Справа № 560/3547/22
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2022-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3547/22
РІШЕННЯ

іменем України

24 травня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дунаєвецького відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дунаєвецького відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця від 28.12.2021 про відкриття виконавчого провадження ВП№ 68010348 щодо виконання постанови державного виконавця ВП№66930139 від 28.12.2021 про стягнення виконавчого збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28.12.2021 головним державним виконавцем Дунаєвецького відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження ВП№68010348 щодо виконання постанови державного виконавця про стягнення з нього 16596,31 грн. виконавчого збору. Зазначає, що рішення Рівненського міського суду в межах ВП№ 66930139 було виконане ним добровільно шляхом передачі транспортного засобу стягувачеві, причому державний виконавець не вчиняв будь-яких конкретних дій в межах примусового виконання. Зважаючи на це, позивач покликається на ч. 9 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" та вважає, що відповідач не мав підстав приймати рішення щодо стягнення з нього виконавчого збору. Оскільки постанова про стягнення виконавчого збору від 28.12.2021, на думку позивача, є протиправною, скасуванню також підлягає і постанова про відкриття виконавчого провадження з метою її подальшої реалізації.

Суд відкрив провадження та призначив справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

У подальшому розгляд справи був відкладений у зв`язку з введенням на території держави воєнного стану.

Відповідач подав відзив, у якому у позові просить відмовити. Зазначає, що в межах примусового виконання рішення Рівненського міського суду у ВП№ 66930139 24.09.2021 було відкрите виконавче провадження і 15.12.2021 боржник ( позивач) вчинив необхідні дії щодо передачі майна (транспортного засобу) законному представнику стягувача. Разом з тим, у цьому випадку неможливо говорити про добровільне виконання, оскільки дії були вчинені після порушення процедури примусового виконання. Оскільки питання стягнення виконавчого збору вирішене не було, 28.12.2021 після закінчення виконавчого провадження ВП№ 66930139 державним виконавцем прийнята постанова від 28.12.2021 про стягнення виконавчого збору в розмірі 10% вартості майна, яке передане стягувачу (16596,31 грн.), виконання якої виділене у окреме провадження ВП№68010348. Орган ДВС вважає, що під час примусового виконання та прийняття зазначених постанов, які стосуються стягнення виконавчого збору, не були допущені порушення вимог закону, відтак позов не є обґрунтованим і не підлягає задоволенню.

Про призначення судового засідання на 24.05.2022 сторони своєчасно повідомлені.

Позивач в судове засідання не з`явився. Відповідач разом з відзивом заявив клопотання про проведення розгляду справи у відсутності представника ДВС.

Оскільки перешкоди для судового розгляду не встановлені, вирішено розглядати справу в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів без проведення звукозапису.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з такого.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентується Законом України "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII) в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) являє собою сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 5 ст. 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець приймає постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Пунктом 9 ч.1 ст. 39 Закону передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 40 Закону, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 9 ст. 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону.

Вирішуючи спір, суд встановив наступне.

Постановою головного державного виконавця Дунаєвецького відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 24.09.2021 відкрите виконавче провадження ВП№66930139 за виконавчим листом, виданим Рівненським міським судом щодо витребування від ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 транспортного засобу - автомобіля "Шкода" сірого кольору, 2004 року випуску. У цій постанові також зазначається про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 16596,31 грн.

15.12.2021 під час примусового виконання була проведена передача вищевказаного транспортного засобу представнику стягувача, що доводиться відповідними актами, які є у справі. Постановою державного виконавця від 28.12.2021 виконавче провадження №66930139 було закінчене на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону у зв`язку з фактичним виконанням рішення. Того ж дня прийнята постанова про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 16 596,31 грн., який раніше стягнутий не був, та відкрите виконавче провадження ВП№ 68010348 щодо виконання цієї постанови як окремого виконавчого документу, яку позивач отримав 10.01.2022.

Докази скасування постанови про стягнення виконавчого збору суду не надані і судом не встановлені.

Позивач зазначає, що підстав для прийняття постанови про стягнення виконавчого збору, а також спірної постанови не існувало, оскільки боржник добровільно виконав рішення суду.

Так, дійсно, ч. 9 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" передбачений випадок, коли виконавчий збір не стягується, однак у цій справі відповідні дії з метою виконання рішення суду були вчинені боржником у грудні 2021, тоді як примусове виконання фактично розпочалось з вересня 2021. Таким чином, рішення не було виконане до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Посилання позивача на те, що виконавчий збір стягується лише у зв`язку зі вчиненням державним виконавцем певних дій, суд вважає необґрунтованим, оскільки відповідно до Закону виконавчий збір безумовно стягується у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У даному випадку розмір виконавчого збору визначався виходячи з вартості майна боржника, що підлягало передачі стягувачу за виконавчим документом.

Судом встановлено, що визначений законом порядок прийняття оскаржуваної постанови відповідачем порушений не був, відповідач не допустив протиправних дій під час прийняття вищезазначених актів, діючи на підставі закону та в межах повноважень, відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 24 травня 2022 року 16.30

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 )
Відповідач:Дунаєвецький відділ державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) (вул. Шевченко, 83а,Дунаївці,Кам`янець-Подільський район, Хмельницька область,32400 34725717)

Головуючий суддя І.С. Козачок