Справа № 676/1092/22
Суддя: Швець О. Д.
Дата ухвалення: 2022-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 676/1092/22
Номер провадження 2-а/676/46/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі : головуючої судді Швець О.Д.,

з участю секретаря Чекашкіній О.Л.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 5215393 від 09.01.2022 року.В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 09 січня 2022 року о 12 год. 15 хв. позивач керував транспортним засобом SUZUKI Vitara, д.н.з. НОМЕР_1 по пр. Грушевського у м. Кам`янці-Подільському в сторону вул. Північної. Після проїзду перехрестя з вул. Кн.Коріатовичів на пр. Грушевського відчув, що автомобіль втрачає керованість, а на контрольній панелі транспортного засобу загорілась аварійна лампа, яка вказувала на різке падіння тиску у шині. Зважаючи на те, що автомобіль рухався у середній смузі проїздної частини пр. Грушевського, права смугу була зайнята автомобілями, задля уникнення затору, можливого створення аварійної ситуації та небезпеки для інших учасників дорожнього руху, припаркував автомобіль з лівої сторони, де вже стояли інші транспортні засоби, при цьому увімкнув аварійну світлову сигналізацію. Одразу ж після зупинки транспортного засобу до нього підійшов працівник поліції Кукуруза, який звинуватив в порушенні ПДР, а саме здійсненні зупинки в забороненому місці, позначеному дорожнім знаком 3.34. Позивач не погодився з порушенням, мотивуючи тим, що зупинка є вимушеною, Поліцейський заперечення позивача проігнорував та виніс на місці постанову, якою наклав на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу за порушення вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП. Процедури розгляду адміністративної справи інспектор поліції не дотримався, постанову не вручив. З постановою не погоджується, оскільки діяв в стані крайньої необхідності, а тому не підлягає адміністративній відповідальності. Усунути небезпеку, яку міг створити автомобіль через свою некерованість в іншій спосіб не міг. За відсутності посилання на докази в постанові, які б спростовували пояснення позивача, вважає рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності необгрунтованим. Просить строк оскарження постанови вважати не пропущеним, оскільки постанова ЕАО № 5215393 від 09.01.2022 р. на місці винесення позивачу не була вручена, отримана на запит адвоката; зазначену постанову скасувати, провадження у адміністративній справі закрити, вирішити питання розподілу судових витрат.

Позивач в судовому засіданні позов та його обґрунтування підтримав, просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином. Відзив на позов не подав.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕАО № 5215393 від 09.01.2022 р. ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 09.01.2022 р., керуючи транспортним засобом SUZUKI Vitara, д.н.з. НОМЕР_1 по пр.Грушевського у м. Кам`янці-Подільському, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п.8.4 в ПДР України «Порушення вимог заборонних знаків».

Такими діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 р. №3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306.

Згідно з п.1.1. ПДР, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 р. поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За загальним правилом ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до частин 2-4 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 285 КУпАП у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до статті 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 122 частина 1 КУпАП передбачає перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач не заперечує факт зупинки в зоні дії знаку 3.34, вказуючи, що здійснення зупинки по пр. Грушевського була вимушеною, знак 3.34 «Зупинка заборонена» не помітив.

Відповідно пункту 8.4 (в) ПДР України дорожні знаки поділяються на групи: в - заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Знак 3.34 «Зупинка заборонена» забороняє зупинку і стоянку транспортних записів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

В силу Правил дорожнього руху зона дії знака 3.34 «Зупинка заборонена» від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаку пріоритету.

Згідно з пунктом 1.10 ПДР України вимушена зупинка - це припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач стверджує, що здійснив прокол колеса, що унеможливило подальший рух транспортного засобу.

Оцінюючи докази у справі, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, що пошкодження колеса під час руху був підставою для "вимушеної зупинки". Фото панелі приладів автомобіля позивача не підтверджує пошкодження колеса. Інші докази, які б підтверджували пошкодження колеса позивачем не надано. Суд також враховує, що позивач після винесення постанови, що оскаржується, продовжив рух цим же транспортним засобом до місця роботи, що підтверджується шляховим листком.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що постанова серії Серія ЕАО № 5215393 від 09.01.2022 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП винесена правомірно, підстав для задоволення позову немає.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 19, 72-77, 241-245, 286 КАС України, ст. 121, 251, 276, 283, 284, 287-289 КУпАП України, ЗУ "Про національну поліцію", суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні позову до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовити.

Судові витрати покладаються на позивача.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області, , юридична адреса: вул. Зарічанська, 7, м. Хмельницький.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.