Справа № 640/24486/20
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Головань О.В.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року Справа № 640/24486/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 грудня 2021 року про роз`яснення судового рішення у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - Відповідач) про:

- визнання протиправним та скасування рішення, викладеного в листі від 11.09.2020 № 2600-0306-8/128147 про відмову у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугу років;

- зобов`язання Відповідача здійснити з 01.04.2020 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, без обмеження її граничного розміру на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 21.07.2020 № 21-1485зп, виданої ОСОБА_1 , про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах та установах прокуратури, з урахуванням раніше проведених виплат;

- зобов`язання Відповідача здійснити виплату різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією одноразово та однією сумою, з урахуванням довідки від 21.07.2020 № 21-1485зп про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.07.2021 позов було задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 21.07.2020 № 21-1485зп;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві з 13.12.2019 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 21.07.2020 № 21-1485зп з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2021 зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про роз`яснення рішення суду в цій справі, в якій він просить роз`яснити, що в тексті абзацу третього резолютивної частини зазначеного рішення, мається на увазі: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві з 13.12.2019 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати без обмежень максимальним розміром, на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 21.07.2020 № 21-1485зп з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії».

В обґрунтування своєї заяви Позивач зазначив, що всупереч вимогам статей 21, 22, частини 1 статті 58 Конституції України, частини 2 статті 14 та частини 1 статті 370 КАС України, ГУ ПФУ в м. Києві, унаслідок неправильного тлумачення рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.07.2021 у справі № 640/24486/20 «вважає за недоцільне» проведення такого перерахунку пенсії.

Разом з тим, Позивач вказав, що в мотивувальній частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.07.2021 (сторінка 7) чітко зазначено, що «...Обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом».

Також Позивач зазначив, що на стор. 8 цього ж рішення вказано, що «Таким чином, до позивача як до особи, якій пенсія призначена до набрання чинності Законом № 3668-VI, застосовуються обмеження, передбачені абз. 2 п. 1 р. II Закону "Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI, які не передбачають обмеження виплати вже призначеної пенсії. Також до позивача не застосовуються обмеження, передбачені ч. 15 ст. 86 Закону №1697-VII, оскільки пенсія позивачу призначена до набуття чинності вказаним Законом».

Водночас, Позивач зауважив, що в резолютивній частині рішення суду словосполучення «без обмежень максимальним розміром перерахунок та виплату пенсії» помилково не зазначено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.12.2021 в задоволенні зазначеної заяви відмовлено.

Ухвалюючи таке рішення, суд виходив з того, що в рішенні суду, яке Позивач просить роз`яснити, чітко викладено позицію суду щодо обмеження пенсії Позивача максимальним розміром, а також з того, що незгода Позивача з рішеннями, діями чи бездіяльністю Відповідача під час виконання судового рішення не є підставою для його роз`яснення.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та повернути справу до суду першої інстанції для розгляду його заяви.

В обґрунтування вимог своєї скарги Апелянт наводить доводи, аналогічні тим, що були викладені в його заяві, а також зазначає, що судом першої інстанції належним чином не відображено мотиви, з яких відмовлено в задоволенні заяви про роз`яснення.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята за неповно встановлених обставин та з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення його заяви про роз`яснення судового рішення в цій справі.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2022 та від 28.04.2022 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу суду - без змін з наступних підстав.

Нормативно-правове обґрунтування.

Згідно з частинами першою та другою статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Отже, правовою підставою для роз`яснення судового рішення є його незрозумілість, що зумовлена нечіткістю змісту та невизначеністю рішення, тобто наявністю в ньому положень, які викликають суперечки при його виконанні.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що питання щодо можливості обмеження пенсії Позивача граничним розміром було предметом судового розгляду в цій справі при вирішенні відповідних позовних вимог.

Разом з тим, у мотивувальній частині рішення, ухваленого судом в цій справі, судом наведено відповідні мотиви щодо відсутності підстав для задоволення позову в цій частині вимог і, згідно з резолютивною частиною, у їх задоволенні - відмовлено.

При цьому, рішення суду, яке Позивач просить роз`яснити, є чітким та зрозумілим.

Крім того, таке рішення набрало законної сили і не може ставитися під сумнів, а тим більше, змінюватися через застосування інституту роз`яснення судового рішення.

У своїх висновках, викладених в рішеннях від 28.11.1999 по справі «Brumarescu v. Romania» («Брумареску проти Румунії») та від 24.07.2003 по справі «Ryabykh v. Russia» («Рябих проти Росії»), Європейський суд з прав людини зазначив, що одним з основоположних аспектів принципу верховенства права є юридична визначеність, яка передбачає, що в разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, яке набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Доводи Апелянта фактично зводяться до незгоди з рішенням суду щодо вирішення позовних вимог по суті, яке було ухвалено в цій справі, у частині відмови в перерахунку його пенсії без обмеження максимальним розміром, а також до незгоди з діями Відповідача під час виконання такого судового рішення.

Втім, це може бути підставою для оскарження відповідного судового рішення в апеляційному та касаційному порядку і для звернення до суду із заявою про встановлення судового контролю за його виконанням, згідно зі ст.ст. 382, 383 КАС України, а не для роз`яснення.

Доводи Апелянта про те, що судом першої інстанції належним чином не відображено мотиви, з яких відмовлено в задоволенні заяви про роз`яснення, колегія суддів вважає безпідставними і такими, що спростовуються матеріалами цієї справи, зокрема оскаржуваною Позивачем ухвалою суду першої інстанції.

Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 грудня 2021 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 грудня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 24 травня 2022 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Л.В. Губська

О.В. Карпушова