Справа № 149/833/22
Суддя: Олійник І. В.
Дата ухвалення: 2022-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/833/22
Провадження №2-а/149/16/22
Номер рядка звіту 140
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2022 м.Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Олійника І.В.

за участю секретаря Янюк А.Й.

позивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Матяша Д.Ю., діє на підставі доручення

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позов ОСОБА_1 до ГУНП у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з адміністративним позовом до ГУНП у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою серії БАБ № 152951 від 17.04.2022 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП за те, що він керував транспортним засобом на задню вісь котрого встановлено шини різної моделі та малюнками протектора. Позивач зазначає, що під час руху він проколов шину та після її заміни рухався до найближчого місця ремонту, однак поліцейський не прийняв до уваги його пояснення та виніс постанову. Приймаючи до уваги наведені обставини позивач просить скасувати оскаржувану постанову.

Ухвалою суду від 28.04.2022 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу визначено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

04.05.2022 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, узагальнені доводи котрого зводяться до того, що оскаржувана постанова є правомірною та винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, а адміністративне стягнення накладено в межах санкції ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Позивач, представник позивача у судовому засіданні підтримали та просили задовольнити пред`явлений позов. Позивач також пояснив, що під час руху він проколов заднє ліве колесо, а тому замінив його на запасне та рухався додому.

Представник відповідача Бешлей І.В., приймаючи участь в режимі відеоконференції у судовому засіданні 11.05.2022 підтримав відзив на позов. У судове засідання 20.05.2022 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань не подав.

Суд, заслухавши пояснення учасників, показання свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За змістом ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", п 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

З оскаржуваної постанови встановлено, що 17.04.2022 о 12:45 у с. Уланів по вул. Соборна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Ford Scorpio", д.н.з. НОМЕР_1 , на задню вісь котрого встановлено шини різної моделі та малюнками протектора, чим порушив пп. г п. 31.4.5 ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, внаслідок чого його притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

За змістом пп. г п. 31.4.5 ПДР України експлуатація транспортного засобу на одну вісь якого встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів забороняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу (ч. 3 ст. 283 КУпАП).

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.04.2018 у справі № 338/1/17.

Факт порушення має бути належним чином задокументованим та доведеним належними і допустимими доказами.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.03.2019 у справі № 686/11314/17.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП).

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 23.10.2018 по справі № 743/1128/17, від 15.11.2018 по справі № 524/5536/17, від 23.10.2019 по справі № 357/10134/17 та інших.

На виконання визначеного ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язку щодо доказування правомірності прийнятого рішення, яке оскаржується позивачем, відповідачем надано відзив на позовну заяву та відеозапис із нагрудної камери поліцейського на якому зафіксовано припаркований на узбіччі транспортний засіб позивача, а також пояснення позивача про те, що під час руху він проколов колесо, яке замінив на запасне та рухається до дому.

З пояснень допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 встановлено, що під час руху на автомобілі, яким керував її чоловік ОСОБА_1 , було проколото та замінено заднє ліве колесо. В подальшому цей автомобіль був зупинений працівниками поліції, які повідомили про вказану несправність, на що ОСОБА_1 пояснив, що в процесі руху він проколов колесо та замінив його на запасне.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини справи, за яких і позивач та свідок зазначили, що вказана несправність виникла в процесі руху та після її виявлення позивач рухався додому для усунення даної несправності, ці доводи підтверджуються також відеозаписом з камери поліцейського, де ОСОБА_1 надає такі ж пояснення, а також приймаючи до уваги п. 31.5 ПДР України, яким визначено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 ПДР, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, суд приходить до висновку, що дослідженими доказами не підтверджено наявності в діях позивача порушень вимог ПДР України, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 КАС України).

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем понесено судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 496,20 грн, а тому дані витрати у відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України підлягають стягненню з ГУНП у Вінницькій області на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 9, 121, 183, 251, 280 КУпАП, ст.ст. 9, 77, 79, 132, 139, 162, 205, 246, 250, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 152951 від 17.04.2022 року, винесену інспектором СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Хрищенюком В.Л. пропритягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Стягнути з ГУНП у Вінницькій області за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП у Вінницькій області (21050, м. Вінниця, вул. Театральна, 10, ) на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору при звернені до суду у розмірі 496,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду апеляційним судом апеляційної скарги.

Повний текст рішення суду складено 25.05.2022.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , проживає по АДРЕСА_1 ;

відповідач: ГУНП у Вінницькій області - місце знаходження - 21050, м. Вінниця, вул. Театральна, 10, ;

Суддя Ігор ОЛІЙНИК