Справа № 580/5125/21
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/5125/21 Суддя (судді) першої інстанції: Віталіна ГАЙДАШ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Єгорової Н.М., Коротких А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови застосовувати під час обчислення пенсії позивача показника середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2017-2019 року (7763,17 грн.), з урахуванням ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та щодо відмови зарахувати у пільговому обчисленні період роботи позивача з 01.01.1991 по 22.04.1996 на Крайній Півночі; зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2017-2019 роки (7763,17 грн.), починаючи з 01.12.2020; зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії за віком, зарахувавши до стажу робот період її роботи на Крайній Півночі з 01.01.1991 по 22.04.1996 в пільговому обчисленні, один рік, як один рік і шість місяців, починаючи з 01.12.2020; зобов`язання відповідача виплатити позивачу заборгованість з виплати пенсії за період з 01.12.2020 до моменту виплати поточної перерахованої пенсії за рішенням суду.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови застосувати під час обчислення пенсії ОСОБА_1 показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, за 2017-2019 роки. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої платив Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, за 2017-2019 роки, починаючи з 01.12.2020 із виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсії.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Апеляційна скарга мотивована тим, що оскільки позивачці пенсію первинно призначено за віком у 1993 року, у відповідача відсутні правові підстави для застосування показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 3 роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за 2017 - 2019 роки.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного (в порядку письмового) позовного провадження, колегія суддів, керуючись пунктом 3 частини 1 статті 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як убачається з матеріалів справи, позивачка працювала в районах Крайньої Півночі у період з 23.01.1969 по 22.04.1996.

З 1993 року позивачка отримувала пенсію за віком у Російській Федерації, а з 01.12.2020 їй призначено пенсію за віком в Україні.

У березні 2021 року представник позивача звернувся до відповідача із запитом щодо обчислення стажу позивачки за роботу в районах Крайньої півночі з 01.01.1991 до 22.04.1996, застосувавши показника середньої заробітної плати за 2017-2019 р.р.(7763,17 грн.) та зарахування до страхового стажу періодів роботи із 09.09.1960 до 11.02.1967, із 09.07.1967 до 08.07.1968.

Листом № 2300-0304-8/16498 від 15.03.2021 відповідач повідомив позивача про те, що до страхового стажу позивача зараховано період роботи в районах Крайньої Півночі із 23.01.1969 по 23.01.1981, з 20.08.1981 по 31.12.1991 в полуторному розмірі, однак зарахування періоду роботи в районах Крайньої Півночі починаючи з 01.01.1991 законодавством не передбачено. Також відповідач зазначив, що оскільки позивачка з 1993 отримувала пенсію за віком в Російській Федерації, то відсутні підстави для здійснення перерахунку її пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2017-2019 роки.

Не погодившись із діями відповідача, позивачка звернулася до суду з позовом.

Приймаючи рішення суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої платив Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, за 2017-2019 роки, починаючи з 01.12.2020 із виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсії.

Водночас в іншій частині позовних вимог, суд, врахувавши практику Верховного Суду, дійшов висновку про відсутність підстав для зарахування в пільговому обчисленні стажу роботи позивачки після 01.01.1991 у районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В даному випадку доводи апелянта стосуються лише частини задоволених позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з урахуванням ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої платив Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, за 2017-2019 роки, починаючи з 01.12.2020 із виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсії.

Надаючи оцінку правильності рішення суду першої інстанції в цій частині, колегія суддів, з урахуванням доводів апеляційної скарги, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з приписами частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування регламентований порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

В даному випадку, як правильно зазначив суд першої інстанції, ОСОБА_1 з 1993 року було призначено пенсію за віком у Російській Федерації, тобто за російським законодавством.

У 2020 року позивачці призначено пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Тобто фактично позивачці пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призначено вперше у 2020 році, а тому при обчисленні пенсії за віком в Україні відповідно до вказаного Закону слід застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

В даному випадку доводи апеляційної скарги не дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 240,238, 240, 311,316, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: Н.М. Єгорова

А.Ю. Коротких