Справа № 314/4869/21
Суддя: Кіяшко В. О.
Дата ухвалення: 2022-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 314/4869/21
Провадження № 2-а/314/14/2022
Номер рядка звіту 140
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2022 м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Кіяшко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб справу № 314/4869/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Шульгу О.А. звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19.10.2021 на адресу ОСОБА_1 надійшла постанова серії ВМ № 00000070, винесена 11.10.2021 провідним фахівцем відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Соколюк Л.М. по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України. Зі змісту постанови вбачається, що 09.10.2021 о 17 годині 56 хвилин за адресою: Н-08, км 528+759, Запорізька область зафіксовано транспортний засіб DAF ХF 95.480, д/н НОМЕР_1 , що належить позивачу, який допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України, а саме навантаження на строєні осі транспортного засобу на 9,9 % (8,85т). Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач зазначає, що на підставі договору позички транспортного засобу № 1, укладеного між ОСОБА_2 та ПП «Агрофірма «Перше травня», із 01.06.2021 спеціалізований вантажний сідловий тягач марки DAF, модель ХF 95.480, д/н НОМЕР_1 , перебуває у тимчасовому безоплатному користуванні ПП «Агрофірма «Перше травня». Строк, на який вказаний транспортний засіб передано у користування, складає 12 календарних місяців з моменту його передання. Відтак 09.10.2021 о 17 годині 56 хвилин за кермом транспортного засобу перебував водій ПП «Агрофірма «Перше Травня», а не ОСОБА_1 , якого уповноваженими особами відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності. Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про безпідставність винесення уповноваженою особою відповідача постанови про накладення адміністративного стягнення серії ВМ № 00000070 від 11.10.2021 та є підставою для її скасування.

Крім того, позивач зазначає, що у посадових осіб відповідача були відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки спеціалізований вантажний сідловий тягач DAF ХF 95.480 не має строєної осі, що свідчить про безпідставність висновків щодо перевищення вказаним транспортним засобом нормативних параметрів, визначених у п. 22.5 Правил дорожнього руху України. Крім того, вказаний транспортний засіб рухався із напівпричіпом, який і міг перевищити нормативні параметри, визначені п. 22.5 Правил дорожнього руху України. Позивач із посиланням на Закон України «Про автомобільний транспорт» та Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388, стверджує, що напівпричеп є окремим транспортним засобом, який має свої номерні знаки, свідоцтво про реєстрацію та може мати будь-якого власника фізичну особу, фізичну особу-підприємця або юридичну особу, відомості про якого включаються до свідоцтва про державну реєстрацію та вносяться до Єдиного державного реєстру Державтоінспекції в установленому Міністерством внутрішніх справ порядку, тому відповідальність за перевищення нормативних параметрів, визначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України (навантаження на строєні осі напівпричепа) повинен нести власник напівпричепу, а не власник сідельного тягача.

Ні підставі викладеного, позивач просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільного транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 11.10.2021 серії ВМ № 00000070.

Ухвалою суду від 02.11.2021 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам надано строк для надання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Визначений ст. 261, ч. 7 ст. 262 КАС України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив.

07.12.2021 на адресу Вільнянського районного суду Запорізької області надійшов відзив (який датований 29.11.21), 06.12.2022 на електронну адресу надійшли додаткові пояснення до відзиву (які датовані 06.12.2021) в яких представник відповідача не погоджуючись із адміністративним позовом, представник відповідача зазначає, що механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.2021 № 623). Фіксація правопорушень здійснюється на автоматичних, облаштованих згідно з п. 7 вказаної постанови пунктах та передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих. Посадові особи Укртрансбезпеки, під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, використовують упорядковану сукупність відомостей: про транспортний засіб; відповідальну особу, визначену ст. 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозвіл на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метадані, сформовані автоматичним пунктом.

За приписами ч. 1 ст. 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч. 2 ст. 122-2, ч. ч. 2,3 ст. 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. На момент вчинення правопорушення транспортний засіб DAF ХF 95.480, д/н НОМЕР_1 , на праві власності зареєстрований за ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про зміну користувача транспортного засобу DAF ХF 95.480, д/н НОМЕР_1 , не вносилось, отже, адміністративну відповідальність повинна нести фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб, тобто ОСОБА_1 . Статтею 279-7 КУпАП передбачено випадки звільнення від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили: така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу. Представник відповідача вважає, що позивачем не було надано жодних доказів на існування підстав для звільнення від адміністративної відповідальності за вказане правопорушення.

Представник відповідача також не погоджується із твердженням позивача, що перевищення навантаження на строєні осі могло бути допущено напівпричепом, приєднаним до належного позивачу тягача, оскільки напівпричіп це транспортний засіб без джерела енергії та самостійно пересуватись і перевозити вантажі не може, отже рушійною силою для нього є саме тягач, який є основним транспортним засобом, котрий здійснює перевезення вантажів і власник якого є суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, у тому числі за ст. 132-1 КУпАП.

На підставі викладеного представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з ч. 3 ст. 9 КАС України, кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Судом встановлено, що 11.10.2021 провідним фахівцем відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Соколюк Л.М. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00000070, якою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17000грн.

В описовій частині постанови вказано, що 09.10.2021 о 17 годині 56 хвилин за адресою: Н-08, км 528+759, Запорізька область зафіксовано транспортний засіб DAF ХF 95.480, д/н НОМЕР_1 , що належить позивачу, який допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України, а саме навантаження на строєні осі транспортного засобу на 9,9 % (8,85т).

За приписами ч. 2 ст. 132-1 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174.

Відповідно до п. 16 вказаного Порядку, посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену ст. 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті (далі автоматичний пункт) є комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених п. 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером (п. 2 Порядку).

Згідно з п. 12 Порядку, автоматичний пункт може забезпечувати:

вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу;

вимірювання загальної маси транспортного засобу;

визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій;

вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу;

визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу;

вимірювання габаритів транспортного засобу;

фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу);

фіксацію фронтального зображення транспортного засобу;

фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей);

первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування;

автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 № 163 (п. 8 Порядку).

Із експертного висновку ТОВ «Безпека та інновації інформаційних систем» вбачається, що автоматичний пункт ваго-габаритного контролю у русі «WAGA» відповідає вимогам нормативних документів із технічного захисту інформації в обсязі функцій, зазначених у документі «автоматичний пункт ваго-габаритного контролю у русі «WAGA». Технічні вимоги за критеріями технічного захисту інформації з рівнем гарантій Г-2.

Сертифікатом перевірки серії 007093 встановлюється, що прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WAGA-WIM 35 (у складі Автоматичного пункту ваго-габаритного контролю «WAGA») відповідає типу засобу вимірювальної техніки застосованим вимогам Технічного регламенту.

За приписами ст. 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч. 2 ст. 122-2, ч. ч. 2,3 ст. 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Із свідоцтва серії НОМЕР_2 про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що власником транспортного засобу DAF ХF 95.480, д/н НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобіль це колісний транспортний засіб, який приводиться в рух джерелом енергії, має не менше чотирьох коліс, призначений для руху безрейковими дорогами і використовується для перевезення людей та (чи) вантажів, буксирування транспортних засобів, виконання спеціальних робіт. Причіп-транспортний засіб без власного джерела енергії, пристосований для буксирування автомобілем. Напівпричіп причіп, вісь (осі) якого розміщено позаду центра мас транспортного засобу (за умови рівномірного завантаження) і який обладнано зчіпним пристроєм, що забезпечує передачу горизонтальних і вертикальних зусиль на інший транспортний засіб, що виконує функції тягача.

Аналізуючи зміст наведених норм права, ту обставину, що нормативні параметри, визначені п. 22.5 Правил дорожнього руху України визначені для руху транспортних засобів та їх составів, суд, не може не дійти висновку, що напівпричепом є транспортний засіб без джерела енергії, який позбавлений можливості самостійно пересуватись і перевозити вантажі дорогою, та для якого рушійною силою є саме тягач, який і є основним транспортним засобом, що здійснює перевезення вантажів.

За приписами ч. 1 ст. 279-7 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у ч. 1 ст. 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили:

така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження наявності відомостей щодо іншого належного користувача транспортного засобу DAF ХF 95.480, д/н НОМЕР_1 , крім ОСОБА_1 , жодний дій, передбачених ч. 1 ст. 279-7 КУпАП ОСОБА_1 вчинено не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За правилами ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів наданих сторонами, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що вони свідчать про наявність події адміністративного правопорушення, а відтак у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 241-246, 250, 251, 257-262 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Перемоги, 14) про скасування постанови відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя:В. О. Кіяшко

23.05.2022