Справа № 495/229/21
Суддя: Шевчук Ю. В.
Дата ухвалення: 2022-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/229/21
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

20 травня 2022 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої - судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі Бучка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: заступник Головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель в Одеській області Романча Сергій Васильович про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 15 січня 2021 року до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: заступник Головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель в Одеській області Романча Сергій Васильович про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що постановою від 28.12.2020 року №654-ДК/0283По/08/01/-20 на нього було накладено стягнення у вигляді штрафу на суму 425,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-5 КУпАП. Зазначену вище постанову позивач отримав лише 05.01.2021 року, у зв`язку з чим просить поновити строк на її оскарження, визнати зазначену постанову протиправною та скасувати з огляду на наступне. Так, з оскаржуваної постанови вбачається, що Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області 09.10.2020 року було надіслано на адресу Мологівської сільської ради направлено запит для надання інформації щодо фактичних користувачів, а також копії документів (рішення, розпорядження, договори оренди, угоди на добровільне внесення плати інше) підтверджуючих правомірність використання земельних ділянок, згідно переліку у запиті. Такі ж запити були надіслані на адресу Мологівської сільської ради 11.11.2020 року, 01.12.2020 року.

Згідно оскаржуваної постанови, Мологівською ОТГ Білгород-Дністровського району Одеської області надано не повну відповідь на клопотання з порушенням строку, інші запити та клопотання проігноровано, жодних доказів, що свідчать про неможливість виконати вищевказані клопотання правопорушником ОСОБА_1 надано не було.

Як зазначає представник Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, зазначені вище клопотання направлялись на електронну пошту Мологівської сільської ради, проте доказів їх отримання стороною відповідача не надані. Окрім того, позивач ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана постанова була складена з порушенням норм ст.ст. 268, 285 КУпАП, всупереч вимогам ст.9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», зокрема в оскаржуваній постанові не зазначено конкретної та ґрунтовної інформації щодо завдання в межах Закону, яке виконує відповідач, не зроблено посилання на відповідний наказ про призначення перевірки відносно Мологівської сільської ради.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, проте адвокат Бережна Т.Г., яка діє в його інтересах, згідно позовної заяви просила розглянути адміністративний позов за її відсутності.

В судове засідання представник відповідача Головного управління Держгеокадастру в Одеській області не з`явився, проте надав на адресу суду відзив, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі, оскільки вина позивача у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи. Окрім того, згідно інформації з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта», протокол про адміністративне правопорушення від 14.12.2020 року №654/-ДК/0316П/07/01/-20 вручено позивачу особисто 18.12.2020 року, а на розгляд справи 28.12.2020 року ОСОБА_1 не з`явився.

В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: заступник Головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель в Одеській області Романча Сергій Васильович не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, доводи сторін, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення №654-ДК/0283По/08/01/-20 від 28.12.2020 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 188-5 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 425,00 грн..

Складенню зазначеної вище постанови передувало складення протоколу про адміністративне правопорушення від 14.12.2020 року №654-ДК/0316П/07/01/-20, який був складений державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель на території Одеської області Полюк Максимом Петровичем.

З оскаржуваної постанови вбачається, що Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Одеській області 09.10.2020 року було надіслано на адресу Мологівської сільської ради запит для надання інформації щодо фактичних користувачів, а також копії документів (рішення, розпорядження, договори оренди, угоди на добровільне внесення плати інше) підтверджуючих правомірність використання земельних ділянок, згідно переліку у запиті.

Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Одеській області надіслано клопотання про надання документів, матеріалів та іншої інформації, необхідних для здійснення державного нагляду (контролю) за використанням та охороною земель (за №654-ДК/0085/КН/05/01/-20 від 04.11.2020 року) до Мологівської ОТГ Білгород-Дністровського району Одеської області для надання інформації щодо фактичних користувачів, а також копії документів (рішення, розпорядження, договори оренди, угоди на добровільне внесення плати інше) підтверджуючих правомірність використання земельних ділянок, згідно переліку у запиті терміном до 11.11.2020 року.

Управлінням надіслано клопотання про надання документів, матеріалів та іншої інформації, необхідних для здійснення державного нагляду (контролю) за використанням та охороною земель (за №654-ДК/0102/КН/05/01/-20 від 01.12.2020 року) до Мологівської ОТГ Білгород-Дністровського району Одеської області для надання інформації щодо фактичних користувачів, а також копії документів (рішення, розпорядження, договори оренди, угоди на добровільне внесення плати інше) підтверджуючих правомірність використання земельних ділянок, згідно переліку у запиті терміном до 09.12.2020 року.

Зазначені вище клопотання направлялись на електронну пошту, яка вказана на офіційному сайті Мологівської ОТГ Білгород-Дністровського району Одеської області.

Однак, доказів отримання ОСОБА_1 або іншим представником Мологівської ОТГ Білгород-Дністровського району Одеської області зазначених вище клопотань представником відповідача до суду надано не було.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що представником Мологівської ОТГ Білгород-Дністровського району Одеської області направлялись відповіді на запити Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Одеській області №1151/А від 15.10.2020 року на №18-15-0.45-10270/2-20 від 09.10.2020 року, №402/А/зем від 10.11.2020 року та №407/зем від 16.11.2020 року на №654-ДК/0085/К4/05/01/-20 від 04.11.2020 року, №436/зем від 07.12.2020 року на №654-ДК/0102/КН/05/01/-20 від 01.12.2020 року.

Стаття 188-5 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов`язків .

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.188-5 КУпАП, полягає у невиконанні законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорони природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003 року, державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний контроль за використанням та охороною земель також здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у межах повноважень, визначених законом, у разі прийняття відповідною радою рішення про здійснення такого контролю.

Як передбачено ст.6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003 року, до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належать:

а) здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині: додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням; додержання вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; ведення державного обліку і реєстрації земель, достовірності інформації про земельні ділянки та їх використання; розміщення, проектування, будівництва та введення в дію об`єктів, що негативно впливають або можуть вплинути на стан земель; виконання комплексу необхідних заходів щодо захисту земель від ерозії, селів, підтоплення, заболочування, вторинного засолення, переосушення, ущільнення, псування, забруднення, засмічення відходами, заростання бур`янами, чагарниками та дрібноліссям; дотримання строків своєчасного повернення тимчасово зайнятих земельних ділянок та обов`язкового виконання заходів щодо приведення їх у стан, придатний для використання за призначенням; виконання умов зняття, збереження і використання родючого шару ґрунту під час проведення гірничодобувних, геологорозвідувальних, будівельних та інших робіт, пов`язаних з порушенням ґрунтового покриву, своєчасного проведення рекультивації порушених земель в обсягах, передбачених робочим проектом землеустрою; дотримання правил, установленого режиму експлуатації протиерозійних, гідротехнічних споруд, збереження захисних насаджень і межових знаків; додержання встановленого законодавством порядку визначення та відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва; додержання строків розгляду заяв чи клопотань щодо набуття і реалізації прав на землю;

б) внесення до органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування клопотань щодо: приведення у відповідність із законодавством прийнятих ними рішень з питань регулювання земельних відносин, використання та охорони земель; обмеження або зупинення освоєння земельних ділянок у разі розробки корисних копалин, у тому числі торфу, проведення геологорозвідувальних, пошукових та інших робіт з порушенням вимог земельного законодавства України; припинення будівництва та експлуатації об`єктів у разі порушення вимог земельного законодавства України до повного усунення виявлених порушень і ліквідації їх наслідків; припинення права користування земельною ділянкою відповідно до закону;

в) одержання в установленому законодавством порядку від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, власників і користувачів, у тому числі орендарів, земельних ділянок документів, матеріалів та іншої інформації, необхідної для виконання покладених на нього завдань;

ґ) участь у розробці нормативно-правових актів з питань державного контролю за використанням та охороною земель;

д) вжиття відповідно до закону заходів щодо повернення самовільно зайнятих земельних ділянок їх власникам або користувачам;

е) вирішення інших питань відповідно до закону.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003 року, державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом: проведення перевірок; розгляду звернень юридичних і фізичних осіб; участі у прийнятті в експлуатацію меліоративних систем і рекультивованих земель, захисних лісонасаджень, протиерозійних гідротехнічних споруд та інших об`єктів, які споруджуються з метою підвищення родючості ґрунтів та забезпечення охорони земель; розгляду документації із землеустрою, пов`язаної з використанням та охороною земель; проведення моніторингу ґрунтів та агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель встановлюється цим Законом, Земельним кодексом України, законами України "Про охорону земель", "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

У відповідності до п.6 Положення про Головне Управління Держгеокадастру в області, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 року №333, посадові особи Головного управління в межах своїх повноважень мають право, зокрема, одержувати безоплатно від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та їх посадових осіб, а також громадян та їх об`єднань інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на них завдань.

З матеріалів справи вбачається, що зазначені вище запити були здійснені до Мологівської ОТГ Білгород-Дністровського району Одеської області на виконання п.1.1. Плану роботи на IV квартал 2020 року Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області видано наказ від 29.10.2020 року №654-ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» під час використання земельних ділянок, які були зазначені в запиті.

Тобто, зазначені вище запити щодо земельних ділянок були здійснені уповноваженим органом державної влади в межах передбачених чинним законодавством повноважень.

Однак, матеріали справи не містять доказів отримання представником Мологівської ОТГ Білгород-Дністровського району Одеської області або безпосередньо самим позивачем ОСОБА_1 запитів Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, що унеможливлює встановлення факту наданням останнім відповіді на запит з порушенням чинного законодавством строку.

Окрім того, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 або представник Мологівської ОТГ Білгород-Дністровського району Одеської області отримували копію протоколу про адміністративне правопорушення №654-ДК/0316П/07/01/-20 від 14.12.2020 року та були належним чином повідомлені про дату та час розгляду даного протоколу, у зв`язку з чим, суд приходить до обґрунтованого висновку, що розгляд справи відбувався за відсутності позивача ОСОБА_1 , без реалізації його права на отримання правової допомоги та надання пояснень щодо інкримінованого йому правопорушення.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Саме суб`єкт владних повноважень (відповідач) зобов`язаний довести, що він діяв законно, правомірно, в межах своїх повноважень, у спосіб, встановлений законом, з дотриманням процедури і з забезпеченням прав особи, якої стосуються вчинювані дії чи прийняті рішення, обґрунтовано, об`єктивно. Також саме відповідач в даній справі повинен надати суду докази на підтвердження наявності події і складу адміністративного правопорушення в діях водія (позивача).

Разом з тим, як вбачається з положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення, однак належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення, оскаржувана постанова не містить.

Суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, яке передбачено ст.188-5 КУпАП, не належить до категорії справ, в яких стягнення накладаються на місці їх вчинення.

Тобто, винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.188-5 КУпАП, одразу після складення протоколу про адміністративне правопорушення є неправомірним та призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у ст.268 КУпАП.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дотримання наведених правил є передумовою належного розгляду справи про адміністративне правопорушення, тобто в порядку передбаченому КУпАП.

Постанова та протокол були винесені у вкрай стислий термін сам протокол було складено 14.12.2020 року, а постанову було винесено вже 28.12.2020 року, що унеможливило вчинення позивачем будь-яких підготовчих дій для захисту своїх прав та інтересів під час провадження у справі (збір та підготовка доказів, залучення захисника, перекладача тощо).

Таким чином, при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, порушено порядок розгляду та вирішення справи, а твердження позивача відповідачем не спростовані, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно із ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Якщо буде встановлено, що постанову винесено з порушенням порядку розгляду та вирішення справи про адміністративне правопорушення, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

Суд зазначає, що з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно до принципу 6 Рекомендації №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Також суд звертає увагу, що рішення про наявність або відсутність в діях позивача складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена нормами КУпАП приймає відповідний інспектор на підставі виявлення та вивчення всіх обставин, що впливають на якість такого рішення, та при безумовному дотриманні порядку/процедури його прийняття.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховного суду від 26.04.2018 року у справі №338/1/17.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Щодо поновлення процессуального строку позивачу ОСОБА_1 для звернення до суду з позовною заявою щодо оскарження зазначених вище постанов про накладення адміністративного стягнення, суд зазначає наступне.

Згідно положень ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Оскільки позивачем ОСОБА_1 було отримано оскаржувану постанову тільки 05.01.2021 року, процесуальний строк для звернення до суду з позовною заявою підлягає поновленню.

Враховуючи, що представником відповідача не було надано жодного допустимого, достовірного та достатнього доказу, який міг би підтвердити правомірність оскаржуваного позивачем рішення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: заступник Головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель в Одеській області Романча Сергій Васильович про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 188-5 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: заступник Головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель в Одеській області Романча Сергій Васильович про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення №654-ДК/0283По/08/01/-20 від 28.12.2020 року, винесену заступником Головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель в Одеській області Романча Сергієм Васильовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.188-5 КУпАП.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №654-ДК/0283По/08/01/-20 від 28.12.2020 року, винесену заступником Головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель в Одеській області Романча Сергієм Васильовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.188-5 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 188-5 КУпАП, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення №654-ДК/0283По/08/01/-20 від 28.12.2020 року закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст даного рішення складено 23.05.2022 року.

Суддя Шевчук Ю.В.