Справа № 440/13939/21
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2022-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/13939/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/13939/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

25.10.2021 ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУПФ в Полтавській області), в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати йому заборгованості з пенсії за період з 01.12.2017 по 30.04.2018 у розмірі 28 937,70 грн та стягнути на його користь цю заборгованість однією сумою.

В якості підстави для звернення до суду заявник вказує на протиправну, як на його думку, поведінку відповідача, який не виплачує пенсію за спірний період внутрішньо переміщеній особі, хоча спору про право на отримання такої пенсії й немає.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 позовну заяву залишено без руху.

Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав. У відзиві на позовну заяву (а.с.27-28) вказував, що ОСОБА_1 з 01.05.2015 перебував на обліку у Миргородському ОУПФУ в Полтавській області як внутрішньо переміщена особа. Виплата пенсії позивачу здійснювалася за даними електронної пенсійної справи. Відповідно до розпорядження від 23.01.2018 за заявою ОСОБА_1 від 11.01.2018 макет його електронної пенсійної справи був направлений на адресу УПФУ в м. Вугледар Донецької області (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області), а його особовий рахунок в Миргородському ОУПФУ закритий. Тому у ГУПФ в Полтавській області відсутня інформація і доступ до неї про нараховані та виплачені суми пенсії ОСОБА_1 .

Розгляд справи, відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Згідно з довідкою Вугледарського міського управління соціального захисту населення від 24.10.2017 № ОСОБА_1 взятий на облік як внутрішньо переміщена особа (а.с. 33) за фактичним місцем проживання/перебування: АДРЕСА_1 .

Як повідомив у відзиві відповідач, ОСОБА_1 з 01.05.2015 перебував на обліку у Миргородському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - Миргородське ОУПФ) як внутрішньо переміщена особа.

З 29.08.2018 Миргородське ОУПФ ліквідовано, його правонаступником є ГУПФ в Полтавській області.

Відповідач у відзиві зазначив, що виплата пенсії ОСОБА_1 здійснювалася за даними електронної пенсійної справи.

11.01.2018 позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області із заявою, в якій просив запросити його пенсійну справу з управління Пенсійного фонду України в м. Миргород та виплачувати пенсію за фактичним місцем проживання. Зазначив, що раніше пенсію отримував за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 29).

Відповідно до розпорядження Миргородського ОУПФ від 23.01.2018 справу та особовий рахунок ОСОБА_1 закрито у зв`язку із запитом справи до УПФ в м. Вугледарі (а.с. 34).

Згідно з витягом з протоколу №5 засідання міської комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Вугледарської міської ради від 29.01.2018 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні виплати пенсії, оскільки за наслідками обстеження 24.01.2018 матеріально-побутових умов сім`ї він на час обстеження був відсутній, фактичне місце проживання/перебування за задекларованою адресою не підтверджено, залишено повідомлення. Протягом трьох робочих днів не підійшов для проходження фізичної ідентифікації (а.с. 30).

Відповідно до іншого витягу з протоколу №8 засідання міської комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Вугледарської міської ради від 19.02.2018, за зверненням ОСОБА_1 до УПФУ в м. Вугледарі 31.01.2018 з питання відновлення виплати пенсії з 01.12.2017 та за наслідками обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №411 від 12.02.2018 - фактичне проживання/перебування за задекларованою адресою підтверджено, на підставі чого комісія вирішила поновити виплату пенсії згідно із законодавством (а.с. 32).

За результатами звернення ОСОБА_1 до ГУПФ в Донецькій області щодо виплати пенсії за період з 01.12.2017 по 30.04.2018 надано листа №3413-3562/Ч-02/8-0500/21 від 12.04.2021, яким повідомлено, що після надходження до Управління електронної пенсійної справи та макета паперової пенсійної справи (05.02.2018) виплату пенсії поновлено з травня 2018 року через установу АТ "Ощадбанк" в межах чинного законодавства. Стосовно ж виплати пенсії за період з 01.12.2017 по 30.04.2018 повідомлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 №637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та будуть виплачені на умовах порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Роз`яснено право оскаржити дії або бездіяльність органів Пенсійного фонду України у зв`язку з прийняттям рішення до вищого органу або в судовому порядку (а.с. 9-10).

Вважаючи протиправною бездіяльність ГУПФ в Полтавській області щодо невиплати заборгованості з пенсії за період з 01.12.2017 по 30.04.2018 у розмірі 28 937,70 грн, позивач звернувся до суду зцим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних міркувань.

З 22.11.2014 набрав чинності Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014 №1706-VII (надалі - Закон №1706-VII), яким відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ст. 1 Закону №1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно зі статтею 4 означеного Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до постанови Кабінетом Міністрів України від 05.11.2014 №637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", призначення та продовження виплати пенсій за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюється за місце перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінетом Міністрів України від 01.10.2014 №509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб".

Пунктом 4 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 08.06.2016 №365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), передбачено що соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення), територіальними органами Пенсійного фонду України, робочими органами Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, центрами зайнятості (далі - органи, що здійснюють соціальні виплати) за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

Позивач вважає, що перебуває на обліку в ГУПФ в Полтавській області, тому саме цей територіальний орган має виплатити йому заборгованість з пенсії за період з 01.12.2017 по 30.04.2018 в розмірі 28 937,70 грн.

Проте, як вже встановлено судом, справа та особовий рахунок позивача закрито, а матеріали пенсійної справи передані за заявою ОСОБА_1 з Миргородського ОУПФ до УПФУ в м. Вугледарі (а.с. 34), у зв`язку з чим у ГУПФ в Полтавській області відсутня інформація та доступ до неї про нараховані та виплачені суми пенсії ОСОБА_1 .

При цьому, з листа ГУПФ в Донецькій області №3413-3562/Ч-02/8-0500/21 від 12.04.2021 стосовно виплати пенсії за період з 01.12.2017 по 30.04.2018 видно, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 №637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, які будуть виплачені на умовах порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України (а.с. 9-10).

Тож фактично ГУПФ в Донецькій області не заперечує право ОСОБА_1 на виплату пенсії, в т.ч. і за період з 01.12.2017 по 30.04.2018, натомість у ГУПФ в Полтавській області з незалежних причин відсутня інформація та можливість отримати доступ до неї про нараховані та виплачені суми пенсії ОСОБА_1 .

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що ГУПФ в Полтавській області не порушував права позивача на отримання заборгованості з пенсії за період з 01.12.2017 по 30.04.2018 у розмірі 28 937,70 грн.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Зі змісту наведеної норми слідує, що захисту адміністративним судом підлягають лише порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Беручи до уваги те, що ГУПФ в Полтавській області не допускав порушення прав позивача на отримання заборгованості з пенсії за період з 01.12.2017 по 30.04.2018 у розмірі 28 937,70 грн, заявлені позивачем у позовній заяві вимоги задоволенню не підлягають.

Отже, у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі.

За відсутності підстав для задоволення позову, відсутні й підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку впродовж тридцяти днів з моменту його підписання в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Б. Супрун