Справа № 580/10335/21
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року справа № 580/10335/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Трофімової Л.В. за участі секретаря судового засідання Хіврич В.В., розглянувши у письмовому порядку за правилами загального позовного провадження адміністративну справу №580/10335/21

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) [позивач не прибув]

до Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади (вул. Лозуватська 59, м. Шпола, 20603, ) [відповідач не прибув]

про скасування актів та зобов`язання вчинити дії, ухвалив рішення.

01.12.2021 вх.49753/21 позивач, звернувшись (через представника) до Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади від 16.06.2021 №9-20.105/IX «Про затвердження технічної документації із землеутрою щодо поділу земельної ділянки площею 35,5307 га».

Позивач просить встановити судовий контроль за виконанням рішення суду та зобов`язати Шполянську міську раду ОТГ в особі голови ради Кравченка Сергія Володимировича надати суду звіт про виконання судового рішення. Додатково просить стягнути з відповідача судові витрати в сумі 7908 грн, що складаються з витрат на правничу допомогу 7000 грн, судового збору 908 грн.

Ухвалою від 28.03.2022 відкрито загальне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 13.04.2022. Ухвалою від 13.04.2022 відкладено підготовче судове засідання на 19.05.2022. Ухвалою суду від 19.05.2022 закінчено підготовче провадження та призначено судовий розгляд по суті на 25.05.2022.

В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ним на підставі принципу мовчазної згоди розроблено проект землеустрою про відведення у власність земельної ділянки за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0273, позаяк позивачу відмовлено у реєстрації земельної ділянки у державному земельному кадастрі, оскільки земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0273 не існує з огляду на її поділ на підставі рішення Шполянської міської ради від 16.06.2021 №9-20.105/ІХ «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 35,5307 га». З огляду на прийняття державним кадастровим реєстратором рішення про відмову у внесенні відомостей до ДЗК, наявне порушення права позивача на отримання земельної ділянки у власність.

Відповідач позов не визнав, 15.04.2022 вх.№11324/22 надав до суду відзив на позовну заяву, де просив відмовити у задоволенні позову, позаяк позивач необґрунтовано скористався принципом мовчазної згоди за відомих обставин - у місячний строк з часу звернення було надано обґрунтовану відмову (форма відмови не була предметом оскарження). На момент звернення позивача із заявою про надання дозволу на розробку проекту відведення на земельну ділянку площею 2 га - ділянка з кадастровим номером :02:001:0273 була сформована, тобто була об`єктом цивільних прав відповідно до ст. 79-1 ЗК України. Відповідач на виконання наданих йому повноважень, як власник земельної ділянки, власним рішенням надав дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки та спірним рішенням від 16.06.2021 №9-20.105/ІХ, затвердив технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 35,5307 га з кадастровим номером :02:001:0273. Тому сформовано 7 земельних ділянок комунальної власності. Позивач не позбавлений права звернутись із новою заявою про затвердження проекту землеустрою про відведення земельної ділянки, права позивача спірним рішенням не порушені.

25.05.2022 учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, до суду не прибули, від представника відповідача до суду надійшло клопотання від 18.05.2022 про розгляд справи за відсутності представника. Представник позивача причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі під час розгляду справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Беручи до уваги достатність в матеріалах справи належних доказів для вирішення справи, суд доходить висновку про доцільність розгляду даної справи у письмовому порядку. Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем доводи/аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити з огляду на таке.

Конституцією України передбачено (частина 2 статті 19), що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Згідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що висновком ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 20.05.2021 №7800/82-21 погоджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 34,9932 га громадянам у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :02:001:0273. Замовником вказаної документації із землеустрою визначено, у т.ч. позивача у справі, розробником ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою».

28.04.2021 Шполянська міська рада прийняла рішення №7-25.27/ІХ «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 35,5307 га, яким вирішила розробити технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 35,5307 га, що розташована за межами с. Бурти Звенигородського району Черкаської області (кадастровий номер :02:001:0273).

16.06.2021 Шполянська міська рада прийняла рішення №9-20.105/ІХ «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 35,5307 га», яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 35,5307 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами с. Бурти Звенигородського району Черкаської області (кадастровий номер :02:001:0273).

На звернення представника позивача до ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» щодо ходу виконання договорів на виконання землевпорядних робіт, останній листом від 28.08.2021 №0-28-0.5-1641/2-21 надав відповідь про те, що 25.06.2021 подано погоджений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення, площею 34,9932 га громадянам у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :02:001:0273 на поділ (реєстрацію) земельних ділянок. У листі зазначено, що повторно подати зазначений пакет документів не є можливим, позаяк земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0273 вже не існує. 25.06.2021 було подано документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0273 і кадастровим реєстратором внесено зміни про її поділ, у результаті чого сформовано 7 земельних ділянок з новими кадастровими номерами: :02:001:0315, :02:001:0316, :02:001:0317, :02:001:0318, :02:001:0319, :02:001:0320, :02:001:0321.

Рішенням державного кадастрового реєстратора відділу у Шполянському районі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 09.07.2021 №РВ-021 відмовлено у внесенні таких відомостей (змін) про земельні ділянки до ДЗК.

Вважаючи, що рішення відповідача від 16.06.2021 №9-20.105/ІХ «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 35,5307 га», перешкоджає в отриманні земельної ділянки у власність, позивач, звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України від 25.10.2001 №2768-III (далі ЗК України), а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти. Відповідно до п. б ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Згідно з частинами 1-3 ст. 116 ЗК України встановлено, що громадяни набувають права власності земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (п. в ч. 3 ст. 116 ЗК України). У статті 121 ЗК України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї (ч. 9 ст. 79-1 ЗК України).

Суд із матеріалів справи встановив, що спірні правовідносини виникли з підстав реалізації наміру позивача отримати землю за рахунок сформованої земельної ділянки площею 35,5307 (кадастровий номер :02:001:0273).

Згідно з частинами 1, 2 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки, як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). На підставі ч. 4 ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Згідно з частиною 6 ст.79-1 ЗК України встановлено, що формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення, здійснюється на підставі відповідної технічної документації із землеустрою.

Верховний Суд у постанові від 04.05.2020 у справі №802/1539/17 зазначив, що коли йдеться про формування земельної ділянки з частини вже сформованого земельного масиву, що має кадастровий номер, її відведення відбувається на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки. Тому проект землеустрою та подальша відповідна процедура необхідні лише у разі: переведення земельної ділянки з однієї категорії, визначеної статтею 19 ЗК України, в іншу; зміни виду використання земельної ділянки у межах земель оборони; зміни виду використання земельної ділянки у межах земель сільськогосподарського призначення (крім наданих для ведення ОСГ, що можуть використовуватись також для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення).

Твердження представника позивача про застосування вимог ст. ст. 116, 118, 121, 122 ЗК України не є обґрунтованим, позаяк норми стосуються порядку набуття права на землю щодо не сформованої земельної ділянки та не регулює питання поділу земельної ділянки, тому суд не встановив, що права позивача на отримання земельної ділянки комунальної власності оскаржуваним рішенням від 16.06.2021 №9-20.105/ІХ «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 35,5307 га» були порушені.

Суд врахував, що за наслідками розгляду клопотання позивача від 18.02.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, відповідач листом від 17.03.2021 вих.№01-37/267 повідомив, що земельна ділянка, зазначена на графічному матеріалі перебуває у користуванні інших осіб, однак до клопотання позивача не додано погодження землекористувачів та повідомлень. Вказані обставини не свідчать про обставини для застосуваннгя мовчазної згоду відповідача щодо клопотання позивача. Позивач, зазначаючи про неприйняття жодного рішення протягом місяця, не зазначає про обставини оскарження ним бездіяльності відповідача щодо неприйняття відповідного рішення за наслідками розгляду клопотання позивача від 18.02.2021. Суд зазначає, що за відсутності мовчазної згоди відповідача, позивач передчасно звернувся за розробленням проекту землеустрою, у зв`язку із чим доводи позивача, що ним розпочато розробку проекту землеустрою раніше ніж відповідач надав згоду на розробку проекту землеустрою щодо поділу земельної діялянки кадастровий номер :02:001:0273, у контексті спірних правовідносин, суд вважає необгрунтованими. Компенсація витрат на розробку проєкту - це самостійний спосіб захисту права.

Надаючи оцінку наявності повноважень відповідача щодо прийняття спірного рішення, суд зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Водночас у статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Цей принцип знайшов своє відображення у статті 74 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон №280/97-ВР) за якою органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами. Згідно зі статтею 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Згідно з пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону №280/97-ВР передбачено, що до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад входить вирішення відповідно до закону питань з врегулювання земельних відносин. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень, які приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідачу надано повноваження здійснювати врегулювання земельних відносин.

Відповідно до ст. 29 Закону України від 22.05.2003 №858-IV «Про землеустрій» (далі Закон України №858-IV) документація із землеустрою включає в себе текстові та графічні матеріали і містить обов`язкові положення, встановлені завданням на розробку відповідного виду документації. Документація із землеустрою розробляється на основі завдання на розробку відповідного виду документації, затвердженого замовником. Згідно з частиною 1 ст. 26 Закону №858-IV визначено, що замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі, а також інші юридичні та фізичні особи. Згідно зі ст. 31 Закону України №858-IV зміни до документації із землеустрою вносяться особою, яка відповідно до вимог цього Закону може бути розробником документації із землеустрою за рішенням органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування або власників землі та землекористувачів, у тому числі орендарів, які затвердили проекти землеустрою. Погодження та затвердження змін до документації із землеустрою здійснюються в порядку, передбаченому для погодження та затвердження документації із землеустрою. Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України №858-IV технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок розробляється за рішенням власників земельних ділянок за згодою заставодержателів, користувачів земельних ділянок.

Суд дійшов висновку, що відповідач у спірних правовідносинах реалізував право власника земельної ділянки (комунальної власності) на її поділ шляхом прийняття рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0273, тому спірне рішення від 16.06.2021 №9-20.105/ІХ «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 35,5307 га» прийняте у межах, у спосіб та у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Судом встановлено та не заперечується позивачем, що на виконання оскаржуваного рішення від 16.06.2021 №9-20.105/ІХ «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 35,5307 га» здійснено поділ земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0273 та сформовано 7 земельних ділянок з новими кадастровими номерами: :02:001:0315, :02:001:0316, :02:001:0317, :02:001:0318, :02:001:0319, :02:001:0320, :02:001:0321, тобто спірне рішення вичерпало свою дію фактом свого виконання. Згідно з ч. 10 ст. 59 Закону №280/97-ВР акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Оскільки за наслідками розгляду справи судом не встановлено протиправність та незаконності спірного рішення Шполянської міської ради від 16.06.2021 №9-20.105/ІХ «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 35,5307 га», суд доходить висновку про необґрунтованість вимог.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно частини 2 статті 77 вказаного Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, на підставі наданих доказів у їх оцінці сукупно, системного аналізу положень законодавства України, перевірив у контексті вимог частини 2 статті 2 КАС України доводи учасників і дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність власних дій під час прийняття спірного рішення, в зв`язку із чим у задоволенні адміністративного позову належить відмовити.

Відповідно до статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 134, 241-246, 255, 263, 295, 370 КАС України суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати не розподіляються. Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач: Шполянська міська рада об`єднаної територіальної громади (вул. Лозуватська 59, м. Шпола, 20603, )

Судове рішення складене 25.05.2022.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА