Справа № 420/10275/21
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2022-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/10275/21
Головуючий в 1 інстанції: Глуханчук О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів Крусян А.В., Шляхтицький О.І.

за участю секретаря Пономарьової Н.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2021 за адміністративним позовом комунальної установи «Одесреклама» Одеської міської ради до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом та посилаючись на допущені під час проведення перевірки порушення Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»,Порядку перевірки правильності використання страхувальниками страхових коштів Фонду соціального страхування України та застосування фінансових санкцій за порушення встановленого порядку їх використання, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування України №23 від 02 жовтня 2020, просив суд: - визнати протиправним та скасувати рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області № 268 від 11 травня 2021 про повернення коштів Фонду в сумі 12133 грн. 95 коп. та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду в сумі 6066 грн. 98 коп., на загальну суму 18200 грн. 93 коп.;

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області № 347 від 15 червня 2021 про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів Фонду у вигляді штрафу в сумі 1820 грн. 09 коп. та пені в сумі 91 грн., на загальну суму 1911 грн. 09 коп.

За наслідками розгляду адміністративного позову Одеським окружним адміністративним судом 25 листопада 2021 ухвалено рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Суд першої інстанції визнав протиправним та скасував рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області № 268 від 11 травня 2021 в частині повернення коштів Фонду в сумі 10608 грн. 67 коп. та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду в сумі 5304 грн.34 грн. (на загальну суму 15913 грн. 01 коп.). Визнав протиправним та скасував рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області № 347 від 15 червня 2021 в частині застосування фінансових санкцій за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів Фонду у вигляді штрафу в сумі 1667 грн. 59 коп. та пені в сумі 89 грн. 48 коп. (на загальну суму 1757 грн.07 коп.). Стягнув з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області на користь Комунальної Установи «Одесреклама» Одеської міської ради витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 грн. В іншій частині позовних вимог відмовив.

Приймаючи означене рішення суд попередньої інстанції вказав на відсутність з боку позивача серйозних процесуальних порушень, які могли вплинути на результати перевірки. Виходячи з встановлених обстави, суд першої інстанції дійшов висновку, що визначений відповідачем строки страхового стажу працівників ОСОБА_1 (1 рік 2 місяці 4 дні), ОСОБА_2 (6 років 10 місяців) та ОСОБА_3 (7 років 14 днів) не відповідають дійсності, оскільки вони, з врахуванням їхнього страхового стажу, який становить більше 8 років, мають право на отримання допомоги в розмірі 100% від їх середньої заробітної плати. Разом з тим, встановлений відповідачем страховий стаж ОСОБА_4 на момент його захворювання, перебування на лікарняному, не становив понад 3 років, тому виплата позивачем йому допомоги по тимчасовій непрацездатності у розмірі 60% середньої заробітної плати не відповідає дійсності та повинен становити 50%.

З приводу неналежного оформлення листків непрацездатності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд зазначив наступне - незважаючи на надання частиною 3 статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» комісіям (уповноваженому) підприємства компетенції розглядати підставу і правильність видачі листків непрацездатності, законодавець не встановив наслідків реалізації цієї компетенції при наявності окремих недоліків в оформленні цих листків непрацездатності та не визначив такої підстави для відмови у наданні застрахованій особі допомоги по тимчасовій витраті працездатності, як наявність недоліків в оформленні листка непрацездатності.

Водночас суд звернув увагу на те, що відповідач не зазначив яким чином повинен був діяти позивач у спірних правовідносинах з метою ефективного забезпечення права застрахованих осіб на своєчасне отримання відповідної допомоги, оскільки позивач не має владних управлінських функцій над закладами охорони здоров`я для зобов`язання останніх дотримуватись порядку складання та видачі листків непрацездатності.

Судом першої інстанції було встановлено, що під час виплат допомоги по тимчасовій непрацездатності працівникам ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , на загальну суму 10608 грн. 67 коп., позивачем не допущено порушень під час призначення матеріального забезпечення.

Одеський окружний адміністративний суд, з посиланням на п.3.7 Розділу ІІІ Порядку № 23, визнав помилковими ствердження відповідача про узгодженість Акту перевірки та вказав на те, що Акт № 37 містив запис про незгоду з ним та наміру надати заперечення. Тобто, приймаючи рішення про узгодженість Акту № 37, навіть за відсутністю письмових заперечень до нього, відповідач проігнорував проставлений запис, який, як зазначає позивач був здійснений начальником юридичного відділу КУ «Одесреклама».

Далі, судом попередньої інстанції, наведено аргументи визнання частково неправомірним рішення про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів Фонду - судом встановлено не повну обґрунтованість встановлених Рішенням № 268 неправомірно витрачених страхових коштів, а саме свого підтвердження знайшли лише неправомірні витрати позивача на загальну суму 1525 грн. 28 коп., тому Рішення відповідача № 347 від 15 червня 2021 також підлягає зміні в розмірі фінансових санкцій. Накладений штраф (10% від 1525 грн. 28 коп.), у розмірі 152 грн. 50 коп. та пеня 1грн. 52 коп., решта частини нарахованих штрафних санкцій (штраф 1667 грн.59 коп. та пеня в сумі 89 грн. 48 коп.), є протиправними, тому підлягають скасуванню.

В апеляційній скарзі Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати, повністю відмовити позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач зазначив: - судом не враховано, що порушення використання страхових коштів Фонду через призначення допомоги з тимчасової непрацездатності на підставі неналежним чином оформлених листків непрацездатності, призвело до порушень ч.1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» на суму 644 грн. 22 коп. та на суму 4403 грн. 56 коп.

На переконання Головного управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області судом першої інстанції неправильно оцінено докази, які надійшли від відповідача щодо страхового стажу колишніх працівників Комунальної установи «Одесреклама» Одеської міської ради та зроблено помилковий висновок про відсутність порушень з боку страхувальника під час призначення матеріального забезпечення: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , оскільки підтвердились дані про невідповідність розміру страхового стажу для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності: ОСОБА_4 60% та ОСОБА_1 100%. При тому, що ОСОБА_4 і ОСОБА_1 мали право на призначення допомоги у розмірі 50%.

Фонд соціального страхування України в Одеській області уважає помилковим висновок суду відносно відсутності впливу порушень у оформленні листків непрацездатності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на результати перевірки, оскільки п.п. 3.1.1 п. 3.1 Положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України №13 від 19 липня 2018 передбачено, що Комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства зобов`язана розглядати підставу і правильність видачі та заповнення листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення. На переконання відповідача комунальна установа «Одесреклама» під час нарахування та формування заяв-розрахунків до органів Фонду, мала здійснити перевірку правильності заповнення листків непрацездатності. Саме за відсутність контролю за правильністю використання страхових коштів, що були виплачені за листками непрацездатності, які заповнені з порушенням встановлених правил, обов`язок перевірки яких покладено на працівників підприємства, які ведуть бухгалтерський облік, було притягнуто відповідача до відповідальності.

Також Фонд соціального страхування України в Одеській області уважає неправильним рішення суду попередньої інстанції стосовно правомірності нарахування та виплати позивачем суми допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_1 , ОСОБА_4 . Крім того, на час перевірки підприємством не було надано всіх первинних документів щодо обрахування страхового стажу ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Судом апеляційної інстанції в судовому засіданні було зобов`язано відповідача надати детальний опис, по кожному з зазначених в акті перевірки осіб, стосовно порушення, з зазначенням нормативно визначених підстав за яких Фонд дійшов висновку про допущені позивачем порушення.

У відзиві на апеляційну скаргу комунальна установа «Одесреклама» Одеської міської ради спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого рішення та просить його залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та зважаючи на з`ясовані обставини, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з`ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 № 1105-XIV.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом, - є Фонд соціального страхування України.

Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», основними завданнями Фонду та його робочих органів є:

1) реалізація державної політики у сферах соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, медичного страхування;

2) надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону;

6) здійснення перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам, у тому числі на підставі інформації з електронного реєстру листків непрацездатності;

7) здійснення контролю за використанням роботодавцями та застрахованими особами коштів Фонду.

Як передбачено п. 6 ч. 2 ст. Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Фонд та його робочі органи відповідно до покладених на них завдань здійснюють контроль за використанням коштів Фонду, веденням і достовірністю обліку та звітності щодо їх надходження та використання, застосовують в установленому законодавством порядку фінансові санкції та накладають адміністративні штрафи.

Частиною першою статті 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що Фонд має право:

1) користуватися в установленому порядку відомостями Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, даними електронного реєстру листків непрацездатності, необхідними для забезпечення виконання покладених на нього функцій;

2) одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій (у тому числі від податкових органів, банківських, інших фінансово-кредитних установ) та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності відомості щодо використання страхових коштів;

3) перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду та зупиняти виплати з Фонду в разі відмови або перешкоджання з боку роботодавця у проведенні перевірки, виявлення фактів подання ним Фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду;

4) отримувати необхідні пояснення (у тому числі в письмовій формі) з питань, що виникають під час перевірки;

5) накладати і стягувати фінансові санкції та адміністративні штрафи, передбачені законом за порушення вимог цього Закону;

6) вимагати від керівників та інших посадових осіб підприємств, установ і організацій, а також від фізичних осіб усунення виявлених фактів порушення законодавства про соціальне страхування;

7) порушувати відповідно до законодавства питання про притягнення посадових осіб до відповідальності за порушення законодавства у сфері соціального страхування, вимагати надання інформації про вжиті заходи;

Отже, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області наділене повноваженнями щодо проведення перевірок щодо використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду; накладати і стягувати фінансові санкції та адміністративні штрафи, передбачені законом за порушення вимог цього Закону.

Постановою правління Фонду соціального страхування України від 02 жовтня 2020 року № 23 затверджений Порядок перевірки правильності використання страхувальниками страхових коштів Фонду соціального страхування України та застосування фінансових санкцій за порушення встановленого порядку їх використання (надалі Порядок №23), який призначено для здійснення працівниками робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України та їх відділень контролю за дотриманням порядку використання страхувальниками страхових коштів Фонду.

Цей Порядок визначає підстави, умови та процедуру проведення перевірок правильності використання страхувальниками страхових коштів Фонду (п. 1.2). Також Порядком встановлюються вимоги до оформлення матеріалів перевірок, порядок прийняття рішень за результатами проведення перевірок та процедура оскарження рішень, винесених за їх результатами (п. 1.5).

Відповідно до п. 2.1 Порядку №23, перевірки проводяться з метою: здійснення контролю за використанням страхових коштів Фонду, обґрунтованістю виплати матеріального забезпечення, веденням і достовірністю обліку та звітності щодо їх надходження та використання; виявлення та підтвердження неправомірно витрачених сум страхових коштів та/або вартості наданих соціальних послуг, нецільового використання коштів, невикористаних коштів Фонду, забезпечення своєчасного та повного повернення таких коштів до бюджету Фонду.

Перевірки здійснюються посадовими особами Фонду за місцезнаходженням страхувальника або в приміщенні робочого органу виконавчої дирекції Фонду (його відділення) за згодою (письмовою заявою) страхувальника та за умови надання ним усіх необхідних документів для проведення перевірки (п. 2.2 Порядку №23).

Згідно до п. 2.6 Порядку №23, документальною плановою перевіркою вважається перевірка дотримання порядку використання страхувальником страхових коштів Фонду, яка проводиться за місцезнаходженням страхувальника, крім випадку подачі страхувальником письмової заяви про проведення перевірки у приміщенні робочого органу виконавчої дирекції Фонду або його відділення, та передбачена в плані-графіку проведення документальних планових перевірок відповідно до плану роботи робочого органу виконавчої дирекції Фонду або його відділення.

Відповідно до п. 2.23 Порядку №23, під час документальних перевірок страхувальників перевіряються: здійснення страхувальником заходів щодо усунення порушень, виявлених попередніми перевірками; стан заборгованості щодо коштів Фонду; повнота та своєчасність повернення страхувальником страхових коштів Фонду; правомірність призначення та виплати матеріального забезпечення застрахованим особам та окремих виплат потерпілим на виробництві; правильність обчислення розміру середньоденної заробітної плати, з якої обраховуються суми матеріального забезпечення застрахованим особам та окремих виплат потерпілим на виробництві; правомірність та обґрунтованість заявлених сум фінансування та використання страхових коштів, які надійшли від робочого органу виконавчої дирекції Фонду (відділення робочого органу виконавчої дирекції Фонду), зокрема, наявність відповідної кількості виданих в установленому порядку листків непрацездатності (правильність їх заповнення), актів розслідування нещасних випадків, пов`язаних з виробництвом, або актів розслідування хронічних професійних захворювань (отруєнь) за встановленими формами, висновків лікарсько-консультаційної комісії або медико-соціальної експертної комісії, підтверджуючих документів для відшкодування вартості поховання потерпілого, які є підставою для отримання матеріального забезпечення та окремих виплат потерпілим на виробництві за рахунок страхових коштів Фонду згідно з відповідними заявами-розрахунками; правильність ведення бухгалтерського обліку, складання звітності щодо коштів Фонду та своєчасність її надання (зокрема повідомлень про виплату коштів застрахованим особам) до робочих органів виконавчої дирекції Фонду або їх відділень; робота комісії (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності (далі - комісія (уповноважений) із соціального страхування) підприємства, установи, організації; правильність нарахування, своєчасність сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та суми штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 01 січня 2011 року не настав.

Судом першої інстанції встановлено, що, під час проведення перевірки відділенням виявлено факти порушення позивачем законодавства у сфері соціального страхування.

За результатами перевірки 27 квітня 2021 складено акт № 37 стосовно дотримання позивачем порядку використання страхувальником страхових коштів Фонду соціального страхування України. У висновках акту зазначено про виявлені факти порушення позивачем законодавства у сфері соціального страхування, а саме: ч.1 ст. 21, ч.2 ст.22 та ч.1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №1105-ХІV.

Так в описі акту зазначено, що: - у 9 випадках допомогу по тимчасовій непрацездатності виплачено з переплатою через невірно визначений страховий стаж, загальна сума неправомірно витрачених коштів становить 6005,87 гривень; - в одному випадку допомогу по тимчасовій непрацездатності виплачено за рахунок Фонду за перші 5 днів перебування особи на лікуванні, з коштів Фонду неправомірно витрачено 986,35 гривень; - в одному випадку допомогу по тимчасовій непрацездатності виплачено за рахунок коштів Фонду за час після встановлення МСЕК групи інвалідності, загальна сума коштів 93 грн. 95 коп.; - в одному випадку допомогу по тимчасовій не працездатності призначено та виплачено за рахунок коштів Фонду по листку непрацездатності, оформленому неналежним чином: виправлення не засвідчене печаткою закладу охорони здоров`я, витрачено 644 грн.22 коп.; - в одному випадку допомогу по вагітності та пологах призначено та виплачено за рахунок коштів Фонду по листку непрацездатності, оформленому неналежним чином: виправлення незасвідчене печаткою закладу охорони здоров`я «Для листків непрацездатності», з коштів Фонду витрачено 4403 грн. 56 коп.

За результатами проведеної перевірки на Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області прийнято рішення № 268 про повернення коштів та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду.

Рішенням зобов`язано позивача повернути Фонду соціального страхування України неправомірно витрачені страхові кошти в сумі 12133 грн. 95 коп. та застосовано до КУ «Одесреклама» штрафні санкції у сумі 6066 грн. 98 коп.

17 травня 2021 рішення № 268 було отримане позивачем,

15 червня 2021 управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області прийнято рішення № 347 про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів Фонду у вигляді штрафу в сумі 1820 грн. 09 коп. та пені в сумі 91 грн.

Щодо зазначеного в апеляційній скарзі твердження про невірну оцінку судом встановленого порушення використання страхових коштів Фонду через призначення допомоги з тимчасової непрацездатності на підставі неналежним чином оформлених листків непрацездатності, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно із п.1 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої наказом МОЗ України від 03.11.2004 року, листок непрацездатності - це багатофункціональний документ, який є підставою для звільнення від роботи у зв`язку з непрацездатністю та з матеріальним забезпеченням застрахованої особи в разі тимчасової непрацездатності, вагітності та пологів. Лицьовий бік бланка ЛН заповнюється лікуючим лікарем або молодшим медичним працівником з медичною освітою. Зворотний бік бланка ЛН заповнюється за місцем роботи застрахованої особи. Записи в ЛН здійснюються розбірливим почерком, без помарок, синім, фіолетовим або чорним чорнилом.

Відповідно до п. 1 ч. 1, 2 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків, зокрема, тимчасової непрацездатності на період реабілітації внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві. Допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, перебування у закладах охорони здоров`я, а також на самоізоляції під медичним наглядом у зв`язку з проведенням заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також локалізацію та ліквідацію її спалахів та епідемій, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності) незалежно від звільнення, припинення підприємницької або іншої діяльності застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством. Оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно до «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», допомога по тимчасовій непрацездатності не надається: 1) у разі одержання застрахованою особою травм або її захворювання при вчиненні нею кримінального правопорушення; 2) у разі навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю з метою ухилення від роботи чи інших обов`язків або симуляції хвороби; 3) за час перебування під арештом і за час проведення судово-медичної експертизи; 4) за час примусового лікування, призначеного за постановою суду; 5) у разі тимчасової непрацездатності у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних з таким сп`янінням; 6) за період перебування застрахованої особи у відпустці без збереження заробітної плати, творчій відпустці, додатковій відпустці у зв`язку з навчанням.

Частиною 3 статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб), або фізичною особою - підприємцем, особою, яка провадить незалежну професійну діяльність. Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг. Комісія (уповноважений) із соціального страхування виконує свої функції відповідно до положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, яке затверджується правлінням Фонду.

Частиною 1 статті 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. У разі роботи за сумісництвом, за трудовим договором (контрактом) одночасно із здійсненням підприємницької чи іншої діяльності підставою для призначення допомоги є копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою (за наявності) за основним місцем роботи. Для застрахованих осіб, які одночасно здійснюють підприємницьку та іншу діяльність і не працюють на умовах трудового договору (контракту), копію листка непрацездатності засвідчує установа охорони здоров`я, яка його видає. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам здійснюється робочими органами Фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду. Підставою для фінансування страхувальників робочими органами Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами. Робочі органи Фонду здійснюють фінансування страхувальників протягом десяти робочих днів після надходження заяви. У разі якщо сума отриманих страхувальником від Фонду страхових коштів перевищує фактичні витрати на надання матеріального забезпечення, невикористані страхові кошти повертаються до робочого органу Фонду, що здійснив фінансування, протягом трьох робочих днів.

Механізм та умови фінансування страхувальників для надання за рахунок коштів Фонду соціального страхування України визначено Порядком фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та окремих виплат потерпілим на виробництві за рахунок коштів Фонду соціального страхування України, затвердженим Постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 № 12 (далі - Порядок №12).

Так відповідно до п. 12 Порядку № 12, у разі настання у застрахованої особи страхового випадку, пов`язаного з тимчасовою втратою працездатності, комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства, з урахуванням вимог Положення про комісію (уповноваженого) із страхування з тимчасової втрати працездатності, на підставі поданих документів, передбачених статтею 31 Закону, приймає рішення про призначення матеріального забезпечення застрахованій особі.

На підставі рішення комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємства про призначення матеріального забезпечення (далі - комісія) страхувальник нараховує суми матеріального забезпечення та оформлює заяву-розрахунок, яка повинна бути передана до робочих органів виконавчої дирекції Фонду не пізніше 5 робочих днів з дати прийняття комісією такого рішення.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» вказаним комісіям не надано повноважень щодо надіслання закладу охорони здоров`я листка непрацездатності або його повернення застрахованій особі з метою виправлення відповідних недоліків та, відповідно, не ненадання допомоги по тимчасовій непрацездатності до виправлення цих недоліків.

Підставою для фінансування страхувальників робочими органами виконавчої дирекції Фонду або їх відділеннями є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення та окремих виплат потерпілим на виробництві за їх видами. Форма заяви-розрахунку наведена у додатку 1 до цього Порядку (абз. 2 п. 4 Порядку №12).

Інформація, внесена страхувальником до заяви-розрахунку, повинна повністю відповідати документам, на підставі яких здійснено призначення матеріального забезпечення та окремі виплати потерпілим на виробництві (членам їх сімей), та бути відображена в реєстрах бухгалтерського обліку. Відповідальність за достовірність даних, наведених у заяві-розрахунку, несе страхувальник.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно відсутності, визначеного нормативно, механізму здійснення контролю за правильністю видачі листків непрацездатності комісіями (уповноваженим) із соціального страхування, які створюються на підприємстві, так і самими підприємствами.

При цьому, суд звертає увагу на те, що за приписами частини 1 статті 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» порядок такого контролю встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом, а не самим Фондом.

Таким чином, надавши, частиною 3 статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», комісіям (уповноваженому) підприємства повноваження щодо розгляду підстав і правильність видачі листків непрацездатності, законодавець не встановив наслідків реалізації цієї компетенції при наявності окремих недоліків в оформленні цих листків непрацездатності та не визначив такої підстави для відмови у наданні застрахованій особі допомоги по тимчасовій витраті працездатності, як наявність недоліків в оформленні листка непрацездатності.

Між тим, на переконання відповідача, Комунальна установа не повинна була впровадити виплати за неналежно оформленими листками непрацездатності наданими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ..

З акту перевірки вбачається, що ОСОБА_5 з коштів Фонду соціального страхування було виплачено 4 403,56 гривень допомоги по вагітності та пологах. При цьому, у листку непрацездатності серії АДЖ за № 740132, виданої на ім`я ОСОБА_5 , станом на 27.04.2021 р. було виявлено 2 різнотипні виправлення з однією лише печаткою закладу охорони здоров`я «Для листків непрацездатності» та невірно вказано назву закладу охорони здоров`я, зокрема не за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в якому юридична особа «Жіноча консультація № 3» відсутня, в той же час жіноча консультація № 3 є структурним підрозділом КНП «Пологовий будинок № 2» Одеської міської ради.

Також на листку непрацездатності серії АДЖ за № 740132, виявлено виправлення, які вносились в назві установи місце роботи ОСОБА_5 , слова «Комунальне підприємство» закреслені та вписано «Комунальна установа», вулиця (місце розташування установи) «Преображенська, 66» закреслена та вписано «Косовська 2Д». В той же час, допущені помилки виправлені, а виправлення засвідчені підписом та печаткою медичної установи.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновкам суду попередньої інстанції відносно листка непрацездатності серії АДЖ № 304627 виданого КУ «ЦПМСД № 28» м. Одеса на ім`я ОСОБА_6 . Так Одеським окружним адміністративним судом встановлено, що цей документ не містить тих виправлень, які потребують засвідчення словами «Виправленому вірити». Написаний текст заключного діагнозу, «гостре респіраторне захворювання», доступний до читання та зрозумілий, закреслень не містить. В графі «шифр МКХ-10» вказано шифр діагнозу 069, відповідно до Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я десятого перегляду, прийнятої 43 Всесвітньою асамблеєю охорони здоров`я 1 січня 1993 року.

Наведені вище нормативні акти та інструкція не врегульовують питання яким чином повинен був діяти позивач у спірних правовідносинах з метою ефективного забезпечення права застрахованих осіб на своєчасне отримання відповідної допомоги. Не спростовано Фондом і твердження позивача стосовно відсутності, у останнього, владних управлінських функцій над закладами охорони здоров`я для зобов`язання останніх дотримуватись порядку складання та видачі листків непрацездатності.

Тому висновок суду, де зазначено про відповідальність за порушення порядку видачі та заповнення документів, що підтверджують непрацездатність громадян лікаря закладу охорони здоров`я, а не підприємства є правильним.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18 червня 2020 року у справі № 802/2184/16-а, від 26 червня 2020 року у справі № 815/1819/16.

Також є слушним і посилання суду на вимоги частини 3 статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» де зазначено, що саме комісії (уповноважені) підприємством розглядати підставу і правильність видачі листків непрацездатності. При цьому, наслідків, за яких прийняті комісією рішення, за наявності окремих недоліків в оформленні цих листків непрацездатності не можуть бути реалізовані, законодавець не встановив та не визначив такої підстави для відмови підприємством у наданні застрахованій особі допомоги по тимчасовій витраті працездатності.

Отже судом першої інстанції беззастережно встановлено факт наявності листків непрацездатності застрахованих осіб, рішень комісії із соціального страхування про призначення матеріального забезпечення, розрахунків нарахування та відомостей на виплату допомоги по тимчасовій непрацездатності і записів у застрахованих рахунках застрахованих осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Тобто підтверджено цільове використання сплачених коштів.

Щодо посилань на не правильну оцінку судом першої інстанції доказів, які надійшли від відповідача щодо страхового стажу колишніх працівників Комунальної установи «Одесреклама» Одеської міської ради та зроблено помилковий висновок про відсутність порушень з боку страхувальника під час призначення матеріального забезпечення: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Статтею 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 №1058-IV, який набрав чинність з 01.01.2004 року, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж після 01.01.2004 обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону № 1058-IV за даними, що містяться системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01.01.2004) на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а саме Законом України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-XII, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з ст. 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи до 01.01.2004 року, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Таким чином, розрахунок загального страхового стажу визначається сумарно згідно записів у трудовій книжці (інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами) з періодами роботи до 01 січня 2004 та даних персоніфікованого обліку після 01 січня 2004.

Судом першої інстанції витребувано і досліджено надані Головним управлінням Пенсійного фонду в Одеській області дані Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, за період з 01 січня 2004 по 31 січня 2021, з якого убачається, що страховий стаж становить:

ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 15 років 6 місяць 20 днів;

ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 3 роки 5 місяців;

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) 2 роки 11 місяців;

ОСОБА_3 (РНОКПП) 12 років 8 місяців 6 днів.

Також суд дослідив надані копії трудових книжок ОСОБА_1 ( НОМЕР_4 ) та ОСОБА_3 ( НОМЕР_5 ).

Крім того, Головним управління ПФУ в Одеській області було повідомлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку, як одержувач пенсії згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та одержує пенсію по інвалідності з 28 червня 2016. В поданні про призначення пенсії визначена календарна та пільгова вислуга років.

З копії трудової книжки ОСОБА_1 , яка була надана суду позивачем, вбачається, що 27 серпня 1999 по 06 листопада 2013 він проходив службу в органах внутрішніх справ. В листопаді 2015 прийнятий на службу до Національної поліції в Одеській області та 27 червня 2016 звільнений зі служби. 17 жовтня 2016 прийнятий на посаду спеціаліста відділу інспекційної роботи КУ «Одесреклама» та 07 червня 2019 звільнений за згодою сторін.

Згідно до п. 4 Порядку подання відсутніх у Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування персоніфікованих відомостей про грошове забезпечення та сплату страхових внесків за період з 1 липня 2000 р. по 31 грудня 2016 р., необхідних для призначення пенсій військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам начальницького і рядового складу, поліцейським затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 №770 «Про затвердження порядків зарахування періодів служби до страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби), особам начальницького і рядового складу та подання відсутніх у Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування відомостей про грошове забезпечення та сплату страхових внесків стосовно військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб начальницького і рядового складу, поліцейських»: «У разі відсутності інформації з податкового розрахунку сум доходу відомості про періоди служби, суми грошового забезпечення та сплату страхових внесків вносяться територіальними органами Пенсійного фонду України до реєстру застрахованих осіб на підставі поданого військовими частинами чи органами, які виплачують (виплачували) грошове забезпечення (далі - страхувальники), або подаються органами, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи), до територіальних органів Пенсійного фонду України у вигляді звіту за формою згідно з додатком.

Страхувальники або уповноважені органи подають звіт до територіальних органів Пенсійного фонду України у такі строки:

за період з 1 липня 2000 р. по 31 грудня 2003 р. - не пізніше ніж 1 грудня 2019 р.;

за період з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2007 р. - не пізніше ніж 1 травня 2020 р.;

за період з 1 січня 2008 р. по 31 грудня 2011 р. - не пізніше ніж 1 жовтня 2020 р.;

за період з 1 січня 2012 р. по 31 грудня 2015 р. - не пізніше ніж 1 жовтня 2021 р.;

за період з 1 січня 2015 р. по 31 грудня 2016 р. - не пізніше ніж 11 жовтня 2022 року.

Кінцеві строки подання страхувальниками або уповноваженими органами звіту до територіальних органів Пенсійного фонду України, зазначені у цьому пункті, можуть бути змінені відповідними державними органами за погодженням з Пенсійним фондом України, але не пізніше ніж до 11 жовтня 2022 року.

Для формування звіту страхувальники або уповноважені органи та територіальні органи Пенсійного фонду України можуть обмінюватися інформацією на паперових та магнітних (електронних) носіях. При цьому територіальні органи Пенсійного фонду України аналізують отриману від страхувальників та уповноважених органів інформацію, додають інформацію, наявну в Пенсійному фонді України, та повертають таку інформацію до страхувальників або уповноважених органів для заповнення та подання звіту».

Відтак, встановлений відповідачем страховий стаж ОСОБА_1 1 рік 2 місяці 4 дні є хибним та таким, що не відповідає дійсності, оскільки з наведеного вище вбачається, що ОСОБА_1 має страховий стаж понад 8 років. Та обставина, що данні (звіт) про його страховий стаж, у зазначені в Постанові строки, не подані страхувальником до територіальних органів Пенсійного фонду України не є його провиною.

Згідно із ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», допомога по тимчасовій непрацездатності виплачується застрахованим особам залежно від страхового стажу в таких розмірах:

1) 50 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж до трьох років;

2) 60 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж від трьох до п`яти років;

3) 70 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж від п`яти до восьми років;

4) 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж понад вісім років.

Отже відомості пенсійного органу та дані трудових книжок, вказують на те, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, відносно строків страхового стажу працівників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,оскільки вони, з врахуванням їхнього страхового стажу, який становить більше 8 років, мають право на отримання допомоги в розмірі 100% від їх середньої заробітної плати.

Посилання Фонду в апеляційній скарзі на неврахування судом першої інстанції наслідків неправильного визначення позивачем страхового стажу ОСОБА_4 є помилковим.

Суд першої інстанції в мотивувальній частині рішенні вказав, про відмову у задоволені позову відносно ОСОБА_4 . При цьому, у рішенні зазначено, що його страховий стаж, на момент захворювання, перебування на лікарняному, не становив понад 3 років. Виплата позивачем ОСОБА_4 допомоги по тимчасовій непрацездатності у розмірі 60%, а не 50% середньої заробітної плати визнана судом неправомірною.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з твердженням Фонду, де йдеться про обов`язок суду відмовити у долучені до матеріалів справи і не приймати до уваги копії трудових книжок ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , не надані під час проведення перевірки.

Судом першої інстанції було встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що на час перевірки вказані особи не працювали на підприємстві. Тому надати трудові книжки цих осіб позивач не мав можливості. Крім того, рішення Фонду про повернення коштів та застосування фінансових санкцій пов`язане не з ненаданням документів для перевірки, а з переконанням перевіряючих відповідача у порушенні Комунальною установою порядку використання страхових коштів Фонду, невірному обрахуванні страхового стажу застрахованих осіб.

Підсумовуючи все вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що під час розгляду справи Одеським окружним адміністративним судом правильно застосовані норми матеріального і процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та надана правова оцінка.

Рішення суду першої інстанції викладено достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки базуються на невірному трактуванні Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області фактичних обставин норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не убачається.

Керуючись: ст. ст. 293, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2021 за адміністративним позовом комунальної установи «Одесреклама» Одеської міської ради до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня отримання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 24 травня 2022.

Суддя-доповідач:

Судді: