Справа № 334/10267/21
Суддя: Фетісов М. В.
Дата ухвалення: 2022-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 23.05.2022
Провадження № 2-а/334/33/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Мірошниченко О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Морща Олександра Анатолійовича та Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 2 батальйону № 2 УПП в Запорізькій області ДПП Морща О.А. та УПП в Запорізькій області ДПП, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 5175922 від 23.12.2021, якою його визнано виним за частиною першою статті 122 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень. Провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Позов обґрунтовує тим, що 23.12.2021 співвідповідачем ОСОБА_2 була винесено оскаржувана постанова, якою на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого часимною першою статті 122 КУпАП. Позивач вважає, що оскаржувана постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він не вчиняв адміністративне правопорушення. Співвідповідач ОСОБА_2 . Співвідповідач ОСОБА_2 всупереч вимогам статей 245, 280 КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови не було належним чином з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи наявна вина позивача у вчиненні такого правопорушення. Згідно з оскаржуваною постановою фіксування правопорушення відбулось за допомогою вимірювача швидкості руху TrueCam LTI 20/20 TS 008388, правові підстави для застосування якого на території України відсутні. Крім цього, згідно з оскаржуваною постановою правопорушення було вчинене за адресою: АДРЕСА_1 . Такої адреси у м. Запоріжжя не існує, а ділянка магістралі М-18 то 290 км знаходиться в Харківській області. Тобто, співвідповідач ОСОБА_2 не мав уяви - в якому місці він працює, та знаходиться він в межах міста чи на магістралі, на якій дозволена швидкість 70 км/год.

Співвідповідачі відзиви на позов не подали .

Ухвалою від 05.01.2022 відкрите провадження у справі. У співвідповідача УПП в Запорізькій області ДПП витребувані матеріали справи про адміністративне правопорушення, в якій ухвалено оскаржувану постанову. Витребувані докази суду не надані.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримав.

Співвідповідачі інспектор роти № 2 батальйону № 2 УПП в Запорізькій області ДПП Морщ О.А. та УПП в Запорізькій області ДПП в судове засідання не з`явились. Були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи відповідно до статті 268 КАС України шляхом направлення судової повістки на електронну пошту співвідповідача УПП в Запорізькій області ДПП. Причини неявки не повідомили.

Відповідно до частини першої статті 205 КАС України неявка у судове засідання учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною четвертою статті 229 КАС України.

Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 23.12.202 серії ЕАО № 5175922, складеної інспектором батальйону 2 роти 2 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенантом поліції Морщем Олександром Анатолійовичем, позивач ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП за те, що 23.12.2021 о 09.07 годині м. Запоріжжя вул. 18 290 км перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті більш ніж на 50 км/год, а саме рухався зі швидкістю 82 км/год. Вимірювання проводилось приладом LT 20/20 ТS 008388. Чим порушив пункт 12.4 ПДР - порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП. На позивача було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з пунктом 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною першою 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною другою статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприйнятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з частиною дев`ятою статті 80 КАС України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Справа про адміністративне правопорушення має вирішальне значення для встановлення обставин правопорушення та аналізу правомірності накладення стягнення на правопорушника.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення на виконання ухвали від 05.01.2022 відповідачем суду не надані.

На підставі частини дев`ятої статті 80 КАС України суд відмовляє у визнанні обставини про порушення позивачем ПДР.

Приймаючи до уваги, що матеріали справи не містять доказів, на підставі яких інспектор батальйону № 2 роти № 2 УПП в Запорізькій області ДПП Морщ О.А. встановив наявність адміністративного правопорушення і винність позивача в його вчиненні, вимоги позову є обґрунтованими і підлягають задоволенню,

Суд, враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену статтею 62 Конституції України, виходить з того, що обставини, зазначені у позовній заяві, не спростовані відповідачем, ним не надано належних, допустимих та достатніх доказів наявності складу адміністративного правопорушення у діях позивача, сама ж постанова у справі про адміністративне правопорушення не містить відомостей про докази, на підставі яких встановлена винуватість позивача у порушенні ПДР, а отже підтвердження зазначених фактів матеріали справи не містять.

Враховуючи вище вказане, суд встановив, що у діях позивача ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58), згідно з якою, принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи вищевказане та задоволення позову із зазначених судом підстав, суд вважає недоцільним надавати детальну відповідь на інші аргументи позивача.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 139 КАС України у зв`язку із задоволенням позову особи, яка не є суб`єктом владних повноважень, судові витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань УПП в Запорізькій області ДПП.

Керуючись статтями 6-9, 139, 244-246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 23 грудня 2021 року серії ЕАО № 5175922, якою на ОСОБА_1 накладене стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 (триста сорок) гривень за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 122 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя або безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Реквізити учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстроване: АДРЕСА_2 , фактичне: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Співвідповідачі:

- інспектор роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Морщ Олександр Анатолійович, місцезнаходження: вул. Перемоги, буд. 96 , м. Запоріжжя,

- Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Перемоги, буд. 96 , м. Запоріжжя, .

Суддя: