Справа № 2а/2370/4739/2012
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2013-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2013 року Справа № 2а/2370/4739/2012

15 год. 35 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого -судді Бабич А.М.,

при секретарі -Сидорець І.С.,

за участю сторін:

представника позивача -Гончаренка В.М. (за довіреністю),

відповідача - ОСОБА_1 (особисто);

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Черкаського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів, виплачених як допомога з безробіття,

ВСТАНОВИВ:

12.12.2012 Черкаський міський центр зайнятості (далі-позивач) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 (далі-відповідач) кошти, виплачені як допомога з безробіття за період з 08.02.2012 до 17.09.2012, в сумі 8655 грн. 63 коп. на користь позивача.

Позов мотивовано тим, що відповідач незаконно отримав кошти, виплачені як допомога з безробіття за період 08.02.2012 до 17.09.2012, в сумі 8655 грн. 63 коп., оскільки не мав права на призначення йому статусу безробітного та отримання допомоги з безробіття, у зв`язку із наданням недостовірних даних до центру зайнятості при поданні заяви про надання йому статусу безробітного, що виразилися в неподанні позивачу інформації про наявну заборгованість.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач заперечував проти позову зазначивши, що 01.02.2012 він звернувся до позивача із заявою та надав всі необхідні документи і дані для отримання статусу безробітного, у зв`язку з чим йому була законно призначена та виплачена допомога з безробіття.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Суд встановив, що ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 01.02.2012 звернувся до Черкаського міського центру зайнятості. З матеріалів справи та пояснень сторін суд встановив, що 08.02.2012 відповідач подав до центру зайнятості заяву про надання йому статусу безробітного з виплатою допомоги з безробіття. До вказаної заяви відповідач додав копію паспорту, трудової книжки та власноруч зазначив, що він не є найманим працівником, не укладав договір цивільно-правового характеру, не отримує пенсію на пільгових умовах, не зареєстрований як фізична особа-підприємець, не є членом особистого селянського господарства. Вказані обставини є достовірними, сторонами не заперечувалися, докази протилежного до суду не надано.

Наказом позивача від 08.02.2012 № НТ 120208 відповідачу надано статус безробітного та призначено матеріальну допомогу з безробіття, про що внесений запис до трудової книжки за № 42. Позивач не надав належних та допустимих доказів умисного невиконання відповідачем своїх обов`язків та зловживання ними.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Законом України «Про зайнятість населення`від 01.03.1991 № 803-XII (далі -Закон № 803-XII) визначено поняття безробітного. Зокрема, безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Відповідно до пп. "а" п. 3 ст. 1 Закону № 803-XII в Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах, працюючі за наймом на умовах повного або неповного робочого дня (тижня) на підприємствах, в установах і організаціях, незалежно від форм власності, у міжнародних та іноземних організаціях в Україні і за кордоном у фізичних осіб.

Порядок надання особам статусу безробітного визначений Порядком реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу і безробітних (далі-Порядок №219), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 № 219.

Відповідно до абз. 3 п. 11 Порядку №219 за відсутності підходящої роботи рішення про надання громадянам статусу безробітних приймається державною службою зайнятості за їх особистою заявою з восьмого дня після реєстрації у центрі зайнятості за місцем проживання як таких, що шукають роботу, і оформляється наказом центру зайнятості, номер і дата якого зазначаються у картці. З наказом про надання чи ненадання статусу безробітного, визначення розміру і строку виплати допомоги по безробіттю чи припинення виплати такої допомоги громадянин повинний ознайомитися та поставити свій підпис в картці обліку прийнятих рішень центру зайнятості.

Згідно з абз. 2 Порядку №219 у разі звернення особи до центру зайнятості незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування рішення про її реєстрацію як такої, що шукає роботу, та надання (поновлення) статусу безробітного приймається на підставі письмової заяви такої особи за умови відсутності факту її реєстрації як такої, що шукає роботу (безробітної) в інших центрах зайнятості.

Для одержання статусу безробітного відповідно до п. 12 Порядку №219 громадянин особисто подає у день, що настає після закінчення встановленого строку для пошуку підходящої роботи, до центру зайнятості заяву із зазначенням у ній інформації про те, що він не зареєстрований як фізична особа - підприємець та не займається видами діяльності, що визначені частиною третьою статті 1 Закону України "Про зайнятість населення", і не отримує пенсію на пільгових умовах.

Суд звернув увагу, що звертаючись 08.02.2012 до центру зайнятості відповідач мав перед ним заборгованість, що виникла на підставі наступного. Відповідач звертався до центру зайнятості у 2008 році, однак 21.12.2009 був знятий з обліку, оскільки у період перебування на обліку як безробітний був зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності. У зв`язку з виявленням факту подання неправдивих відомостей щодо обставин, які впливають на умови призначення допомоги з безробіття (відповідач зазначав, що не займається підприємницькою діяльністю) його зобов`язано повернути кошти, виплачені як допомога з безробіття у період з 28.11.2008 до 21.12.2009, в сумі 11515 грн. 38 коп. Таким чином станом на час повторного звернення 08.02.2012 відповідач мав заборгованість перед центром зайнятості в сумі 11515 грн. 38 коп., яка в подальшому стягувалась в судовому порядку.

Відповідно до абз. 15 п.п 1 п. 20 Порядку № 219 громадяни можуть зареєструватися в державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу після закінчення шести місяців з дати зняття їх з обліку за умови, що вони повернули отримані кошти з дати подання недостовірних даних.

Водночас згідно з п. 41 Порядку № 309 відповідальність за порушення умов та порядку надання матеріальної допомоги з безробіття, одноразової матеріальної допомоги, допомоги на поховання у разі смерті безробітного або особи, яка перебувала на його утриманні, та виплати недоодержаної суми матеріального забезпечення на випадок безробіття покладено саме на керівника центру зайнятості за місцем перебування безробітного на обліку.

Суд звернув увагу, що 17.09.2012 позивач відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 12, ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття`від 02.03.2000 № 1533-III (далі -Закон № 1533-III), Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Мінпраці України, ДПА України від 12.02.2009 №60/62, пункту 26 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженим постановою КМ України від 26.09.2001 №1266, провів перевірку достовірності даних безробітних, розслідування страхових випадків, за результатами якої склав акт від 17.09.2012 №129. Підставою проведення перевірки визначено неповідомлення про наявність заборгованості перед позивачем, що не узгоджується з приписами нормативно-правових актів щодо підстав перевірки. Згідно з даними цього акту встановлено, що відповідач порушив п. 20 п.п. 1 абз. 15 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу і безробітних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 № 219 (далі-Порядок №219), а саме: при поданні заяви на отримання статусу безробітного не повідомив про наявність у нього заборгованості перед центром зайнятості.

18.09.2012 позивач видав наказ № 625 про повернення відповідачем коштів, виплачених як допомога з безробіття у період з 08.02.2012 до 23.08.2012 в сумі 8655 грн. 63 коп., у зв`язку з чим позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача зазначеної суми.

Надаючи оцінку вищевказаним обставинам справи та доводам представника позивача, суд зазначає наступне.

Законом України «Про зайнятість населення» і Порядком № 219 визначений перелік документів, які особа зобов`язана надати, та відомостей, які особа зобов`язана повідомити під час її реєстрації як такої, що шукає роботу, з яких не вбачається, що обов`язку особи повідомити про наявність в неї заборгованості перед центром зайнятості.

Суд встановив, що відповідач належним чином виконував обов`язки, передбачені для особи, якій надано статус безробітного, що не заперечувалося сторонами у справі.

Розміри та умови надання матеріального забезпечення на випадок безробіття визначаються наступними нормами.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону № 1533-III право на допомогу з безробіття залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону № 1533-III застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 22 цього Закону, розмір допомоги по безробіттю визначається у відсотках до їх середньої заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Кабінетом Міністрів України, залежно від страхового стажу.

Відповідно до п. 3 Закону № 1533-III допомога з безробіття виплачується з 8 дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в державній службі зайнятості.

Згідно з ч. 4 ст. 22 Закону № 1533-III загальна тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 360 календарних днів протягом двох років.

Суд зазначає, що відповідно до п. 16 Порядку надання матеріальної допомоги по безробіттю, одноразової матеріальної допомоги безробітному та непрацездатним особам, які перебувають на його утриманні, допомоги на поховання у разі смерті безробітного або особи, яка перебувала на його утриманні, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 № 309, (далі -Порядок № 309) рішення про призначення матеріальної допомоги з безробіття, її розмір і строки виплати, скорочення, відкладення та припинення виплати оформлюється наказом центру зайнятості, номер і дата якого заноситься до картки персонального обліку безробітного. З цим наказом безробітний ознайомлюється під особистий підпис у картці обліку прийнятих рішень керівництва центру зайнятості. Відповідно до наказу позивача від 08.02.2012 № НТ120208 відповідачу надано статус безробітного та правомірно призначено допомогу з безробіття.

Водночас суд звертає увагу, що відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 31 Закону № 1533-III тривалість виплати допомоги з безробіття, матеріальної допомоги у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації скорочується на строк до 90 календарних днів у разі порушення умов і строку реєстрації та перереєстрації як безробітного, а також недотримання рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню.

Таким чином, суд дійшов висновку, що законодавчо визначено наслідки порушення строків звернення до центру зайнятості для отримання відповідного статусу у вигляді скорочення терміну виплати відповідної допомоги. У разі порушення умов і строків реєстрації безробітного тривалість виплати допомоги з безробіття скорочується на строк до 90 календарних днів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З аналізу вищевказаних норм суд дійшов висновку, що для покладання на особу відповідальності у вигляді стягнення виплаченого їй забезпечення, необхідна сукупність чотирьох умов, а саме: наявність суми необґрунтовано виплаченого забезпечення; протиправність дій особи, тобто наявність фактів, підтверджуючих умисне невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними; причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і завданими збитками; її вини в спричиненні збитків. Відсутність хоча б однієї з цих умов виключає можливість для покладання відповідальності на особу у вигляді стягнення з неї сум виплаченого матеріального забезпечення.

Враховуючи, що статус безробітного відповідач набув з 08.02.2012 на підставі поданої ним заяви та інших документів, визначених законом, а також, що відповідач на час подання заяви та отримання допомоги відповідав вимогам до поняття безробітного, виконував належним чином обов`язки особи, якій такий статус надано, не мав обставин, які би перешкоджали отриманню самого права на допомогу з безробіття, тому у позивача відсутні правові підстави для позбавлення позивача статусу безробітного та повернення виплаченої допомоги з безробіття за період з 08.02.2012 до 17.09.2012 в сумі 8655 грн. 63 коп.

Отже суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись ст. ст. 9, 69 - 71, 94, 97, ст. ст. 158 - 159, 160 -165, 254 КАС України, Черкаський окружний адміністративний суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову Черкаського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів, виплачені як допомога з безробіття за період з 08.02.2012 до 17.09.2012, в сумі 8655 грн. 63 коп. -відмовити повністю.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. Постанову суду може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

3. Копію постанови направити сторонам та особам, що брали участь у справі.

Суддя А.М. Бабич

Повний текст постанови виготовлений 30.01.2013