Справа № 337/4439/21
Суддя: Кучерук І. Г.
Дата ухвалення: 2022-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/337/1/2022
Справа № 337/4439/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

в складі: головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Нетяга М.І.

позивача ОСОБА_1

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 2 роти УПП в Запорізькій області лейтенанта поліції Євстаф`єва Віталія Валерійовича, третя особа: Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому вказав, що 27.07.2021 року, відповідачем ОСОБА_2 , в м. Запоріжжі пер. Амосова - Соборний була прийнята постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО №4545142, якою на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Вказав, що в постанові зазначається, що водій здійснив виїзд та по трамвайній колії у зустрічному напрямку, чим порушив п. 11.9 ПДР.

Вважає дії відповідача зі складання постанови незаконними, а постанову такою, що підлягає скасуванню.

Вказав, що він не допускав порушень ПДР України, а відповідачем не наведено доказів на підтвердження викладених у постанові обставин.

Спірна постанова відповідачем була винесена відразу ж безпосередньо на місці, тобто з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, передбачених ст. 268 КУпАП, зокрема, користуватися кваліфікованою юридичною допомогою при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а тому така постанова є протиправною та підлягає скасуванню в судовому порядку.

Позивач жодної правової допомоги під час винесення відповідачем оскаржуваної постанови не отримав.

Докази вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП, взагалі відсутні, та не надавалися. Посилання на відеозаписи є не доречним оскільки вини не відтворюють обставини справи. Позивач вважає, що з огляду на це, спірна постанова не може бути визнана законною.

Просить суд скасувати постанову, закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення; судовий збір покласти на відповідача.

Ухвалою від 09.09.2021 року позовну заяву було залишено без руху для усунення недоліків.

Ухвалою від 17.09.2021 року було відкрито провадження по справі, призначено до розгляду з повідомленням (викликом) сторін.

25.10.2021 року до суду від представника третьої особи надійшли пояснення, у яких, окрім іншого, вказано, що 27.07.2021 р. знаходячись на охороні публічного порядку та контролі за безпекою дорожнього руху в Запорізькій області, інспектором УПП в Запорізькій області ДПП Євстаф`євим В.В. було візуально виявлено автомобіль Hyundai Tucson номерний знак НОМЕР_1 , водій якого порушив Правила дорожнього руху України, а саме: керуючи транспортним засобом, здійснив виїзд та рух по трамвайній колії зустрічного напрямку, чим порушив вимоги п. 11.9 Правил дорожнього руху України.

Поліцейський розглянув справу про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. Після виявлення факту порушення вимог Правил дорожнього руху України та зупинки транспортного засобу поліцейським було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини; позивачу були роз`яснені його права якими користується особа, що притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи. При розгляді справи поліцейським позивача було ознайомлено з матеріалами справи. Жодних переконливих доводів своє невинуватості позивачем на місці розгляду справи не надано. Тож, поясненні позивача, викладені ним в позовній заяві, щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення є лише спробою уникнути встановлено законом відповідальності, що є неприпустимим.

Таким чином обставини, на які вказує позивач, не виключають подію інкримінованого йому правопорушення та склад такого правопорушення у його діях.

Враховуючи вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, відносно нього була винесена постанова про вчинення такого правопорушення.

Просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Також до суду наданий диск з відеозаписом.

Відповідач у судове засідання не з`явився був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомив, будь яких заяв не надав.

Представник третьої особи, у письмових поясненнях вказав на можливість проводити розгляд справи без його участі.

Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача та третьої особи.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з мотивів викладених у адміністративному позові. Також пояснив, що він не згоден з порушенням, докази правопорушення відсутні, та відповідно до п. 11.8 ПДР дозволено виїжджати на трамвайну колію.

Суд, розглянувши надані документи, оглянувши наданий третьою особою відеозапис, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.07.2021 року поліцейським Євстаф`євим В.В. стосовно позивача винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №4545142, якою за порушення ч.2 ст. 122 КУпАП, на останнього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Згідно вказаної постанови, 27.07.2021 року, о 07-42 годин у м. Запоріжжі по пер. Амосова - Соборний, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Hyundai Tucson номерний знак НОМЕР_1 , здійснив виїзд та рух по трамвайній колії у зустрічному напрямку, чим порушив п. 11.9 ПДР.

Також постанова має посилання на відео з регістратора та боді камери.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених у тому числі статтею 122 КУпАП.

Тобто, оформлення адміністративного матеріалу, складення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху є складовою виконання посадовою особою Національної поліції України своїх процесуальних обов`язків передбачених законом.

Посилання позивача на позбавлення його кваліфікованої юридичної допомоги, окрім тверджень самого позивача, іншими належними та допустимими доказами не підтверджено, та суду не надано. Будь яких клопотань про витребування доказів суду не заявлялось.

Щодо вимог позивача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.

Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлено, що порушення правил дорожнього руху, вказаних у цій частині, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 11.9. розділу 11 ПДР України, забороняється виїжджати на трамвайну колію зустрічного напрямку, відокремлені від проїзної частини трамвайні колії та розділювальну смугу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було притягнуто позивача до відповідальності за порушення пункту 11.9. розділу 11 Правил дорожнього руху, а саме за виїзд на трамвайну колію зустрічного напрямку.

Постанова була складена в електронній формі у вигляді стрічки, яка була роздрукована за допомогою спеціальних технічних пристроїв, копія якої була вручена позивачеві після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення або місцем проживання правопорушника.

Оскаржувана постанова складена у відповідності до вимог ст. 276 КУпАП у визначеному правовою нормою місці розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки, як роз`яснено у Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року(№ 5-рп/2015) словосполучення «за місцем його вчинення», вжите у названій статті, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У даному випадку, спірна постанова складена відповідачем у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на територію якої розповсюджувалися повноваження відповідача.

Аналогічні висновки колегії суддів Вищого адміністративного суду України викладені в ухвалі від 13.01.2017 року(справа №552/4635/16-а) та в ухвалі від 28.12.2016 року(справа №750/8192/16-а).

Таким чином, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності правомірно складена на місці вчинення правопорушення, що передбачено нормами діючого законодавства.

Суд зазначає про те, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, у тому числі, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Сам факт виїзду на трамвайну колію, позивачем фактично не заперечується.

Оглянувши наданий третьою особою відеодиск, судом вставлено, що автомобіль марки Hyundai Tucson номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням позивача, здійснював рух по трамвайній колії, у тому числі зустрічного напрямку.

Посилання позивача на пункт 11.8. розділу 11 Правил дорожнього руху, суд вважає неспроможними, так як даний пункт вказує на можливість руху транспортного засобу тільки по трамвайній колії попутного напрямку.

Таким чином суд вважає підтвердженим, що ОСОБА_1 порушив пункт 11.9. розділу 11 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні ухваленому 29.06.2007 року у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Доказів неправомірної поведінки відповідача суду не надано, приймаючи оскаржувану постанову відповідач реалізовував свої повноваження по забезпеченню безпеки дорожнього руху.

Належних доказів в обґрунтування обмеження реалізації процесуальних прав позивача, які також могли потягти незаконність винесеної постанови, позивачем також не надано, і судом не встановлено.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст. 2, 5, 9, 72-79, 90, 242-246, 262, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про скасування постанови серії ЕАО №4545142 від 27.07.2021 року, закриття провадження по справі - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: