пропуску щодо порушення його прав листом-відповіддю від 15.02.2021 №В-591/К-390. Позивачу було зазначено, що йому було відомо про існування листа від 15.02.2021 №В-591/К-390.

У своїй заяві про розгляд ухвали Житомирського окружного адміністративного суду позивач вже наполягає на тому, що ним взагалі не пропущений строк для оскарження бездіяльності ОСОБА_5 , оскільки його скарга на дії ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від 15.02.2022 не розглянута у встановлений законом місячний строк з наданням відповіді ОСОБА_4 .

Такі твердження є безпідставними, оскільки питання строків звернення до суду регулює тільки процесуальний закон, а не його тлумачення сторонами процесу.

Так, згідно з ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність).

Оскаржуючи бездіяльність ОСОБА_5 , яку позивач пов`язує зі змістом листа від 15.02.2021, початком перебігу процесуального строку на звернення з позовом до суду є виключно день його отримання. Позивач безпідставно пов`язує відлік строку на звернення з позовом до суду про оскарження бездіяльності ОСОБА_5 , яка ймовірно була пов`язана з незадоволенням його вимог, з фактом розгляду скарги на її дії ОСОБА_4 та отриманням відповіді.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про звернення громадян" скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Зміст наведеного правового регулювання свідчить на користь висновку, що оскарження рішення або дій посадової особи органу державної влади у порядку підлеглості вищому органу не є обов`язковою процедурою, яка має передувати зверненню з позовом до суду, а є лише альтернативою для такого звернення.

Відтак, продовження процесуальних строків звернення з позовом суду до закінчення такої процедури не передбачено чинним законодавством. Той факт, що позивач звернувся зі скаргою від 15.02.2022 до ОСОБА_4 , яка залишалась нерозглянутою, не змінює часу, з якого він був обізнаний зі змістом листа від 15.02.2021.

Відповідь ОСОБА_5 від 15.02.2021 існує як юридичний факт, а тому незгода з ним шляхом оскарження його у судовому порядку має відбуватись у межах строків та правил, встановлених для визначення початку їх перебігу, що передбачені Кодексом адміністративного судочинства України.

Таким чином, позивачем не надано суду жодних доказів, які б свідчили, що він не мав об`єктивної змоги звернутись до суду з даними позовними вимогами у межах строків, встановлених процесуальних законом, та існували непереборні обставини для такого звернення.

Частинами 1 та 2 статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Позивачу також було зазначено, що відповідно до пункту 3 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві також зазначаються: зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується.

Позивачем не надано обґрунтованого розрахунку суми моральної шкоди та доказів на підтвердження її розміру.

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Враховуючи викладене, слід наголосити, що позивач повинен вказати внаслідок чого йому заподіяна моральної шкоди та у чому вона полягає, обґрунтувавши її розмір.

Наполягаючи на тому, що "позбавлення його користуванням електрочайником протягом двох років викликало серйозні захворювання, що привело до стаціонарного та амбулаторного лікування в медичних закладах міста 86 днів, що підтверджується листками непрацездатності", позивач вважає, що розмір моральної шкоди, спричиненої кожним відповідачем, становить 1240500,00 грн., здійснюючи такий розрахунок з 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який є критерієм розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Наведені обставини про серйозні захворювання, непрацездатність позивача, зокрема, через коронавірусну хворобу та видалення катаракти, майновий критерій для розгляду справи у порядку загального позовного провадження не відповідають вимозі надання обґрунтованого розрахунку суми позову, яка висувається до позовної заяви п. 3 ч. 5 ст. 160 КАС України.

Одночасно позивач посилається на суму штрафу, застосованого до Нової пошти, вказуючи, що ТОВ "Комфі Трейд" мали оштрафувати на 553548000,00 грн. і є законні підстави заявити позов на цю суму.

Отже, які критерії для розрахунку моральної шкоди застосовує позивач, у чому вона полягає і який зв`язок між наведеними ним обставинами, є необґрунтованим. Невизначеність цих обставин вливає на предмет доказування у справі, зважаючи на що законодавець і вимагає навести обґрунтування суми позову при його пред`явленні. Суд не може визначити за позивача, який сам наводить альтернативні варіанти, з яких обґрунтувань слід виходити при визначенні суми завданої шкоди.

При цьому позивачу не слід ототожнювати оцінку доказів з вимогами, які висуваються до позовної заяви, оскільки суд жодної оцінки не здійснює, а лише констатує факт невиконання позивачем процесуальних вимог закону, які висуваються до позовної заяви.

Підсумовуючи викладене, слід зазначити, що намір захистити у судовому порядку порушені права має реалізовуватись у чіткій відповідності до вимог закону і має бути наслідком добросовісних дій як суду, так і всіх учасників процесу.

Позивачу було чітко роз`яснено недоліки поданого позову та способи їх усунення, які залишились без належного реагування зі сторони позивача навіть у частині надання примірників позовної заяви відповідно до кількості учасників справи.

Отже, перевіривши і дослідивши поданий позов на предмет дотримання статей 160, 161 КАС України, суд дійшов висновку, що у строк, встановлений судом, позивач вимог ухвали суду від 02.05.2022 про залишення позовної заяви без руху не виконав.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, позовна заява повертається позивачеві.

Згідно з ч. 5 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Оскільки недоліки позовної заяви, залишеної без руху, не усунуто позивачем у строк, встановлений судом, то суд дійшов до висновку про повернення позовної заяви, що не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду у порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області, Шпити Олександра Олександровича - начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області, Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Магалецької Владислави Валеріївни - голови Держпродспоживслужби, Вовнюка Анатолія Віталійовича - заступника Голови Держпродспоживслужби, Шевченко Ольги - заступника Голови Держпродспоживслужби, Андрущак Анни - заступника Голови Держпродспоживслужби про визнання незаконною бездіяльності, стягнення моральної шкоди, повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Н.М. Майстренко