Справа № 320/4405/22
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2022-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

20 травня 2022 року м. Київ № 320/4405/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до виконавчого комітету Білоцерківської міської ради

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась з позовом ОСОБА_1 з позовом до виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 21.04.2022 № 214 «Про демонтаж тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , що розміщена в АДРЕСА_1 ».

До позовної заяви позивачем додано заяву про забезпечення позову, у якій позивач просить суд забезпечити позов шляхом: 1) зупинення дії індивідуального нормативно-правового акта - рішення виконавчого комітету від 21,04.2022 року № 214 «Про демонтаж тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , що розміщена в АДРЕСА_1 » 2) здійснення заборони Виконавчому комітету Білоцерківської міської ради, Комунальній установі Білоцерківської міської ради «Інспекція з благоустрою міста Біла Церква», Комунальному підприємству Білоцерківської міської ради Муніципальна варта, ПрАТ ДТЕК Київські регіональні мережі, ТОВ Білоцерківвода у вчиненні будь-яких дій щодо демонтажу тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , що розміщена в АДРЕСА_1 .

В обґрунтування доводів вказаної заяви позивач зазначив, що 21 квітня 2022 року відбулося засідання виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, за результатами якого прийнято рішення № 214, яким вирішено: 1. Демонтувати тимчасову споруду для провадження підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , що розміщена в АДРЕСА_1 . 2. Комунальній установі Білоцерківської міської ради інспекція з благоустрою міста Біла Церква", комунальному підприємству Білоцерківської міської ради Муніципальна варта вжити заходів, що передбачені чинним законодавством України, шодо демонтажу тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності, зазначеної в пункті 1.3.Приватному акціонерному товариству ДТЕК Київські регіональні тепломережі, Товариству з обмеженою відповідальністю Білоцерківвода, Білоцерківському відділенню акціонерного товариства Київоблгаз та іншим утримувачам інженерних комунікацій забезпечити відключення мереж від тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності, зазначеної в пункті 1.

Позивач зазначила, що в зв`язку з явною очевидністю незаконності вказаного рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 06.05.2022 року до Київського окружного адміністративного суду подано позовну заяву про визнання недійсним та скасування вказаного рішення виконавчого комітету від 21.04.2022 року № 214. Очевидність незаконності оскаржуваного рішення полягає в тому, що підставою для його прийняття зазначено «…у зв`язку із закінченням терміну дії паспорта прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності…», що суперечить приписам підпункту 5 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 18.03.2022 року № 314, строки дії діючих строкових ліцензій та документів дозвільного характеру автоматично продовжуються на період воєнного стану.

Відповідно до приписів частини першої статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову подається:

1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З урахування наведеного положення Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову здійснюється без повідомлення сторін.

Розглядаючи заяву позивача про забезпечення позову по суті, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Зазначений перелік способів забезпечення позову є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Частиною 1 статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

З аналізу наведеної норми вбачається, що обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, в тому числі й з зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому, ознаки протиправності повинні бути пов`язані саме з порушеними правами, свободами чи інтересами.

У свою чергу, відповідно до вимог пункту 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. Суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Таким чином, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду в майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Суд також зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Дослідивши підстави, на яких ґрунтується заява про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, з огляду на викладене.

Як встановлено судом, заяву про вжиття заходів забезпечення позову мотивовано протиправністю рішення відповідача про вжиття заходів щодо демонтажу тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , у зв`язку з закінченням терміну дії паспорта прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності.

При вирішенні вказаної заяви позивача, суд враховує практику Верховного Суду викладену у постанові від 19 жовтня 2021 року по справі № ЗД/380/67/20 (провадження № К/9901/5891/21), в якій суд зазначив, що « ... безумовно рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання і такі рішення можуть завдавати шкоди і мати негативні наслідки. При цьому, погодились стосовно того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, оскільки дії по демонтажу літнього майданчику кафе призведуть до значних фінансових витрат позивача. Зазначені обставини суттєво ускладнюють відновлення прав позивача та вказують на загрозу унеможливлення захисту його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі. Колегія суддів зазначає, що забезпечення позову у цій справі було направлено на захист права власності та було єдиним дієвим засобом для збереження майна до вирішення в судовому порядку питання щодо законності демонтажу такого майна. Суди дійшли законного та обґрунтованого висновку про те, що побоювання позивача про можливість завдання шкоди та невідворотних наслідків його правам є об`єктивними, і суд не знайшов беззаперечного висновку про відсутність небезпеки порушених прав позивача».

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 ст. 242 КАС України).

З огляду на вказане та не надаючи попередньої оцінки щодо законності рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 214 від 21.04.2022 «Про демонтаж тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , що розміщена в АДРЕСА_1 », яке є чинним і підлягає виконанню, демонтаж тимчасової споруди до ухвалення рішення в даній адміністративній справі істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, адже після демонтажу об`єкту нерухомого майна, повернення його до попереднього стану буде ускладнено.

При цьому, суд враховує, що в силу положень ч. 4 ст. 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Разом з тим, суд відмовляє в забезпеченні позову ОСОБА_1 шляхом здійснення заборони Виконавчому комітету Білоцерківської міської ради, Комунальній установі Білоцерківської міської ради «Інспекція з благоустрою міста Біла Церква», Комунальному підприємству Білоцерківської міської ради Муніципальна варта, ПрАТ ДТЕК Київські регіональні мережі, ТОВ Білоцерківвода у вчиненні будь-яких дій щодо демонтажу тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , що розміщена в АДРЕСА_1 , оскільки такий захід забезпечення позову не відповідає критерію обґрунтованості, бо вже вжитий судом захід забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення виконавчого комітету від 21.04.2022 року № 214 «Про демонтаж тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , що розміщена в АДРЕСА_1 » запобігає заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам ОСОБА_1 , адже дане рішення не підлягає реалізації на час його зупинення судом.

Так, застосований судом захід забезпечення позову повністю відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів учасників процесу та відповідають інституту забезпечення позову в адміністративному процесі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-157, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити частково.

2. Зупинити дію рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 21.04.2022 року № 214 «Про демонтаж тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , що розміщена в АДРЕСА_1 » до набрання рішенням у справі № 320/4405/22 законної сили.

3. У задоволенні іншої частини заяви про забезпечення позову відмовити.

4. Копію ухвали про забезпечення позову надіслати позивачу та виконавчому комітету Білоцерківської міської ради.

5. Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Панова Г. В.