Справа № 460/15006/21
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2022-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2022 року м. Рівне №460/15006/21
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А. за участю секретаря судового засідання Морозюк О.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Остапенко В.С.,

відповідача: представник Трофімчук Ю.А.,

третьої особи на стороні відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Дочірнього підприємства ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" "Рівненський облавтодор"
доУправління Держпраці у Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1
про скасування постанови про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В:
Філія "Костопільський райавтодор" Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" звернулася до суду з позовом до Управління Держпраці у Рівненській області, в якому просила :

-скасувати постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №608a/04-10/000046/МГ-ФС, винесену 30.09.2021, Нос Миколою В`ячеславовичем, першим заступником начальника Управління Держпраці у Рівненській області, про накладення на філію "Костопільський райавтодор" Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України" штраф у розмірі 24 000,00 грн.;

-провадження у справі про накладення на філію "Костопільський райавтодор" Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України" штраф у розмірі 24 000,00 грн. - закрити.

Мотивуючи вимоги позову позивач зазначав, що висновки відповідача про порушення філією вимог законодавства про працю, а саме: не проведення виплати середнього заробітку працівнику ОСОБА_1 з грудня 2020 року по березень 2021 року як такому, що проходить службу в ЗСУ, є безпідставними, оскільки фактично такого порушення допущено не було, з огляду на наявність в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.190 КК України (шахрайство). Крім того, зауважував про порушення управлінням Держпраці процедури проведення заходу державного нагляду (контролю). Просив повністю задовольнити позов.

Ухвалою суду від 11.11.2021 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 06.12.2021 на 14:30 год.

06.12.2021 підготовче судове засідання відкладено до 20.12.2021 до 12:00 год.

Позиція відповідача щодо позовних вимог висловлена у відзиві на позовну заяву від 07.12.2021, відповідно до змісту якого він заперечував проти їхнього задоволення. Зазначав , що постанова про накладення на позивача штрафу в розмірі 24000, 00 грн. є правомірною, з огляду на порушення позивачем вимог ч.3 ст.119 Кодексу законів про працю України та не усунення таких порушень відповідно до припису від 30.03.2021. Просив повністю відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 20.12.2021 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Також вказаною ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про виклик у судове засідання свідків: 1) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ); 2) ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ).

Закрито підготовче провадження у справі. Розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 17.01.2022 на14:30 год.

17.01.2022 в судовому засіданні оголошено перерву до 03.02.2022 до 11:30 год.

28.01.2022 до суду надійшли письмові пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 , відповідно до змісту яких останній заперечував проти задоволення позовних вимог. Наголошував на необґрунтованості твердження позивача на те, що при подачі заяви про прийняття на роботу (23.10.2019) йому було відомо, що працювати у філії він не буде, оскільки повістку про призов на військову службу він отримав лише 24.10.2019. Також ОСОБА_1 зауважував, що покликання позивача на наявність кримінального провадження по факту вчинення ним шахрайських дій є безпідставними у зв`язку з його закриттям 29.09.2021. Враховуючи, що підприємством припинено нарахування та виплату йому середнього заробітку на час проходження військової служби в ЗСУ, вважав, що накладення штрафу на позивача є правомірним.

Судове засідання з розгляду справи по суті, призначене на 03.02.2022, не відбулося, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді у справі.

Ухвалою суду від 04.02.2022 судове засідання з розгляду справи по суті у справі №460/15006/21 відкладено на 24.02.2022 на 14:30 год.

Ухвалою суду від 24.02.2022 розгляд справи №460/15006/21 відкладено до 21.03.2022 до 11:15 год.

Ухвалою суду від 21.03.2022 розгляд адміністративної справи №460/15006/21 відкладено до 12.05.2022 до 11:15 год.

Ухвалою суду, постановленою 12.05.2022 без виходу до нарадчої кімнати, судом здійснено заміну неналежного позивача у справі на належного Дочірнє підприємство "Рівненський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

12.05.2022 в судовому засіданні оголошено перерву до 13.05.2022 до 11:00 год.

Ухвалою суду від 13.05.2022 прийнято відмову представника позивача від позову та закрити провадження у справі №460/15006/21 в частині позовних вимог про закриття провадження у справі про накладення на філію "Костопільський райавтодор" Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України" штрафу в розмірі 24 000,00 грн.

Крім того, у судовому засіданні, призначеному на 13.05.2022, судом допитано свідків: головного бухгалтера філії "Костопільський райавтодор" - ОСОБА_3 , а також ОСОБА_2 - начальника філії "Костопільський райавтодор".

У судовому засіданні 13.05.2022 представник позивача просив позовні вимоги задовольнити повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, показання свідків, з`ясувавши всі обставини, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю, з огляду на таке.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 23.10.2019 ОСОБА_1 подав начальнику філії "Костопільський райавтодор" Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України" заяву, в якій просив прийняти його на роботу майстром з випробувальним терміном 2 місяці, з 24.10.2019.

Наказом філії "Костопільський райавтодор" Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України" від 23.10.2019 №6 ОСОБА_1 з 24.10.2019 прийнято на роботу на посаду майстра, з строком випробування два місяці з оплатою праці згідно штатного розпису.

Як встановлено зі змісту письмових пояснень третьої особи та не заперечено сторонами, 24.10.2021 ОСОБА_1 отримав повістку Костопільського районного центру комплектування та соціальної підтримки про призов на військову службу в Збройні Сили України з 25.10.2019, після чого 25.10.2019, він звернувся до роботодавця із заявою про увільнення від роботи.

На підставі повістки та поданої заяви, наказом позивача "Про увільнення ОСОБА_1 вiд роботи у зв`язку з призовом на строкову військову службу" вiд 25.10.2019 №73 позивача з 25.10.2019 увільнено від роботи, у зв`язку з призовом на військову службу зі збереженням мiсця роботи, посади, середнього заробітку на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної мобілізації.

29.10.2019 Костопільський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки надіслав керівнику філії "Костопільський райавтодор" Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України" повідомлення №3431, в якому зазначено, що ОСОБА_1 відповідно до наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 22.10.2019 №583 призваний на військову службу за призовом осіб офіцерського складу в Збройні Сили України на 18 місяців з 25.10.2019.

30.09.2020 між ОСОБА_1 та тимчасово виконуючим обов`язки Командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " підписано Контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу строком на 1 рік.

22.12.2020 позивачем видано наказ №78 "Про призупинення нарахування та виплати заробітної плати ОСОБА_1 ", яким з 01.12.2020 тимчасово призупинено нарахування та виплату середнього заробітку ОСОБА_1 .

Також судом встановлено та не є спірним у справі, що посадовими особами Управління Держпраці в Рівненській області, на підставі наказу від 26.03.2021 та направлення від 26.03.2021 №210-Н/09-27, проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) у формі перевірки щодо додержання у сфері праці позивачем.

30.03.2021 у ході проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) філії "Костопільський райавтодор" Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія України", про що складено Акт від 30.03.2021 №194а/04-10, відповідачем було встановлено, що ОСОБА_1 не проведена виплата середнього заробітку за період грудень 2020 року по березень 2021 року.

Вказаний позаплановий захід був погоджений Державною службою з питань праці, що підтверджено листом від 19.03.2021 №1747/3.1/13-21.

У зв`язку з виявленими порушеннями відповідачем виданий припис про усунення виявлених порушень від 30.03.2021 №194п/04-10/194a.

Приписом про усунення виявлених порушень від 30.03.2021 №194п/04-10/194a начальника Філії "Костопільський райавтодор" Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобiльнi дороги України" ОСОБА_2 зобов`язано усунути порушення вимог частини 3 статті 119 Кодексу законів про працю України та виплатити середній заробіток ОСОБА_1 за період грудень 2020 року по березень 2021 року - до 29.04.2021.

У період з 09.08.2021 по 10.08.2021 посадовими особами Управління Держпраці у Рівненській області, на підставі наказу від 06.08.2021 №745 та посвідчення (направлення) на проведення заходу державного контролю від 06.08.2021 №635-Н/09-27, проведено позаплановий захід державного контролю щодо додержання вимог законодавства про працю філії "Костопільський райавтодор" Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України".

Позаплановий захід зi здійснення державного контролю у формі перевірки проведено на підставі ст.6 Закону України "Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та у зв`язку із перевіркою виконання раніше виданого припису від 30.03.2021 №194п/04-10/194a.

За результатами інспекційного відвідування складено Акт від 10.08.2021 №608а/04-10 (далі Акт перевірки).

Під час повторного позапланового заходу державного нагляду (контролю) у формі перевірки (10.08.2021) позивача встановлено, що припис про усунення виявлених порушень вiд 30.03.2021 №194п/04-10/194a стосовно виплат середнього заробітку ОСОБА_1 за період з грудня 2020 року по березень 2021 року не виконаний, що є порушення вимог частини 3 статті 119 Кодексу законів про працю України.

За результатами розгляду справи про накладення штрафу та на підставі Акта перевірки, Управлінням Держпраці у Рівненській області винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 30.09.2021 №608a/04-10/000046/МГ-ФС, якою на філію "Костопільський райавтодор" Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України" за порушення вимог частини 3 статті 119 Кодексу законів про працю України накладено штраф у розмірі 24 000,00 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою та вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд зазначає таке.

Законом України "Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-ІV(далі - Закон № 877) визначені правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійсненим державного нагляду (контролю).

За визначенням, наведеним у ст.1 Закону №877, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

В свою чергу, за змістом ч.4 ст.2 Закону №877, заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Відповідно до ч.1 ст.259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, крім іншого, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (п.7 цього Положення).

Відповідно до Положення про Головне управління Держпраці у Рівненській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2018 № 84 (далі - Положення), Головне управління Держпраці у Рівненській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Відповідно до положень ч.1 ст.6 Закону № 877 підставами для здійснення позапланових заходів є: перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).

Як встановлено судом, на виконання вказаних вимог Закону, посадовими особами Управління Держпраці у Рівненській області у період з 09.08.2021 по 10.08.2021 було проведено повторну перевірку позивача з виконання ним вимог припису від 30.03.2021 №194п/04-10/194a, якимйого зобов`язано усунути порушення вимог частини 3 статті 119 Кодексу законів про працю України та виплатити середній заробіток ОСОБА_1 , який проходить військову службу за контрактом, за період з грудня 2020 року по березень 2021 року.

Проведення позапланового заходу було погоджене Державною службою України з питань праці, що підтверджено листом від 19.03.2021 №1747/3.1/13-21.

Вказане погодження здійснено за проханням відповідача, що оформлене листом від 16.03.2021 №1-04/1582 з додатком до листа №01-04/ від 17.03.2021.

Як зазначено представником відповідача у судовому засіданні, при оформленні додатку до листа було допущено описку, а саме: замість дати "16.03.2021" помилково вказано "17.03.2021".

Суд зазначає, що допущення такої описки в додатку до листа від 16.03.2021 №1-04/1582 жодним чином не спростовує факту погодження Державною службою України з питань праці проведення позапланового заходу.

З огляду на наведене, суд вважає безпідставними твердження сторони позивача про недотримання Управлінням Держпраці у Рівненській області вимог чинного законодавства в частині підстав та порядку проведення перевірки.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон №2232) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Положеннями ч.6 ст.2 вказаного Закону серед видів військової служби передбачено військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Згідно з ч.5 ст.11 Закону №2232 громадянам України, які мають освітній ступінь вищої освіти не нижче бакалавра, пройшли повний курс військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу, склали встановлені іспити та атестовані до офіцерського складу, присвоюється відповідне первинне військове звання офіцера запасу. У разі потреби вони за наказом Міністра оборони України підлягають призову для проходження військової служби осіб офіцерського складу.

Частиною 2 статті 39 вказаного Закону передбачено, що громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами третьою та четвертою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 51, частиною п`ятою статті 53, частиною третьою статті 57, частиною п`ятою статті 61 Закону України "Про освіту".

Відповідно до ст.1 Закону України "Про оборону України" від 06.12.1991 № 1932-XII особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-XII особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконання стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Частиною 8 статті 4 вказаного Закону України встановлено, що з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій. На час особливого періоду дія будь-яких прийнятих до настання цього періоду нормативно-правових актів, що передбачають скорочення чисельності, обмеження комплектування або фінансування Збройних Сил України, інших військових формувань чи правоохоронних органів спеціального призначення, зупиняється.

З моменту прийняття Президентом України Указу від 17.03.2014 № 303/2014 "Про часткову мобілізацію" в України настав особливий період, зокрема, Збройні Сили України переведені на функціонування в умовах особливого періоду, а в подальшому Указом Президента України від 15.01.2015 № 113 - VIII переведено національну економіку України на функціонування в умовах особливого періоду.

Крім того, рішенням Ради національної безпеки та оборони України "Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України" від 01.03.2014, яке введене в дію Указом Президента України № 189/2014 від 02.03.2014, констатовано виникнення кризової ситуації, яка загрожує національній безпеці України, та вимагає необхідності вжиття заходів щодо захисту прав та інтересів громадян України, суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості державних кордонів України, недопущення втручання в її внутрішні справи.

Відповідно до примітки до ст.4 Закону України "Про Раду Національної безпеки та оборони України" кризовою ситуацією вважається крайнє загострення протиріч, гостра дестабілізація становища в будь-якій сфері діяльності, регіоні, країні.

Наявність кризової ситуації також констатована Законом України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях" від 18.01.2018 № 2268-VIII, який набрав чинності 24.02.2018, що, як визначив законодавець, виражається у вчинені злочину агресії проти України та здійсненні тимчасової окупації частини її території.

Отже, особливий період діє в Україні від 17.03.2014, відповідне рішення уповноважена особа держави про його скасування, як і рішення про демобілізацію військовослужбовців, як комплекс заходів визначених законодавством, та переведення на організацію та штати мирного часу військових формувань України, не приймала.

Тобто, станом на час виникнення спірних правовідносин в Україні продовжував діяти особливий період.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 , з 24.10.2019 прийнятий на роботу в філію "Костопільський райавтодор" Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України", а з 25.10.2019 був признаний військову службу за призовом осіб офіцерського складу в Збройні Сили України строком на 18 місяців, а з 03.09.2020 уклав контракт на проходження військової служби на посадах офіцерського складу строком на 1 рік.

Відповідно до наказу позивача від 22.12.2020 №78, ОСОБА_1 з 01.12.2020 тимчасово припинено нарахування та виплату середнього заробітку.

Гарантії для працівників на час виконання державних або громадських обов`язків закріплені ст.119 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Частиною 3статті 119 КЗпПУкраїни визначено, що за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Отже, з моменту призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом за такими громадянами України зберігаються: місце роботи та середній заробіток на підприємстві, установі, організації, в яких вони працювали на час призову.

Винятків щодо можливості позбавити особу, яка призвана на військову службу під час мобілізації на особливий період, гарантій встановлених статтею 119 КЗпП України, чинним законодавством не передбачено.

Гарантії, встановлені ч.3 ст.119 КЗпП України, власне спрямовані (призначені) на те, щоб гарантувати, зокрема, право на працю осіб, які проходять військову службу під час дії особливого періоду для того, щоб в умовах реальної загрози територіальній цілісності та національній безпеці країни надалі бути готовими до її захисту в лавах Збройних Сил України.

Враховуючи, що з працівником позивача було укладено контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу під час дії ситуації, що загрожує національній безпеці України, то на позивача поширюються гарантії щодо збереження місця роботи (посади) та середнього заробітку на підприємстві, встановлені ст.119 КЗпП України, ч.2 ст.39 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Вказані висновки узгоджуються з позицією, неодноразово наведеною Верховним Судом, зокрема, у постановах від 12.12.2018 у справі №818/437/17, від 23.06.2020 у справі №821/768/17, від 13.10.2020 у справі №816/2293/16.

Проте, як встановлено судом, позивачем не надано жодних документів, підтверджуючих факт виплати середнього заробітку громадянину ОСОБА_1 з грудня 2020 року по березень 2021 року, тобто після укладення останнім контракту на проходження військової служби на посадах офіцерського складу та прийняттям філією "Костопільський райавтодор" наказу від 22.12.2020 №78 про припинення нарахування та виплати середнього заробітку для ОСОБА_1 .

Допитані в судовому засіданні як свідки головний бухгалтер ОСОБА_3 та начальник філії "Костопільський райавтодор" ОСОБА_2 підтвердили обставини прийняття на роботу ОСОБА_1 , його звільнення у зв`язку з призовом на строкову військову службу та не змогли пояснити, на підставі яких нормативно-правових актів приймалося рішення про припинення виплати заробітної плати для ОСОБА_1 .

Статтею 265 КЗпП України передбачена відповідальність за порушення законодавства про працю.

Відповідно до абз.6 ч.2 ст.265 КЗпП України - недотримання встановлених законом гарантій та пільг працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України "Про військовий обов`язок і військову службу", "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", - у чотирикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

В свою чергу, механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" (далі - штрафи) визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (далі - Порядок №509).

За правилами п.2 Порядку №509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи). Штрафи можуть бути накладені на підставі, в тому числі, акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Пунктом 3 Порядку №509 також визначено, що уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа).

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, приймає відповідне рішення (абзац другий пункту 8 Порядку №509.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позивачем було допущено недотримання встановлених законом гарантій щодо виплати середнього заробітку ОСОБА_1 , під час проходження ним військової служби.

Не спростовують такого висновку й посилання позивача на наявність в Костопільському районному суді Рівненської області справи про адміністративне правопорушення №564/2514/21 за позовом ОСОБА_2 до Управління Держпраці у Рівненській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення № 000232/07 від 25.08.2021.

Так, судом встановлено, що 25.08.2021 першим заступником начальника Управління Держпраці у Рівненській області Нос Миколою В`ячеславовичем, винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №000232/07, відповідно до якої ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, що полягає у невиконанні законних вимог посадової особи Управління Держпраці у Рівненській області, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зазначених у Приписі про усунення виявлених порушень №194п/04-10/194а від 30.03.2021, відповідальність за що передбачена ст. 188-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що зафіксовано актом №608а/04-10 від 10.08.2021, а саме в порушення вимог ч. 3 ст.119 КЗпП України, під час повторного позапланового заходу державного нагляду (контролю) у формі перевірки у Філії "Костопільський райавтодор" встановлено, що ОСОБА_1 не проведено виплату середнього заробітку за період з грудня 2020 року по березень 2021 року, який належить йому як працівникові, який проходив військову службу за контрактом у Збройних Силах України, тобто припис про усунення виявлених порушень від 30.03.2021 №194п/04-10/194а не виконаний. Згідно постанови на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850 грн.

Відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 03.11.2021 у справі №564/2514/21 позов задоволено частково. Скасовано винесену 25.08.2021 першим заступником начальника Управління Держпраці у Рівненській області Нос Миколою В`ячеславовичем постанову по справі про адміністративне правопорушення №000232/07. Справу надіслано на новий розгляд до Управління Держпраці у Рівненській області.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.04.2022 апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області задоволено частково, рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 03.11.2021 по справі № 564/2514/21 скасовано. Прийнято нову постанову, якою скасовано постанову Управління Держпраці у Рівненській області по справі про адміністративне правопорушення № 000232/07 від 25 серпня 2021 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.188-6 КУпАП, і провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

При цьому, як вбачається зі змісту вищезгаданих судових рішень, судами не надавалось жодної правової оцінки обставинам і фактам, що стосуються суті виявленого порушення, а отже таке не впливає на висновки суду у справі, що розглядається.

Посилання позивача на реєстрацію в ЄРДР кримінального провадження №0000224 по факту вчинення ОСОБА_1 шахрайських дій, передбачених ч.1 ст.190 КК України, за заявою начальника філії "Костопільський райавтодор" не може вважатися підставою для скасування постанови про накладення штрафу на підприємствоза порушення вимог законодавства про працю.

Більше того, як зазначав ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях, таке кримінальне провадження 29.09.2021 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, що не заперечували сторони в ході судового розгляду справи.

За наведеного у сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є законною, винесеною Управлінням Держпраці у Рівненській області в межах повноважень та на підставах, визначених чинним законодавством України, а тому не підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування у яких покладено на останнього.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що стороною відповідача повністю доведена правомірність своїх дій та прийнятого рішення, а стороною позивача не доведена обґрунтованість позовних вимог, а тому у задоволенні позову суд відмовляє повністю.

Підстави для розподілу судових витрат у відповідності до ст.139 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
У задоволенні позову ДП "Рівненський облавтодор "ВАТ "Державна акціонерна компанія " "Автомобільні дороги України" до Управління Держпраці у Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про скасування постанови про накладення штрафу - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Дочірнє підприємство ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" "Рівненський облавтодор" (вул. Пластова, 7, м. Рівне, 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 31994540)

Відповідач - Управління Держпраці у Рівненській області (вул. Лермонтова, 7, м.Рівне,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 39780243)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 Адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 23 травня 2022 року

Суддя С.А. Борискін