Справа № 240/9632/21
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року м. Житомир справа № 240/9632/21

категорія 111030500

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Малинська паперова фабрика - Вайдманн" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Приватне акціонерне товариство "Малинська паперова фабрика-Вайдманн" (далі ПрАТ «МПФ-Вайдманн») із позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №3 від 30.04.2021, винесене ГУ ДПС у Житомирській області в повному обсязі.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що не погоджується з порушеннями, встановленими контролюючим органом за результатами документальної позапланової перевірки, а тому оскаржуване рішення відповідачем прийняте неправомірно, без достатніх підстав.

На думку товариства, стосовно реальності придбання піддонів у ТОВ «Технопрактик» позивач надав усі необхідні документи, необхідні для детального встановлення ланцюгу руху піддонів - отримання, транспортування, використання для експорту продукції, а висновок, про те, що постачальник контрагента ТОВ «Тайтан Логістик» не мав можливості виробляти та зберігати товар спростований наведеними в акті даними та є необґрунтованим припущенням, крім того, не відповідає дійсності та не має юридичного значення для встановлення правовідносин між ТОВ «Технопрактик» та позивачем.

Щодо реальності виконання ТОВ «АПТ Україна Групп» будівельних робіт та постачання обладнання зазначає, що фактичне вчинення господарських операцій підтверджено, крім відповідних документів, фізичною наявністю результатів робіт та обладнання на будівництві, зазначені в акті дані жодним чином не обґрунтовують висновок про відсутність фактичного виконання будівельних робіт, зокрема, через необґрунтоване припущення про відсутність матеріально-технічної бази; знайдені відповідачем «невідповідності» в документах пояснюються фактичними обставинами, виконання робіт підтверджене необхідними документами.

Позивач є добросовісним підприємством та дотримувався усіх можливих та необхідних заходів «розумної обачності» під час вибору контрагентів, також, позивач не відповідає за дотримання ними податкового законодавства.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 27.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання у справі на 07.07.2021.

25.06.2021 до суду надійшов відзив на позов Головного управління ДПС України в Житомирській області (далі - ГУ ДПС України в Житомирській області) (том ІІІ, а.с.97-109), в якому представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог, вказала, що позивачем не спростовано факти порушень, встановлені за результатами перевірки, а тому спірне рішення винесене відповідачем правомірно.

Протокольною ухвалою від 07.07.2021 оголошено перерву до 05.08.2021.

Підготовче засідання 05.08.2021 не відбулося у зв`язку з відсутністю представників сторін та було відкладене на 15.09.2021.

Протокольною ухвалою від 15.09.2021 закрите підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті на 12.10.2021.

12.10.2021 розгляд справи не відбувся у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності головуючої судді Єфіменко О.В. та був відкладений на 02.11.2021.

Протокольною ухвалою 02.11.2021 оголошено перерву в судовому засіданні до 23.11.2021.

У судовому засіданні 23.11.2021 представник позивача просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, відповіді на відзив (том ІV, а.с.1-3) та поясненнях (том ІV, а.с.121-124, 142-145), висновку судового експерта (том ІV, а.с.91-108).

Представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю з мотивів викладених у відзиві на адміністративний позов та заперечення на відповідь на відзив (том ІV, а.с.79-80), запереченні на висновок експертизи (том ІV, а.с.130-134).

23.11.2021 ухвалою суду, прийнятою без виходу до нарадчої кімнати, занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання постановлено подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Згідно з ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

У січні 2021 року відповідачем було проведено документальну позапланову перевірку ПрАТ «МПФ-Вайдманн» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету. За результатами якої дійшов висновку про порушення п.200.1, абзацу б) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України (далі ПК України) в результаті завищення ПрАТ «МПФ-Вайдманн» значення ПДВ, заявленого до відшкодування з бюджету за жовтень 2020 року на суму 2138926 грн, про що було складено Акт від 18.01.2021 № 827/06-30-07-03-00278735 (далі Акт первірки), (том І, а.с. 18-45).

Позивач не погодився із зазначеним висновком перевірки та 04.02.2021 подав відповідачу заперечення до вказаного Акту перевірки (том І, а.с. 54-59).

Позивач отримав відповідь про розгляд заперечення № 1857/6/06-30-07-03 від 15.02.2021 (том І, а.с. 60-72) в якому відповідач залишив без задоволення заперечення на Акт перевірки ПрАТ «МПФ-Вайдманн» та прийняв податкове повідомлення-рішення №3 від 17.02.2021 відповідно до якого визначив позивачу суму завищення бюджетного відшкодування в розмірі 2138926 грн та наклав штраф у розмірі 534732 грн (том І, а.с.46).

02.03.2021 позивач подав скаргу на податкове повідомлення-рішення №3 від 17.02.2021 до Державної податкової служби України (том І, а.с. 73-83), на що за результатами розгляду скарги отримав рішення ДПС України від 07.04.2021 №9515/6-91-00-06-01-02-06 про її часткове задоволення - скасування в частині штрафних санкцій, а в частині завищення бюджетного відшкодування в розмірі 2 138 926 грн - залишено без змін (том І, а.с. 84-89).

30.04.20021 ГУ ДПС у Житомирській області прийняло спірне податкове повідомлення-рішення № 3, яким визначило ПрАТ «МПФ-Вайдманн» суму завищення бюджетного відшкодування в розмірі 2138926 грн та наклало штраф у розмірі 213893 грн (том І, а.с. 49).

Оскільки в ході процедури адміністративного оскарження не було відновлено порушених прав ПрАТ «МПФ-Вайдманн» позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пункт 198.1 статті 198 ПК України встановлює, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частини першої статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частина друга статті 9 Закону передбачає, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних тощо.

Встановлено, що ПрАТ «МПФ-Вайдманн» за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (том ІІІ, а.с.86) зареєстроване 27.06.1994 та його основним видом економічної діяльності є: 17.12 Виробництво паперу та картону.

Як зазначено в Акті перевірки відповідач дійшов висновку про відсутність реального вчинення позивачем господарських операцій на суму 1569379,93 грн в т.ч. суми ПДВ 261563,32 грн з придбання у ТОВ «Технопрактик» піддонів дерев`яних і кришок до піддонів та в результаті чого віднесено неправомірно цю суму до складу податкового кредиту в декларації з податку на додану вартість за жовтень 2020 року.

Відповідач вважає нереальність цих операцій підтверджується відсутністю у постачальника ТОВ «Тайтан Логістик» можливості виробляти/зберігати товар, у якого в свою чергу контрагент позивача ТОВ «Технопрактик» придбав піддони дерев`яні та кришки до піддонів.

Крім того, вказує, що в ході проведення перевірки не надано документального підтвердження стосовно того, при відвантаженні саме якої готової продукції та якому покупцю було використані піддони і кришки як тару, та в якій кількості, та яких розмірів їх було використано.

Позивач не погоджується з вказаними доводами та пояснює, що надав усі необхідні документи потрібні для детального встановлення ланцюгу руху піддонів - отримання, транспортування, використання для експорту продукції. Між позивачем та ТОВ «Технопрактик» існують фактичні договірні відносини з постачання піддонів дерев`яних та кришок в ТОВ «Технопрактик». Договір на поставку піддонів та кришок до піддонів у письмовій формі не укладався, так як це не є обов`язковим. Положеннями ч.1 ст.205 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Суд вважає, що вказані пояснення ПрАТ «МПФ-Вайдманн» підтверджуються первинними документами в матеріалах даної справи: замовлення на придбання матеріалів до відділу закупок з переліком потрібного товару (том І, а.с. 97), специфікаціями (том І, а.с. 101-125), рахунками на оплату (том І, а.с. 126-130), товарно транспортними накладними (том І, а.с. 131-136), видатковими накладними (том І, а.с. 137-140), виписками банку та платіжними дорученнями (том І, а.с. 141- 211), актом про результати огляду Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (том І, а.с. 212), складськими документами та звітом про рух піддонів (том І, а.с. 213-231), разовими перепустками на автотранспорт, службовими записками на оформлення перепусток та записами в книзі реєстрації транспортних засобів (том І, а.с.232-250).

Як видно з інших наданих документів позивачем, відповідно до міжнародних контрактів та договорів, укладених ПрАТ «МПФ-Вайдманн»: контракт №SE3-20101019, контракт №SE5-20102520, контракт №SE1-20101519, контракт №SE1-20102320, контракт №SE3-20100620, контракт №SE 1-30002019, Договір № SEI-30000220, договір №SE 1-30000120, позивач є постачальником паперової продукції і в ціні продукції, що поставляється іноземним контрагентам включається вартість дерев`яних піддонів (том ІІ, а.с. 26-40).

Висновок відповідача, про те, що постачальник контрагента ТОВ «Тайтан Логістик» не мав можливості виробляти/зберігати товар бо було встановлено «обрив ланцюгу постачання», оскільки у ТОВ «Тайтан Логістик» 6 найманих працівників та не було операцій згідно з даними аналізу податкових накладних з придбання послуг переробки, піддонів, кришок, тому відсутня можливість виготовляти/зберігати піддони, не приймаються судом з огляду на таке.

Суд зазначає, що п. 198.6 ст.198 ПК України, чітко визначає, що податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. До того ж, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.

Доказів того, що контролюючий орган провів зустрічну звірку з вказаним контрагентом не має, тому висновки перевіряючих не підтверджуються у визначеному законом порядку.

Відповідно до висновків викладених у Постанові Верховного Суду від 30 серпня 2019 року у справі № 804/17176/14 : «Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними».

Отже, враховуючи зазначене, суд вважає, що висновок відповідача про те, що ПрАТ «МПФ-Вайдманн» завищив податковий кредит з ПДВ по контрагенту TOB «Технопрактик» на загальну суму 261563,32 грн, не підтверджено належними доказами, а тому є необґрунтованим.

Також, в Акті перевірки відповідач зазначає про те, що ПрАТ «МПФ-Вайдманн» згідно розшифрування податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) віднесено до складу податкового кредиту в декларації з податку на додану вартість за жовтень 2020 року ПДВ по постачальнику ТОВ «АПТ Україна Групп» на суму 830965,01 грн (будівельні роботи) та 1046398,12 грн (газоочисне обладнання).

Пояснює, що в ході перевірки не встановлено, а позивачем не доведено реальність здійснення господарських операцій з придбання будівельних робіт у ТОВ «АПТ Україна Групп» на загальну суму 4985790,04 грн, в т.ч. ПДВ 830965,01 грн. Відповідач вважає нереальними операції з придбання будівельних робіт (оскільки субпідрядники ТОВ «Трілогс» та ТОВ «Блейтер» не мали можливості виконувати роботи, роботи не могли бути виконані за 1 день вересня, відсутнє погодження технагляду, акт не за формою КБ2-В).

Як встановлено судом, ПрАТ «МПФ-Вайдманн» (Замовник) уклало з ТОВ «АПТ Україна Групп» (Генпідрядник) договір генерального підряду на капітальне будівництво та виконання проектних робіт №55-10/2019-БМР-ПР від 27 грудня 2019 року (том ІІ, а.с.193-213). Пункт 4.1 цього Договору передбачає загальну суму цього Договору, яка визначається згідно з Кошторисом та обсягами робіт (додаток №1) і складає 63994966,36 грн. Пунктом 8.1 Договору передбачена форма акту виконаних робіт (форма № КБ - 2В).

Додатковою угодою №3 до цього Договору було внесено зміни, зокрема до п.4.1 - загальна сума цього Договору, яка визначається згідно з Кошторисом та обсягами робіт і складає 92261714,35 грн в т.ч. ПДВ 15376952,39 грн (том ІІ, а.с.232).

Як пояснює позивач, зазначена форма із дотриманням обов`язкових реквізитів, затверджених для даної форми є обов`язковою для використання відповідно до ДСТУ 1-1:2013 тільки у разі фінансування будівництва за рахунок бюджетних коштів, коштів державних або комунальних підприємств, установ та організацій, кредитів, наданих під гарантії держави. Однак, товариство не використовує зазначені джерела фінансування в процесі будівництва і тому акт приймання виконаних будівельних робіт оформляється за примірною формою №КБ-2 з дотриманням у ній всіх обов`язкових реквізитів передбачених пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995.

Також зазначає, що складений за примірною формою акт містить усі необхідні дані, не зрозуміло, яким чином складення акту саме за примірною формою № КБ-2, в аспекті податкового чи бухгалтерського обліку відрізняється від складення акту за формою № КБ - 2В. На акті значено, що він складений за примірною формою КБ - 2В. В силу факту складення цього документу очевидно, що даний акт влаштовує сторін договору. Крім того, вказує, що велика увага у Акті перевірки приділена питанню ланцюгів поставок з контрагентом ТОВ «АПТ Україна Групп» - ТОВ «Трілогс» та ТОВ «Блейтер», у яких відсутні договірні відносини з позивачем, та зазначені відповідачем в Акті перевірки обставини щодо ТОВ «Трілогс» та ТОВ «Блейтер», не спростовують їх можливості виконати вказані в акті роботи. Кошторисна вартість робіт переглядалась сторонами договору неодноразово у бік збільшення, що жодним чином не свідчить про нереальність господарських операцій.

Позивачем в підтвердження своїх доводів був наданий висновок будівельно-технічної експертизи №372/08-2021 від 16.08.2021 (том ІV, а.с.91-107), у якому експерт підтвердив, що будівельно-монтажні роботи, які внесені до акту приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2020 року на суму 4985790,04 грн, що виконувались згідно з договором генерального підряду на капітальне будівництво та виконання проектних робіт №55-10/2019-БМР-ПР від 27 грудня 2019 року, фактично виконані в повному об`ємі, зокрема: роботи по влаштуванню залізобетонного цоколя в кількості 278 м.п.; влаштування збірних залізобетонних ферм довжиною 24м, 118м, 12 м в обсязі 15 шт; монтаж металевих конструкцій каркасу в обсязі 23,2 т.

Узагальнюючи вищевикладене, суд вважає, що позивач належим чином довів придбання будівельних робіт у ТОВ «АПТ Україна Групп» на загальну суму 4985790,04 грн, також судом вже зазналося, що ПК України не містить жодних застережень, щодо права відносити до податкового кредиту суми ПДВ у разі непідтвердження ланцюгів поставок на усіх етапах виникнення товарно-матеріальних цінностей, тому доводи відповідача судом не приймаються.

Стосовно віднесення позивачем до складу податкового кредиту в декларації з податку на додану вартість за жовтень 2020 року суми ПДВ 1046398,12 грн по постачальнику ТОВ «АПТ Україна Групп» за газоочисне обладнання ТМ «Ятаган», яке на думку відповідача не відбулось, оскільки позивач не зміг довести тотожність запакованого та наявного та території ПрАТ "МПФ-Вайдманн" обладнання документації на нього та відсутня ділова мета з огляду на придбання цього обладнання через посередників, суд зазначає наступне.

В Акті перевірки зазначається, що товариство не надало товарно - транспортну накладну на перевезення обладнання, по якому включено податковий кредит від ТОВ «АПТ Україна Групп» у жовтні 2020 року по податковій накладній №8 від 13.10.2020, виданої на суму проведеної товариством передплати. Також зазначено, що назви товару у паспортах на обладнання не співпадають із зазначеними назвами в Специфікаціях до договору поставки від 29.07.2020 №Р05-00600220, в видатковій накладній №190 від 23.10.2020, в податкових накладних №8 від 13.10.2020, №16 від 23.10.2020.

Судом встановлено, що 29.07.2020 між позивачем (Покупець) та ТОВ «АПТ Україна Групп» (Постачальник) укладено Договір поставки №Р05-00600220 газоочисного обладнання ТМ «ЯТАГАН» з монтажем та пусконалагоджувальними роботами (том ІІ, а.с. 187-190). Відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується передати у власність покупця газоочисне обладнання ТМ «ЯТАГАН» згідно Специфікації а також змонтувати та провести пусконалагоджувальні роботи обладнання. Пункт 2.4 цього Договору передбачає, що витрати по доставці за рахунок постачальника.

Невід`ємною частиною до цього Договору є Додаток 1 - Специфікація на Товар: 1. Газоочисне обладнання ТМ «ЯТАГАН» дільниця приготування клею ФОП/5000/СЕ Ацетон, 2. Газоочисне обладнання ТМ «ЯТАГАН» дільниця склеювання картону ФОП/4000/900СЕ Стирол, 3. Монтаж та пусконалагоджувальні роботи (том ІІ, ас.с191).

Також, Додатковою угодою №1 від 07.10.2020 до цього Договору викладено п.6.1 Договору у наступній редакції: - 50% ціни цього Договору, що становить 7847985,90 грн, у т.ч. ПДВ протягом трьох днів з дати підписання цього договору; - 40% ціни цього Договору, що становить 6278388,72 грн, у т.ч. ПДВ протягом 5-ти днів з дати повідомлення Постачальником Покупця про готовність обладнання до поставки; - 10 % ціни цього Договору, що становить 1569597,18 грн, у т.ч. ПДВ протягом трьох днів з дати завершення монтажу і пусконалагоджувальних робіт та підписання сторонами Акта виконаних робіт згідно з п. 3.8 цього Договору (том ІІ, а.с.192).

В матеріалах справи є податкова накладна №8 від 13.10.2020 на постачання 1. Газоочисного обладнання ТМ «ЯТАГАН» дільниця приготування клею ФОП/5000/СЕ Ацетон, 2. Газоочисне обладнання ТМ «ЯТАГАН» дільниця склеювання картону ФОП/4000/900СЕ Стирол, на суму 6278388,72 грн в т.ч. ПДВ 1046398,12 грн (том ІІІ, а.с.7).

Також позивачем надано паспорти обладнання на Газоконвектор ТМ «ЯТАГАН ФОП/5000/СЕ» (том ІІІ, а.с. 9-60), Газоконвектор ТМ «ЯТАГАН ФОП/4000/900СЕ» (том ІІІ а.с. 61-85).

Відповідно до листа №01-01-001 від 12.01.2021 директора ТОВ «АПТ Україна Групп» (том ІV, а.с.4), вказано, що подібне обладнання розробляється та виробляється за індивідуальними технічними рішеннями, згідно технічного завдання. Основою для виготовлення є базова конфігурація, та до якої, для розуміння на який саме технологічний процес підібрана кожна одиниця обладнання у специфікації до договору, було додано ідентифікатор: дільниця склеювання картону, дільниця приготування клею де саме буде розміщуватись обладнання; Стирол, Ацетон від якої речовини буде очищуватись повітря.

З огляду на викладене, проаналізувавши первинні документи в матеріалах справи, суд вважає доводи відповідача необґрунтованими: витрати по доставці обладнання здійснюються за рахунок постачальника, отже відсутність товарно - транспортної накладної не є обґрунтуванням щодо нереальності здійснення операції; невідповідність номенклатури товару у специфікації до Договору поставки №Р05-00600220 із найменуванням обладнання згідно з паспортами не може бути теж таким обґрунтуванням, так як паспорт не є первинним документом, а лише фіксує технічні характеристики товару та не є обов`язковим документом при формуванні податкового кредиту за наявності належно оформленої податкової накладної, виданої покупцю та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановленому податковим законодавством порядку. Щодо зауважень по оформленню гарантійного талону, це ніяким чином не впливає на податковий кредит та бюджетне відшкодування з податку на додану вартість. Порядок врегулювання гарантійних зобов`язань між сторонами господарської операції не є компетенцією відповідача.

Щодо недоведення економічних або інших причин (ділової мети) здійснення господарської операції з укладання договору на придбання газоочисного обладнання у ТОВ «АПТ Україна Групп» суд вважає, що оскільки ТОВ «АПТ Україна Групп» є генеральним підрядником будівництва на користь позивача, відтак є цілком зрозумілим та прийнятним, що замовлення даного обладнання було здійснено цим товариством з урахуванням наявної в нього кваліфікації для підготовки індивідуального технічного рішення для такого замовлення.

Узагальнюючи наведене, суд вважає, що документи додані до матеріалів справи та пояснення представника позивача підтверджують доводи ПрАТ «МПФ-Вайдманн» та реальність здійснення позивачем господарських операцій з контрагентом ТОВ «АПТ Україна Групп».

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.

Деякі помилки в документах чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися).

Оцінюючи доводи відповідача суд враховує, що судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв`язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні. Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах. Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту та витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню так як спірне податкове повідомлення - рішення №3 від 30.04.2021, було прийняте контролюючим органом на підставі висновків перевірки, які суд вважає необґрунтованими й відповідно спірне рішення слід визнати неправомірним та скасувати, так як відсутні підстави для заниження суми бюджетного відшкодування ПДВ на 2 138 926 грн та застосування штрафу до позивача.

Відповідно до ч.1ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачу підлягає відшкодуванню сума сплаченого судового збору на суму 22700 грн, платіжне доручення про його сплату знаходяться у матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Малинська паперова фабрика - Вайдманн" (вул. Приходька, 66, м. Малин, Житомирська область, 11602, ) до Головного управління ДПС у Житомирській області (вул.Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №3 від 30.04.2021, винесене Головним управлінням ДПС у Житомирській області, про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 2138926 грн та застосування штрафних санкцій у розмірі 213893 грн.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "Малинська паперова фабрика - Вайдманн" понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 22700 (двадцять дві тисячі сімсот) грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 24 травня 2022 р.