Справа № 460/14951/21
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2022-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 травня 2022 року м. Рівне №460/14951/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді К.М.Недашківської, за участю: секретаря судового засідання І.С. Ляшук; позивача ОСОБА_1 ; представника позивача адвоката В.М. Ткачука; представника відповідача Ю.А. Трофимчук; розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі позивач) до Управління Держпраці у Рівненській області (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №РВ693/521/000039/ТД-ФС від 23.09.2021.

Заяви по суті справи.

Позовна заява обґрунтована тим, що за результатами проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування складений Акт від 30.08.2021 №РВ693/251/АВ, де зазначено, що під час інспекційного відвідування 27.08.2021 у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » виконувала роботу з розкладання риби у холодильник з морепродуктами у форменому одязі, який використовується працівниками торгівлі та громадського харчування, перебувала особа, яка назвалася ОСОБА_3 та пояснила, що проходить стажування у ФОП ОСОБА_2 другий день, що зафіксовано відеозаписом та актом про перебування працівника на робочому місці; з відеозапису можливо встановити, що ОСОБА_3 виконувала роботу продавця-консультанта на користь та в інтересах та за дорученням ФОП ОСОБА_2 ; за прилавком магазину знаходилася ОСОБА_4 , яка стверджувала, що ФОП ОСОБА_2 дозволила працювати ОСОБА_3 в магазині на посаді продавця-консультанта. На підставі таких висновків контролюючим органом винесена постанова про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №РВ693/521/000039/ТД-ФС від 23.09.2021 у розмірі 180000,00 грн. Позивач вказує, що висновки контролюючого органу є безпідставними, оскільки ОСОБА_3 не виконувала роботу продавця-консультанта, а лише допомагала розкладати товар. Також зазначає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки факту повторюваності правопорушення не існує.

Відзив на позовну заяву обґрунтований тим, що в ході інспекційного відвідування установлено той факт, що ОСОБА_3 виконувала роботу продавця-консультанта на користь та в інтересах та за дорученням ФОП ОСОБА_2 , проте з нею не укладений трудовий договір. Вказане є безумовною підставою для притягнення позивача до відповідальності за недотримання статей 21 та 24 Кодексу законів про працю України.

Ухвалою суду від 22.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 13.12.2021.

Ухвалою суду від 13.12.2021, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, підготовче засідання відкладене на 27.01.2022.

Ухвалою суду від 27.01.2022 викликано до суду в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 27.01.2022, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 24.02.2022.

Ухвалою суду від 24.02.2022 судове засідання відкладене на 24.03.2022.

Ухвалою суду від 24.03.2022 судове засідання відкладене на 05.05.2022.

Ухвалою суду від 05.05.2022, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, у судовому засіданні оголошена перерва до 12.05.2022.

У судове засідання 12.05.2022 прибули позивач та представник позивача, підтримали заявлені позовні вимоги, та просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

До суду також прибув представник відповідача, заперечив проти позовних вимог, та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 12.05.2022, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, вирішено продовжити розгляд справи без виклику свідка ОСОБА_5 , у порядку статті 206 КАС України.

На підставі статей 243, 250 КАС України, вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 12.05.2022.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

Наказом начальника Управління Держпраці у Рівненській області від 26.08.2021 №827 «Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування щодо додержання вимог законодавства у сфері праці у фізичної особи підприємця ОСОБА_2 » (далі Наказ №827) вирішено провести з 27.08.2021 по 08.09.2021 позаплановий захід державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування щодо додержання вимог законодавства у сфері праці у фізичної особи підприємця ОСОБА_2 за місцем здійснення господарської діяльності: магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », АДРЕСА_1 (а.с. 48).

На підставі Наказу №827 сформоване Направлення на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 26.08.2021 №723-71/09-27 на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування щодо додержання вимог законодавства у сфері праці у фізичної особи підприємця ОСОБА_2 ; період з 27.08.2021 по 08.09.2021 (а.с. 46).

За результатами проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування складений Акт від 30.08.2021 №РВ693/251/АВ (далі Акт перевірки) (а.с. 9), де зазначено, що під час інспекційного відвідування 27.08.2021 у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » виконувала роботу з розкладання риби у холодильник з морепродуктами у форменому одязі, який використовується працівниками торгівлі та громадського харчування, перебувала особа, яка назвалася ОСОБА_3 та пояснила, що проходить стажування у ФОП ОСОБА_2 другий день, що зафіксовано відеозаписом та актом про перебування працівника на робочому місці; з відеозапису можливо встановити, що ОСОБА_3 виконувала роботу продавця-консультанта на користь та в інтересах та за дорученням ФОП ОСОБА_2 ; за прилавком магазину знаходилася ОСОБА_4 , яка стверджувала, що ФОП ОСОБА_2 дозволила працювати ОСОБА_3 в магазині на посаді продавця-консультанта.

Контролюючим органом установлено порушення суб`єктом господарювання вимог:

частини першої статті 21 Кодексу законів про працю України не укладений трудовий договір з ОСОБА_3 , правопорушення вчинене протягом двох років з дня виявлення аналогічного порушення та отримання попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю від 30.10.2020 №8412/2027;

статті 24 Кодексу законів про працю України позивач допустив до роботи ОСОБА_3 продавця-консультанта без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; правопорушення вчинене протягом двох років з дня виявлення аналогічного порушення та отримання попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю від 30.10.2020 №8412/2027.

Контролюючим органом внесений Припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 30.08.2021 №РВ693/251/АВ/П, яким зобов`язано фізичну особу підприємця ОСОБА_2 усунути виявлені порушення до 17.09.2021 (а.с. 15).

На підставі Акта перевірки контролюючим органом винесена Постанова про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 23.09.2021 №РВ693/251/000039/ТД-ФС (далі Постанова №РВ693/251/000039/ТД-ФС), якою накладено на суб`єкта господарювання штраф у розмірі 180000,00 грн, на підставі абзацу 3 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України (а.с. 6).

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваного рішення Постанови №РВ693/251/000039/ТД-ФС, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає таке.

В Акті перевірки констатовано порушення позивачем вимог статей 21 та 24 КЗпП України: під час інспекційного відвідування 27.08.2021 у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » виконувала роботу з розкладання риби у холодильник з морепродуктами у форменому одязі, який використовується працівниками торгівлі та громадського харчування, перебувала особа, яка назвалася ОСОБА_3 та пояснила, що проходить стажування у ФОП ОСОБА_2 другий день, що зафіксовано відеозаписом та актом про перебування працівника на робочому місці; з відеозапису можливо встановити, що ОСОБА_3 виконувала роботу продавця-консультанта на користь та в інтересах та за дорученням ФОП ОСОБА_2 ; за прилавком магазину знаходилася ОСОБА_4 , яка стверджувала, що ФОП ОСОБА_2 дозволила працювати ОСОБА_3 в магазині на посаді продавця-консультанта.

Досліджені судом докази.

З відеозапису №1 вбачається, що інспектор Савчук Ю.В. представився ОСОБА_6 яка вказала, що працює приблизно біля року у ФОП ОСОБА_2 подавцем офіційно; ОСОБА_7 вказала, що щойно прийшла до магазину; прийшла допомоги розкладати товар; ОСОБА_8 сказала, що попросила ОСОБА_9 розложити товар.

З відеозапису №2 вбачається, що ОСОБА_7 перебуває на місці, де розміщується товар.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 зазначила, що вона працює у ФОП ОСОБА_2 на посаді продавця у магазині; точну дату перевірки не пам`ятає подія була в серпні; до магазину привезли товари та була потреба швидко їх розкласти; ОСОБА_7 була у третьому приміщенні та прибирала; її попросили допомогти розкласти товар; до магазину зайшли люди, показали їй посвідчення; у подальшому підійшли до ОСОБА_10 ; свідок бачила як інспектори спілкувалися з ОСОБА_11 , про що саме не чула, бо займалася торгівлею; свідок вказала, що ОСОБА_7 працювала у чоловіка позивачки; перевіряючи періодично заходили та виходили з магазину; до каси та за прилавок ОСОБА_9 не допускали взагалі; ОСОБА_7 сказала, що вона не працює у позивача; інспектори документів ніяких не давали нікому; про запитували у ОСОБА_10 не чула; ОСОБА_12 займалася прибиранням.

Зі змісту Повідомлення про прийняття на роботу вбачається, що ОСОБА_4 перебуває в офіційний трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 (а.с. 70).

Позивач також надав суду Цивільно-правовий договір від 23.08.2021, укладений між ПП ОСОБА_13 та ОСОБА_3 щодо виконання послуг з прибирання приміщень та миття вікон після будівельних робіт у піцерії (а.с. 89).

За правилами статті 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачено законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Відповідно до статті 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим:

1) при організованому наборі працівників;

2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я;

3) при укладенні контракту;

4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі;

5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу);

6) при укладенні трудового договору з фізичною особою;

6-1) при укладенні трудового договору про дистанційну роботу або про надомну роботу;

7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку (у разі наявності) або відомості про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я, відповідний військово-обліковий документ та інші документи.

При укладенні трудового договору громадянин, який вперше приймається на роботу, має право подати вимогу про оформлення трудової книжки.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Особі, запрошеній на роботу в порядку переведення з іншого підприємства, установи, організації за погодженням між керівниками підприємств, установ, організацій, не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Забороняється укладення трудового договору з громадянином, якому за медичним висновком запропонована робота протипоказана за станом здоров`я.

Відповідно до частини першої статті 265 КЗпП України, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

За правилами абзацу 1 частини другої статті 265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Досліджені під час розгляду справи докази свідчить про відсутність підстав стверджувати, що позивачем порушені вимоги статей 21 та 24 КЗпП України; контролюючим органом не доведено, що ОСОБА_3 виконувала роботу саме продавця-консультанта; ОСОБА_3 не перебувала за прилавком, не виконувала роботу за касовим апаратом, не консультувала покупців щодо товару, наявного у магазині.

На момент проведення інспекційного відвідування та оформлення матеріалів перевірки була чинною Постанова Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю» від 21.08.2019 №823 про затвердження Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі Порядок №823).

Заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів (пункт 2 Порядку №823).

За результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю (пункт 16 Порядку №823).

Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування (пункт 25 Порядку №823).

Відповідно до пункту 1 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 17 липня 2013 року №509, (далі Порядок №509), цей Порядок визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» (далі - штрафи).

Відповідно до пункту 4 Порядку №509, під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

У разі відсутності підстав для складення постанови про накладення штрафу уповноважена посадова особа письмово повідомляє про це суб`єкту господарювання чи роботодавцю у строки, визначені абзацом першим пункту 3 цього Порядку.

Вказані норми Порядку №509 свідчать про те, що керівник територіального органу Держпраці повинен всебічно дослідити матеріали і вирішити питання щодо наявності підстав для накладення штрафу, чого здійснено не було.

Санкція, застосована щодо позивача, за порушення законодавства про працю стосується факту вчинення правопорушення повторно протягом двох років з дня вчинення аналогічного порушення та отримання попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю від 30.10.2020 №8412/2027, про що зазначено в Акті перевірки та оскаржуваній Постанові №РВ693/251/000039/ТД-ФС.

Відповідно до частини першої статті 265 КЗпП України, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

За правилами абзацу 2 частини другої статті 265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

вчинення порушення, передбаченого абзацом другим цієї частини, повторно протягом двох років з дня виявлення порушення - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення.

Тобто, оскаржуваною Постановою №РВ693/251/000039/ТД-ФС до позивача застосовано санкцію за повторність порушення 180000,00 грн.

Судом установлено, що за наслідками інспекційного відвідування 30.10.2020 контролюючим органом оформлений Акт інспекційного відвідування №РВ8412/2027/АВ, яким установлено порушення позивачем вимог статей 21 та 24 КЗпП України не укладений договір з ОСОБА_14 , допуск ОСОБА_3 до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та без повідомлення ДФС про прийняття працівника на роботу (а.с. 80).

На підставі Акта перевірки від 30.10.2020 №РВ8412/2027/АВ внесений Припис від 30.10.2020 №РВ8412/2027/АВ/П щодо зобов`язання позивача усунути виявлені порушення у строк до 13.11.2020 (а.с. 84).

Контролюючим органом сформоване Попередження від 30.10.2020 №РВ8412/2027, яким позивача попереджено про відповідальність за порушення законодавства про працю (а.с. 85).

Відповідно до протоколу №РВ8412/2027/АВ/П/ПТ про адміністративне правопорушення від 30.10.2020 вбачається, що при інспекційному відвідуванні ФОП ОСОБА_2 магазину «Гуртівня» в с. Великі Межирічі Корецького району Рівненської області, виявлено факт порушення ОСОБА_2 законодавства про працю, а саме: в порушення ч. 1 ст. 21 КЗпП, ФОП ОСОБА_2 не укладено трудовий договір з працівником ОСОБА_3 ; в порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП ФОП ОСОБА_2 допустила до роботи особу, а саме ОСОБА_3 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації політикиз адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому КМУ, яка виконує роботу в магазині «Гуртівня» в с.Великі Межирічі Корецького району Рівненської області.

Постановою Корецького районного суду Рівненської області від 03.12.2020 у справі №563/1086/20 провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.3 ст.41 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення (а.с. 68).

За правилами частини першої статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

За правилами частини четвертої статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постанова Корецького районного суду Рівненської області від 03.12.2020 у справі №563/1086/20 набрала законної сили 15.12.2020.

Постановою Корецького районного суду Рівненської області від 03.12.2020 у справі №563/1086/20 установлено:

«Допитана в якості свідка ОСОБА_3 показала, що 30 жовтня 2020 року в магазині «Гуртівня» в с.Великі Межирічі Корецького району Рівненської області здійснювала викладання товару на полиці, коли в магазин зайшли з інспекційною перевіркою. В магазині на той час перебувала продавець магазину ОСОБА_15 , яка продає товар та здійснює операції з грошима. Розхвилювавшись під час запитань працівників Управління Держапраці в Рівненській області не пояснила, що працювала за цивільно-правовим договором від 01 жовтня 2020 року. Після тієї події більше там не працює»;

«Допитана в якості свідка ОСОБА_15 пояснила, що є продавцем магазину «Гуртівня» в с.Великі Межирічі Корецького району Рівненської області і 30 жовтня 2020 року здійснювала в ньому продаж товарів. В магазині перебувала також ОСОБА_3 , яка періодично виходить для викладання товарів на полиці. Працівники Управління Держпраці в Рівненській області просили її надати договір, на підставі якого вона працює, що вона і зробила. Коли ж підійшли до ОСОБА_3 , то вона дуже розхвилювалась і їй стало погано. Вони щось запитували ОСОБА_3 , проте свідок працювала і не чула про що там йшлось. ОСОБА_3 працювала в магазині, на підставі цивільно-правового договору від 01 жовтня 2020 року, однак чи показувала вона їм його свідок не бачила»;

«Відповідно до диспозиції ч.3 ст.41 КУпАП адміністративна відповідальність наступає за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту)»;

«Підставою для визнання особи винною у вчиненні правопорушення є наявність достатніх доказів, які би підтверджували обставини, що вказують на подію правопорушення, які орган (посадова особа) згідно ст.252 КУпАП оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю»;

«Відповідно до ст.21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін»;

«Цивільно-правовий договір - це будь-який вид договору (договір підряду, договір доручення тощо), який укладається відповідно до вимог цивільного, а не трудового законодавства»;

«Основною ознакою, що відрізняє цивільно-правові відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності та її організація, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату»;

«Підрядник, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик»;

«За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою, працівникові гарантуються заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо»;

«За цивільно-правовим договором оплачується не процес праці, а її результати, котрі визначають після виконання зобов`язання за цим договором і оформляють актами приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата»;

«З матеріалів справи вбачається, що 01 жовтня 2020 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено цивільно-правовий договір на період дії з 01 жовтня 2020 року до 31 жовтня 2020 року»;

«Вказаний вище договір не носить характеру трудового договору і на нього не поширюється дія норм трудового законодавства, оскільки за умовами цього договору ОСОБА_3 організовувала свою діяльність в час та спосіб визначений нею самостійно, внутрішній трудовий розпорядок на неї не поширювався»;

«З огляду на викладене належні та допустимі докази на підтвердження вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст.41 КУпАП, відсутні».

Вказане вище свідчить про те, що висновки, сформовані в Акті інспекційного відвідування №РВ8412/2027/АВ, Приписі від 30.10.2020 №РВ8412/2027/АВ/П та в Попередженні від 30.10.2020 №РВ8412/2027, щодо порушення позивачем вимог статей 21 та 24 КЗпП України спростовані судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Тобто, факту повторюваності правопорушення протягом двох років з дня вчинення аналогічного порушення з боку позивача не установлено, що свідчить про безпідставність притягнення останнього до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 180000,00 грн у порядку абзацу 2 частини другої статті 265 КЗпП України.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваного рішення Постанови №РВ693/251/000039/ТД-ФС в порядку статті 77 КАС України, а тому права та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправним і скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2270 грн 00 коп, сплачена відповідно до квитанції від 01.11.2021 №0.0..1.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління Держпраці у Рівненській області (вулиця Лермонтова, 7, місто Рівне, 33028; ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Рівненській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 23 вересня 2021 року №РВ693/251/000039/ТД-ФС.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 суму судового збору у розмірі 2270 грн 00 коп за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Управління Держпраці у Рівненській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 23 травня 2022 року

Суддя К.М. Недашківська