Справа № 200/17692/21
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2022-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2022 року Справа№200/17692/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мегапром» до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

встановив:

08 грудня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мегапром» (далі позивач, ТОВ «Мегапром») до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі відповідач, ГУ ДПС у Донецькій області), надісланий на адресу суду 03 грудня 2021 року, в якому позивач просив:

- скасувати вимогу ГУ ДПС у Донецькій області від 10 вересня 2021 року № Ю-130-53 про сплату боргу (недоїмки).

Заяви, клопотання учасників справи. Процесуальні дії у справі.

13 грудня 2021 року суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви позивач усунув у строк та у спосіб, що визначені судом.

24 грудня 2021 року суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі; вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановив строк для подання заяв по суті справи; витребував у відповідача докази.

Про відкриття провадження у справі сторони повідомлені в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС).

Ч. 2 ст. 262 КАС визначено, якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

На підставі ч. 5 ст. 262 КАС та у зв`язку з відсутністю клопотання будь-якої із сторін про розгляд справи в судовому засіданні, справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 КАС при розгляді справи за правилами прощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

23 травня 2022 року суд постановив ухвалу, якою відмовив у задоволенні заяви відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що вимога ГУ ДПС у Донецькій області від 10 вересня 2021 року № Ю-130-53 про сплату боргу (недоїмки) є протиправною та підлягає скасуванню.

Позивач стверджував, що вимога містить недостовірну інформацію про розмір недоїмки зі сплати єдиного внеску, оскільки податковий орган не зарахував сплачений на підставі договору доручення товариством з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» (далі ТОВ «Шахтоуправління «Донбас») від імені ТОВ «Мегапром» єдиний внесок в сумі 23 553,28 грн (платіжне доручення від 20 грудня 2019 року № 2923).

Позивач наголошував, що такі дії податкового органу Донецький окружний адміністративний суд рішенням від 02 жовтня 2020 року у справі № 200/6420/21 визнав протиправними.

Вказував на те, що, незважаючи на рішення суду, податковий орган не зарахував сплачені ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» кошти в рахунок погашення недоїмки ТОВ «Мегапром», як наслідок, відомості про заборгованість, відображені у вимозі, яка є предметом спору, не відповідають дійсності.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на позовну заяву.

Обґрунтовуючи правомірність оскаржуваної вимоги, ГУ ДПС у Донецькій області зазначило, що оскільки станом на 31 серпня 2021 року заборгованість ТОВ «Мегапром» зі сплати єдиного внеску становила 181 190,38 грн, податковий орган правомірно сформував вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10 вересня 2021 року № Ю-130-53.

Відповідач вказував на те, що у разі зростання суми боргу платника єдиного внеску, після проходження відповідних процедур узгодження та оскарження вимога про сплату боргу (недоїмки) подається до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства тільки на суму зростання боргу (недоїмки).

Зазначав, що, формуючи вимогу, яка є предметом спору, податковий орган не визначав суму єдиного внеску до сплати, оскільки такі суми попередньо самостійно визначені ТОВ «Мегапром» на підставі поданої ним звітності. Відповідно, жодного рішення про зміну сум, зазначених у попередніх вимогах при формуванні наступних вимог, податковим органом не могло прийматися.

Крім того, відповідач покликався на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року у справі № 200/1163/21, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ «Мегапром» про скасування вимоги ГУ ДПС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) від 12 жовтня 2020 року № Ю-130-53, до якої включена недоїмка зі сплати єдиного внеску за період з грудня 2019 року по серпень 2020 року в сумі 127 134,59 грн.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій навів аргументи, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві.

Відповідач правом на подання заперечення не скористався.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Докази відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

На виконання вимог ст. 90 КАС суд оцінив докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За правилами абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З`ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив таке.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Мегапром» (ідентифікаційний код: 31023892, місцезнаходження: 85400, Донецька обл., м. Селидове, вул. Щорса, буд. 10, кв. 67) зареєстроване як юридична особа 28 липня 2000 року, про що 21 вересня 2006 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі ЄДР) внесений відповідний запис.

Основним видом господарської діяльності є код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

До переміщення на підконтрольну органам державної влади територію місцезнаходження позивача було зареєстровано в м. Макіївка Донецької області, яке є окупованим.

Відповідач Головне управління ДПС у Донецькій області як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП: 44070187).

Як платник єдиного внеску ТОВ «Мегапром» перебуває на обліку з 25 квітня 2002 року за № 05-37-03-4901 в Головному управлінні ДПС у Донецькій області (Селидівська державна податкова інспекція, м. Селидове).

Суд встановив, що 30 січня 2019 року головний державний виконавець Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Білик А.О. у виконавчому провадженні 58156111 з примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області від 04 грудня 2018 року № 905/693/18 виніс постанову про арешт коштів боржника.

Згідно з цією постановою накладений арешт на грошові кошти ТОВ «Мегапром», що містяться на рахунках, відкритих в публічному акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк», акціонерному банку «Укргазбанк», в публічному акціонерному товаристві «ПУМБ» та на всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які, заборонено законом.

Внаслідок того, що нерухоме майно, обладнання та інші основні засоби ТОВ «Мегапром» залишились на окупованій території, а кошти на рахунках арештовані за постановою державного виконавця, позивач не міг самостійно виконувати свої зобов`язання зі сплати єдиного внеску.

У зв`язку з цим 18 лютого 2019 року ТОВ «Мегапром» як довіритель та товариство з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» (далі ТОВ «Шахтоуправління «Донбас») як повірений уклали договір доручення № 18/02.

За умовами Договору № 18/02 повірений прийняв на себе зобов`язання від імені і за рахунок довірителя сплачувати (перераховувати) заробітну плату, податки, збори та інші обов`язкові платежі, передбачені чинним законодавством України (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 8.1. Договору № 18/02 цей договір набув чинності з моменту його підписання сторонами та діяв до 18 лютого 2020 року.

18 лютого 2019 року ТОВ «Мегапром» видало довіреність, якою уповноважило ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» сплачувати (перераховувати) заробітну плату, податки, збори та інші обов`язкові платежі, передбачені чинним законодавством України, задля виконання зобов`язань в рамках Договору № 18/02.

Довіреність видана строком на один рік і діяла до 18 лютого 2020 року.

На виконання умов Договору № 18/02 ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» від імені ТОВ «Мегапром» сплачувало єдиний внесок, однак перераховані кошти податковий орган не враховував в рахунок сплати позивачем єдиного внеску.

Не погодившись з такою бездіяльністю податкового органу, ТОВ «Мегапром» оскаржило її в судовому порядку.

26 листопада 2019 року у справі № 200/11359/19-а за позовом ТОВ «Мегапром» до ГУ ДФС у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, Донецький окружний адміністративний суд ухвали рішення, яким позов задовольнив частково, а саме:

- визнав протиправною бездіяльність ГУ ДФС у Донецькій області щодо не зарахування платежів згідно з платіжними дорученнями № 2509 від 19 квітня 2019 року на суму 10 000,00 грн, № 2521 від 24 квітня 2019 року на суму 9 921,00 грн, № 2555 від 17 травня 2019 року на суму 23 196,91 грн, № 2613 від 20 червня 2019 року на суму 24 498,12 грн в рахунок сплати ТОВ «Мегапром» єдиного внеску за період березень-травень 2019 року;

- зобов`язав ГУ ДФС у Донецькій області вчинити дії щодо зарахування платежів згідно з платіжними дорученнями № 2509 від 19 квітня 2019 року на суму 10 000,00 грн, № 2521 від 24 квітня 2019 року на суму 9 921,00 грн, № 2555 від 17 травня 2019 року на суму 23 196,91 грн, № 2613 від 20 червня 2019 року на суму 24 498,12 грн в рахунок сплати ТОВ «Мегапром» єдиного внеску за період березень-травень 2019 року датою їх сплати.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року у справі № 200/11359/19-а залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року і набрало законної сили.

06 березня 2020 року ГУ ДПС у Донецькій області сформувало вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-130-53 на суму 51 719,77 грн.

Позивач не погодився з цією вимогою та оскаржив її в судовому порядку.

02 жовтня 2020 року Донецький окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі № 200/6420/20-а за позовом ТОВ «Мегапром» до ГУ ДПС у Донецькій області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 06 березня 2020 року № Ю-130-53 в частині сплати боргу (недоїмки) з єдиного внеску на суму 23 553,28 грн, яким позов задовольнив. Цим рішенням суд визнав протиправною та скасував вимогу ГУ ДПС у Донецькій області від 06 березня 2020 року № Ю-130-53 про сплату ТОВ «Мегапром» боргу (недоїмки) з єдиного внеску в частині суми в рахунок сплати єдиного внеску за листопад 2019 року в сумі 23 553,28 грн.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2020 року у справі № 200/6420/20-а залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року і набрало законної сили.

08 вересня 2020 року ГУ ДПС у Донецькій області сформувало вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-130-53 на суму, яка станом на 31 серпня 2020 року становила 124 725,38 грн.

Позивач не погодився з цією вимогою та оскаржив її в судовому порядку.

07 червня 2021 року Донецький окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі № 200/100/21 за позовом ТОВ «Мегапром» до ГУ ДПС у Донецькій області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), яким позов задовольнив та скасував вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 08 вересня 2020 року № Ю-130-53.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року апеляційна скарга ГУ ДПС у Донецькій області повернута особі, яка її подала, а рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року набрало законної сили.

12 жовтня 2020 року ГУ ДПС у Донецькій області сформувало вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-130-53, до якої включена недоїмка зі сплати єдиного внеску за період з грудня 2019 року по серпень 2020 року в сумі 127 134,59 грн.

Позивач не погодився з цією вимогою та оскаржив її в судовому порядку.

05 травня 2021 року Донецький окружний адміністративний суд у справі № 200/1163/21 за позовом ТОВ «Мегапром» до ГУ ДПС у Донецькій області, ДПС України про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 12 жовтня 2020 року № Ю-130-53 ухвалив рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовив повністю.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року.

10 червня 2021 року ГУ ДПС у Донецькій області сформувало вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-130-52, до якої включена недоїмка зі сплати єдиного внеску, що існувала станом на 31 травня 2021 року і виникла за період з 20 грудня 2019 року по 12 травня 2021 року 166 992,10 грн.

Позивач не погодився з цією вимогою та оскаржив її в судовому порядку.

28 грудня 2021 року Донецький окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі № 200/10486/21 за позовом ТОВ «Мегапром» до ГУ ДПС у Донецькій області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про скасування податкової вимоги, яким позов задовольнив, визнав протиправною і скасував вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10 червня 2021 року № Ю-130-53.

Рішення від 28 грудня 2021 року оскаржено в апеляційному порядку і не набрало законної сили (ухвала Першого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2022 року про залишення апеляційної скарги без руху).

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з формуванням податковим органом вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 10 вересня 2021 року.

Так, суд встановив, що 10 вересня 2021 року ГУ ДПС у Донецькій області сформувало вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-130-53, відповідно до якої станом на 31 серпня 2021 року у ТОВ «Мегапром» існувала заборгованість зі сплати єдиного внеску в сумі 181 198,38 грн (недоїмка, за відсутності штрафів та пені).

Як свідчить розрахунок суми боргу, до вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 10 вересня 2021 року № Ф-130-53 включена заборгованість зі сплати єдиного внеску, яка виникла:

20 грудня 2019 року нарахування платником самостійно єдиного внеску за листопад 2019 року відповідно до Звіту від 20 грудня 2019 року № , термін сплати 20 грудня 2019 року, на суму 23 553,28 грн. (Сплачені ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» від імені ТОВ «Мегапром» грошові кошти в сумі 21 084,80 грн (платіжне доручення від 20 січня 2020 року № 2980) зараховані податковим органом в рахунок погашення недоїмки за листопад 2019 року в порядку календарної черговості виникнення боргу. Як наслідок, недоїмка за листопад 2019 року склала 2 468,48 грн (23 553,28 грн 21 084,80 грн)).

20 січня 2020 року нарахування платником самостійно єдиного внеску за грудень 2019 року відповідно до Звіту від 13 січня 2020 року № , термін сплати 20 січня 2020 року, на суму 21 084,80 грн;

20 лютого 2020 року нарахування платником самостійно єдиного внеску за січень 2020 року відповідно до Звіту від 19 лютого 2020 року № , термін сплати 20 лютого 2020 року, на суму 28 166,49 грн;

20 березня 2020 року нарахування платником самостійно єдиного внеску за лютий 2020 року відповідно до Звіту від 18 березня 2020 року № , термін сплати 20 березня 2020 року, на суму 23 904,59 грн;

21 квітня 2020 року нарахування платником самостійно єдиного внеску за березень 2020 року відповідно до Звіту від 13 квітня 2020 року № , термін сплати 21 квітня 2020 року, на суму 22 411,40 грн;

20 травня 2020 року нарахування платником самостійно єдиного внеску за квітень 2020 року відповідно до Звіту від 18 травня 2020 року № , термін сплати 20 травня 2020 року, на суму 22 411,40 грн;

22 червня 2020 року нарахування платником самостійно єдиного внеску за травень 2020 року відповідно до Звіту від 18 червня 2020 року № , термін сплати 22 червня 2020 року, на суму 1 845,02 грн;

20 липня 2020 року нарахування платником самостійно єдиного внеску за червень 2020 року відповідно до Звіту від 17 липня 2020 року № , термін сплати 20 липня 2020 року, на суму 1 216,60 грн;

20 серпня 2020 року нарахування платником самостійно єдиного внеску за липень 2020 року відповідно до Звіту від 19 серпня 2020 року № , термін сплати 20 серпня 2020 року, на суму 1 216,60 грн;

21 вересня 2020 року нарахування платником самостійно єдиного внеску за серпень 2020 року відповідно до Звіту від 18 вересня 2020 року № , термін сплати 21 вересня 2020 року, на суму 2 409,21 грн;

20 жовтня 2020 року нарахування платником самостійно єдиного внеску за вересень 2020 року відповідно до Звіту від 12 жовтня 2020 року № , термін сплати 20 жовтня 2020 року, на суму 2 853,13 грн;

20 листопада 2020 року нарахування платником самостійно єдиного внеску за жовтень 2020 року відповідно до Звіту від 19 листопада 2020 року № , термін сплати 20 листопада 2020 року, на суму 6 192,78 грн;

21 грудня 2020 року нарахування платником самостійно єдиного внеску за листопад 2020 року відповідно до Звіту від 17 грудня 2020 року № , термін сплати 21 грудня 2020 року, на суму 5 291,48 грн;

20 січня 2021 року нарахування платником самостійно єдиного внеску за грудень 2020 року відповідно до Звіту від 18 січня 2021 року № , термін сплати 20 січня 2021 року, на суму 10 951,02 грн;

12 травня 2021 року нарахування платником самостійно єдиного внеску за І квартал 2021 року відповідно до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску від 12 травня 2021 року № , термін сплати 12 травня 2021 року, на суму 4 070,00 грн;

12 травня 2021 року нарахування платником самостійно єдиного внеску за І квартал 2021 року відповідно до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску від 12 травня 2021 року № , термін сплати 12 травня 2021 року, на суму 5 703,28 грн;

12 травня 2021 року нарахування платником самостійно за І квартал 2021 року відповідно до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску від 12 травня 2021 року № , термін сплати 12 травня 2021 року, на суму 4 795,82 грн;

09 серпня 2021 року нарахування платником самостійно за ІІ квартал 2021 року відповідно до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску від 08 серпня 2021 року № , термін сплати 09 серпня 2021 року, на суму 4 070,00 грн;

09 серпня 2021 року нарахування платником самостійно за ІІ квартал 2021 року відповідно до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску від 08 серпня 2021 року № , термін сплати 09 серпня 2021 року, на суму 5 476,46 грн;

09 серпня 2021 року нарахування платником самостійно за ІІ квартал 2021 року відповідно до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску від 08 серпня 2021 року № , термін сплати 09 серпня 2021 року, на суму 4 659,82 грн,

а разом 181 198,38 грн.

Відомості, наведені у розрахунку суми боргу, узгоджуються з даними інтегрованої картки ТОВ «Мегапром» за платежем 71010000 (єдиний внесок, нарахований роботодавцями на суми заробітної плати, винагороди за договорами цивільно-правового характеру, допомогу по тимчасовій непрацездатності), згідно з якими станом на 31 серпня 2021 року у позивача існувала недоїмка зі сплати єдиного внеску в сумі 181 198,38 грн.

При цьому за даними інтегрованої картки платника:

- станом на 31 грудня 2019 року у ТОВ «Мегапром» обліковувалася недоїмка зі сплати єдиного внеску в сумі 23 553,28 грн;

- 20 січня 2021 року в рахунок погашення недоїмки зараховано 21 084,80 грн, сплачені згідно з платіжним дорученням від 20 січня 2020 року № 2980;

- як наслідок, станом на 20 січня 2021 року недоїмка ТОВ «Мегапром» зі сплати єдиного внеску становила 2 468,48 грн.

В інтегрованій картці платника за період з 31 грудня 2019 року по 31 серпня 2021 року відсутні дані про зарахування єдиного внеску, сплаченого ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» від імені ТОВ «Мегапром» згідно з платіжним дорученням від 20 грудня 2019 року № 2923 на суму 23 553,28 грн.

Інших відомостей про сплату ТОВ «Мегапром» (чи ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» від імені ТОВ «Мегапром») єдиного внеску в період з січня 2020 року по ІІ квартал 2021 року включно інтегрована картка платника не містить.

Докази, які б свідчили, що в період з січня 2020 року по ІІ квартал 2021 року включно ТОВ «Мегапром» (або ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» від імені ТОВ «Мегапром») сплачувало єдиний внесок, суду не надані.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) від 10 вересня 2021 року № Ю-130-53 надіслана ТОВ «Мегапром» рекомендованою поштовою кореспонденцією та вручена адресату 18 жовтня 2021 року.

Позивач не погодився з цією вимогою та оскаржив її в адміністративному порядку.

16 листопада 2021 року директор Департаменту адміністративного оскарження Державної податкової служби України Антоненко І. розглянула скаргу ТОВ «Мегапром» від 25 жовтня 2021 року № 60-юр (вх. 31877/6 від 29 жовтня 2021 року) і прийняла рішення № 25881/6/99-00-06-02-01-06, яким скарга залишена без задоволення, а вимога про сплату боргу (недоїмки) від 10 вересня 2021 року № Ю-130-53 без змін.

Рішення про результати розгляду скарги від 25 жовтня 2021 року надіслане на адресу позивача рекомендованою поштовою кореспонденцією та отримане адресатом 25 листопада 2021 року, про що свідчать конверт, в якому здійснено поштове відправлення, та дані он-лайн сервісу «Трекінг поштових відправлень» акціонерного товариства «Укрпошта» щодо поштового відправлення 746.

Будь-які інші докази щодо предмета доказування учасники справи не надали.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Висновки суду по суті позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, що передбачено ч. 2 ст. 2 КАС.

Отже, вирішуючи по суті публічно-правовий спір, суд має перевірити відповідність оскаржуваних рішень суб`єкта владних повноважень критеріям, наведеним у ч. 2 ст. 2 КАС.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Ст. 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення, система оподаткування, податки і збори.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464).

Ч. 1 ст. 2 Закону № 2464 встановлено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску, що установлено ч. 2 ст. 2 Закону № 2464.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464 єдиний внесок це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання соціальних виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Недоїмка сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, що визначено п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464.

Збір та ведення обліку єдиного внеску здійснюються за принципами: законодавчого визначення умов і порядку його сплати; обов`язковості сплати; законодавчого визначення розміру єдиного внеску; прозорості та публічності діяльності органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску; захисту прав та законних інтересів застрахованих осіб; державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску; відповідальності платників єдиного внеску та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків, що встановлено ч. 1 ст. 3 Закону № 2464.

Платники єдиного внеску визначені ст. 4 Закону № 2464.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску, зокрема, є роботодавці підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Права та обов`язки платників єдиного внеску визначені ст. 6 Закону № 2464.

П. п. 1, 4 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464 встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Щодо механізму справляння єдиного внеску слід зауважити, що згідно з ч. 2 ст. 8 Закону № 2464 єдиний внесок не входить до системи оподаткування.

Ч. 4 ст. 8 Закону № 2464 визначено, що порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За приписами ч. ч. 8, 12 ст. 9 Закону № 2464 платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Порядок обчислення і сплати єдиного внеску регламентує ст. 9 Закону № 2464.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 9 Закону № 2464 сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки податкових органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування або на єдиний рахунок, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).

Згідно з абз. 1 ч. 6 ст. 9 Закону № 2464 для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному податковому органу. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску;

Відповідно до абз. 1 ч. 7 ст. 9 Закону № 2464 єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку або на єдиний рахунок.

За приписами абз. 1 ч. 8 ст. 9 Закону № 2464 платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у п. п. 4, 5 та 5-1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у п. 1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з податковим органом за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань (абз. 2 ч. 8 ст. 9 Закону № 2464).

Відповідно до абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону № 2464 платники єдиного внеску, зазначені у п. п. 4, 5 та 5-1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Згідно з абз. 5 ч. 8 ст. 9 Закону № 2464 періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до податкового органу (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у п. п. 4 і 5 ч. 1 ст. 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.

П. 1 ч. 10 ст. 9 Закону № 2464 визначено, що днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки податкового органу або на єдиний рахунок - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на вказані рахунки.

Відповідно до ч. 12 ст. 9 Закону № 2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).

Ст. 25 Закону № 2464 регламентовані заходи впливу та стягнення за порушення вимог цього Закону.

Ч. 4 ст. 25 Закону № 2464 визначено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

У випадках, зазначених в абзаці дев`ятому цієї частини, орган доходів і зборів також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються.

Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону № 2464 вимога органу доходів і зборів про сплату недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Застосування окремих положень порядку нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом № 2464 та процедуру нарахування і сплати фінансових санкцій та стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів податковими органами визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 21 грудня 2020 року № 790), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 року за № 508/26953 (далі Інструкція № 449).

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції № 449 дія цієї Інструкції поширюється на страхувальників, зазначених у ч. 1 ст. 4 Закону, на яких відповідно до цього Закону покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок.

Порядок стягнення заборгованості з платників регламентований розділом VІ Інструкції № 449.

Згідно з п. 1 розділу VІ Інструкції № 449 до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

Відповідно до абз. 3 п. 2 розділу VІ Інструкції № 449 сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена податковими органами у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

П. 3 розділу VІ Інструкції № 449 передбачено, що податкові органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску податковими органами;

платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Податковий орган надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається):

платникам, зазначеним у п. 1 ст. 4 Закону, протягом 20 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Під частковим зменшенням суми недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованості зі сплати фінансових санкцій) для цілей цього пункту вважається зменшення загальної суми боргу (недоїмки) з єдиного внеску, яка включає нараховані та несплачені суми єдиного внеску (фінансових санкцій) за останній календарний місяць, в якому відбулось таке зменшення.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС (далі - ІТС) на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) крім загальних реквізитів має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

Згідно з п. 4 розділу VІ Інструкції № 449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з ІТС за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи, у тому числі відокремлених підрозділів юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Податковий орган веде реєстр виданих вимог про сплату боргу (недоїмки) за формою згідно з додатком 8 до цієї Інструкції.

При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: перша частина - літера «Ю» (вимога до юридичної особи, у тому числі відокремлених підрозділів юридичної особи) або «Ф» (вимога до фізичної особи), друга частина - порядковий номер, третя частина - літера «У» (узгоджена вимога).

В третій частині літера «У» (інформація щодо узгодження вимоги) проставляється у разі надсилання:

платнику узгодженої вимоги внаслідок процедури оскарження;

вимоги до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства відповідно до цієї Інструкції.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та внесення даних до відповідного реєстру вимога надсилається (вручається) платнику.

Сформована в ІТС вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається податковим органом платнику єдиного внеску в паперовій та/або електронній формі.

Сформована вимога про сплату боргу (недоїмки), що підлягає надсиланню у паперовій формі, у день її формування в ІТС друкується у двох примірниках, підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) податкового органу, скріплюється печаткою податкового органу та один примірник надсилається (вручається) платнику єдиного внеску, другий долучається до справи платника.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) у паперовій формі вважається належним чином надісланою (врученою), якщо вона надіслана на адресу (місцезнаходження юридичної особи, місце проживання або останнього відомого місця перебування фізичної особи) платника єдиного внеску рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику єдиного внеску або його законному чи уповноваженому представникові.

[…]

Дата надсилання (вручення) вимоги про сплату боргу (недоїмки) проставляється:

службовою (посадовою) особою юридичної особи, фізичною особою або їх законним чи уповноваженим представником - у разі вручення вимоги у паперовій формі під підпис. Проставляється на обох примірниках вимоги;

працівником структурного підрозділу, до функцій якого належить стягнення недоїмки, після отримання від працівника структурного підрозділу, до функцій якого належить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції, або посадової (службової) особи, якій надані повноваження на виконання такої функції, повідомлення про вручення поштового відправлення (повернення поштового відправлення із зазначенням причин невручення) - у разі надсилання рекомендованим листом з повідомленням про вручення. При цьому повідомлення про вручення прикріплюється до другого примірника вимоги про сплату боргу (недоїмки);

ІТС - у разі надсилання вимоги в електронній формі до електронного кабінету. Проставляється в електронному документі.

[…]

Після надсилання (вручення) вимоги про сплату боргу (недоїмки) платнику другий примірник такої вимоги з відміткою про вручення підшивається до справи платника та:

якщо вимога податкового органу скасовується чи змінюється судом, підшивається і примірник (копія) рішення суду до справи платника поряд з другим примірником вимоги, щодо якої відбувся судовий розгляд;

у разі списання боргу (недоїмки) у випадках, визначених ст. 25 або іншими положеннями Закону, підшивається і копія рішення про списання.

Згідно з п. 5 розділу VІ Інструкції № 449 протягом 10 календарних днів із дня одержання вимоги про сплату боргу (недоїмки) платник зобов`язаний сплатити зазначені у пункті 1 вимоги суми недоїмки, штрафів та пені.

У разі незгоди з розрахунком податкового органу суми боргу (недоїмки) платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання вимоги, узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) в адміністративному або судовому порядку.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) не підлягає адміністративному оскарженню в частині сум недоїмки, які виникли на підставі поданих звітів щодо сум нарахованого єдиного внеску.

У разі якщо згоди з податковим органом не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом 10 календарних днів з дня надходження рішення відповідного податкового органу або оскаржити вимогу до податкового органу вищого рівня чи в судовому порядку.

Про оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) до податкового органу вищого рівня або суду платник зобов`язаний одночасно письмово повідомити податковий орган, який направив вимогу.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів з дня надходження (отримання) вимоги про сплату боргу (недоїмки) не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку або не сплатив узгоджену суму боргу (недоїмки) (з дня отримання відповідного рішення податкового органу або суду), після спливу останнього дня відповідного строку така вимога вважається узгодженою (набирає чинності).

Податковий орган протягом 10 робочих днів з дня узгодження вимоги (набрання нею чинності):

пред`являє її до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження»;

надсилає її в порядку, встановленому Законом, до органу Казначейства - відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», якщо платник єдиного внеску є бюджетною установою, державним органом, одержувачем бюджетних коштів, а також підприємством, установою або організацією, рахунки якої відкриті в органах Казначейства.

Якщо платник частково сплатив суми недоїмки та/або фінансових санкцій, та/або пені, зазначені у вимозі, до завершення строку остаточного узгодження, до органів державної виконавчої служби/органів Казначейства вимоги, які набрали чинності, пред`являються з урахуванням погашених сум боргу на дату пред`явлення.

До сум боргу (недоїмки) платника, що подаються до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства, на вимогу про сплату боргу (недоїмки) за даними ІТС включаються також суми узгоджених з платником, але не сплачених у встановлений термін штрафів та пені.

У зазначених випадках податковий орган також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки, штрафів та пені. У разі звернення податкового органу з позовом про стягнення недоїмки, штрафів та пені до суду передбачені законом заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

Відповідно до п. 6 розділу VІ Інструкції № 449 вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо:

сума боргу (недоїмки), зазначена у вимозі, погашається платником, органами державної виконавчої служби або органами Казначейства - у день, протягом якого відбулося таке погашення суми боргу (недоїмки) в повному обсязі;

податковий орган скасовує або змінює раніше зазначену суму боргу (недоїмки) внаслідок її узгодження або оскарження - з дня прийняття податковим органом рішення про скасування або зміну раніше зазначеної суми боргу (недоїмки);

вимога податкового органу про сплату боргу (недоїмки) скасовується судом - у день набрання судовим рішенням законної сили;

борг (недоїмка) списується у випадках, передбачених ст. 25 або іншими положеннями Закону, в порядку, визначеному пунктами 9-11 цього розділу, - у день прийняття податковим органом рішення про списання боргу (недоїмки) відповідно до ч. 7 ст. 25 або іншого положення Закону;

є рішення суду на стягнення відповідних сум боргу (недоїмки), що зазначені у вимозі, - у день надходження виконавчих документів до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства.

За правилами п. 7 розділу VІ Інструкції № 449 якщо протягом наступного базового звітного періоду сума боргу (недоїмки) платника зросла, після проходження відповідних процедур узгодження та оскарження вимога про сплату боргу (недоїмки) подається до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства тільки на суму зростання боргу (недоїмки).

Під сумою зростання боргу (недоїмки) для цілей цього пункту необхідно розуміти:

позитивне значення різниці між сумою боргу платника за даними ІТС станом на кінець календарного місяця та сумою боргу, зазначеною у пред`явленій до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимозі, зменшене на суму сплат(и) після такого пред`явлення, якщо сума сплат(и) не більша за суму боргу, зазначену у пред`явленій до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимозі;

позитивне значення різниці між сумою боргу платника за даними ІТС станом на кінець календарного місяця та сумою сплат(и) після пред`явлення до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимоги, зменшене на суму боргу, зазначену в такій вимозі, якщо сума сплат(и) менша за суму боргу, зазначену у пред`явленій до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимозі.

Якщо протягом наступних базових звітних періодів платник повністю погасив суму боргу (недоїмки), зазначену у вимозі про сплату боргу (недоїмки), що подана до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства, податковий орган подає до відповідного органу повідомлення про сплату боргу (недоїмки) за формою згідно з додатком 9 до цієї Інструкції.

Відповідно до п. 8 розділу VІ Інструкції № 449 за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Аналіз наведених вище положень ст. 25 Закону № 2464 та розділу VІ Інструкції № 449 зумовлює висновок, що податковий орган має сформувати і надіслати (вручити) вимогу про сплату боргу (недоїмки) на всю суму недоїмки, яку платник єдиного внеску має на кінець календарного місяця. У випадку збільшення суми боргу (недоїмки) загальний порядок формування вимоги не змінюється, але наступна вимога про сплату боргу (недоїмки) подається до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства тільки на суму зростання боргу (недоїмки).

Таким чином, нормативно-правовими актами не визначається обов`язок податкового органу скасовувати попередню вимогу про сплату боргу при формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) на всю суму недоїмки, яку платник єдиного внеску має на кінець календарного місяця.

Суд встановив, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 10 вересня 2021 року № Ю-130-53 сформована відповідачем на підставі даних інтегрованої картки платника ТОВ «Мегапром», згідно з якими станом на 31 серпня 2021 року за позивачем обліковувалася заборгованість (недоїмка, за відсутності штрафів та пені) в сумі 181 198,38 грн.

Відомості інтегрованої картки платника свідчать, що до спірної вимоги включена недоїмка зі сплати єдиного внеску, яка виникла починаючи з листопада 2019 року (Звіт від 20 грудня 2019 року № , термін сплати 20 грудня 2019 року, станом на 31 грудня 2019 року обліковувалася недоїмка в сумі 23 553,28 грн).

Суд встановив, що згідно з платіжним дорученням від 20 грудня 2019 року № 2923 ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» від імені ТОВ «Мегапром» сплатило єдиний внесок за листопад 2019 року в сумі 23 553,28 грн.

Однак цей платіж податковий орган не зарахував в рахунок сплати єдиного внеску ТОВ «Мегапром» ні в грудні 2019 року, ні на час формування вимоги, яка є предметом спору, незважаючи на те, що правомірність такого способу сплати позивачем єдиного внеску підтверджена низкою судових рішень, які набрали законної сили.

13 січня 2020 року ТОВ «Мегапром» подало Звіт № про нарахування єдиного внеску за грудень 2019 на суму 21 084,80 грн (термін сплати 20 січня 2020 року).

20 січня 2020 року ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» від імені ТОВ «Мегапром» платіжним дорученням від 20 січня 2020 року № 2980 сплатило єдиний внесок за грудень 2019 року у сумі 21 084,80 грн.

Як свідчать дані інтегрованої картки платника, цей платіж зарахований податковим органом в рахунок сплати ТОВ «Мегапром» єдиного внеску.

Однак, внаслідок того, що єдиний внесок в сумі 23 553,28 грн за листопад 2019 року, сплачений згідно з платіжним дорученням від 20 грудня 2019 року № 2923 не зарахований, наступний платіж 21 084,80 грн (платіжне доручення від 20 січня 2020 року № 2980) зарахований в рахунок погашення недоїмки зі сплати єдиного внеску за листопад 2019 року, що вникла 20 грудня 2019 року, тобто погашення боргу відбулось в порядку календарної черговості його виникнення.

Суд зауважує, що в інтегрованій картці платника відображено нарахування єдиного внеску виключно на підставі поданої ТОВ «Мегапром» як платником єдиного внеску звітності.

Докази сплати ТОВ «Мегапром» (або ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» від імені ТОВ «Мегапром») єдиного внеску за період з січня 2020 року по ІІ квартал 2021 року включно суду не надані.

Враховуючи, що станом на 31 серпня 2021 року у ТОВ «Мегапром» існувала недоїмка зі сплати єдиного внеску, що перевищувала 10 грн, в силу положень ст. 25 Закону № 2464 та розділу VІ Інструкції № 449, податковий орган був зобов`язаний сформувати та направити позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки).

Разом з цим необхідно зазначити, що розмір недоїмки станом на 31 серпня 2021 року, який відображений в інтегрованій картці платника та, відповідно у вимозі, яка є предметом спору, тобто 181 198,38 грн, не відповідав реальному стану розрахунків ТОВ «Мегапром» з бюджетом в частині сплати єдиного внеску.

Цей висновок суду ґрунтується на тому, що в інтегрованій картці платника не відображена, а податковим органом не врахована сплата ТОВ «Шахтоуправління «Донбасу» від імені позивача 23 553,28 грн згідно з платіжним дорученням від 20 грудня 2019 року № 2923.

Таким чином, вимога ГУ ДПС у Донецькій області від 10 вересня 2021 року № Ю-130-53 про сплату боргу (недоїмки) в частині недоїмки зі сплати єдиного внеску в сумі 23 553,28 грн не відповідає критерію обґрунтованості, а тому підлягає скасуванню в цій частині.

Позовні вимоги ТОВ «Мегапром» про скасування вимоги про сплату боргу від 10 вересня 2021 року № Ю-130-53 в іншій частині, тобто на суму 157 645,10 грн, задоволенню не підлягають, оскільки ця сума являє собою недоїмку зі сплати єдиного внеску за період з січня 2020 року по ІІ квартал 2021 року включно, яка ні позивачем, ні іншою особою, що діє від його імені, не сплачена.

Як наслідок, правові та фактичні підстави для скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) в цілому, як про це просить позивач, відсутні.

Суд не приймає заперечення відповідача, які ґрунтуються на висновках судів у справі № 200/1163/21, оскільки фактичні обставини у справі, що розглядається, та у справі № 200/1163/21 мають істотні відмінності.

Так, в постанові від 11 жовтня 2021 року у справі № 200/1163/21 апеляційний суд зауважив:

«[…] Є неприйнятними доводи позивача, що спірна вимога містить недійсні дані із сплати єдиного внеску в зв`язку з не зарахуванням податкових органом платежу, який здійснило ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» по договору доручення з позивачем за листопад 2019 року в розмірі 23 553,28 грн (платіжне доручення № 2923 від 20.12.2019, оскільки рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02.10.2020 у справі № 200/6420/20-а набрало законної сили 03.02.2021 року, тобто після прийняття відповідачем податкової вимоги від 12.10.2020 року […]».

Натомість предметом спору у справі, що розглядається, є вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ю-130-53, сформована 10 вересня 2021 року, тобто вже після набрання законної сили рішенням суду у справі № 200/6420/20-а.

Суд приймає заперечення відповідача, які полягають у тому, що з огляду на наявність раніше сформованих вимог про сплату ТОВ «Мегапром» боргу (недоїмки), які вже пред`явлені до примусового виконання, наступні вимоги пред`являтимуться до примусового виконання тільки на суму зростання боргу (недоїмки). Такі дії податкового органу відповідають приписам п. 7 розділу VI Інструкції № 449.

Щодо посилання сторін на рішення суду у справі № 200/6420/20 суд зазначає таке.

Дійсно, за цим судовим рішенням скасована вимога про сплату боргу (недоїмки) від 06 березня 2020 року № Ю-130-53 в частині боргу (недоїмки) з єдиного внеску в сумі 23 553,28 грн.

Разом з цим, як обґрунтовано, зауважує відповідач, решта сум єдиного внеску, які нараховані платником самостійно, не сплачені та обліковуються в інтегрованій картці як недоїмка, не були скасовані.

Враховуючи встановлені фактичні обставини та застосувавши до спірних правовідносин наведені вище правові норми, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 2 717,99 грн (платіжне доручення від 16 грудня 2021 року № 188).

Докази здійснення позивачем інших судових витрат суду не надані.

Предметом спору у справі є вимога про сплату боргу (недоїмки) на суму 181 193,38 грн. Суд задовольнив позовні вимоги частково на суму 23 553,28 грн, що становить 12,999% від первісно заявлених вимог.

Таким чином, присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають судові витрати по сплаті судового збору в сумі 353,31 грн, тобто пропорційно задоволений частині позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255, 257, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

1. Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Мегапром» (ідентифікаційний код: 31023892, місцезнаходження: 85400, Донецька обл., м. Селидове, вул. Щорса, буд. 10, кв. 67) до Головного управління ДПС у Донецькій області (код ЄДРПОУ ВП: 44070187, місцезнаходження: 87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59) про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) - задовольнити частково.

2. Скасувати вимогу Головного управління ДПС у Донецькій області від 10 вересня 2021 року № Ю-130-53 про сплату боргу (недоїмки) в частині боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску в сумі 23 553,28 грн.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Мегапром» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 353 (триста п`ятдесят три) гривні 31 копійка.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

6. Повне судове рішення складено 23 травня 2022 року.

Суддя Т.О. Кравченко