Справа № 320/4399/22
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2022-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23 травня 2022 року м. Київ № 320/4399/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши позовну заяву Товаривства з обмеженою відповідальністю «ЗАММЛЕР СКЛАД» до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАММЛЕР СКЛАД» з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №26643/10-36-07-16 від 05.11.2021, прийняте Головним управлінням Державної податкової служби у Київській області.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано у межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (абзац 1 частини другої статті 122 КАС України).

Частиною шостою статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з висновками Верховного Суду, наведеними у постановах від 11.10.2019 у справі №640/20468/18, від 02.07.2020 року у справі № 1.380.2019.006119 та від 20.11.2020 у справі №1.380.2019.006517, до позовів платника податків про визнання протиправними рішень контролюючого органу про відмову у реєстрації податкових накладних з похідною вимогою про зобов`язання її зареєструвати застосовуються загальні строки звернення до суду, визначенні нормами статті 122 КАС України, а не Податковим кодексом України. При цьому, такі строки залежать від того, чи використав платник податків процедуру адміністративного оскарження вказаних рішень як досудового порядку вирішення спору.

Відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

За правилами частини першої статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позивач скористався наданим йому правом оскарження в адміністративному порядку податкового повідомлення-рішення №26643/10-36-07-16 від 05.11.2021, що підтверджується копіями скарги позивача від 23.11.2021 та листом Державної податкової служби України від 06.12.2021 №27484/6/99-00-06-01-05-06 про прийняття скарги позивача до розгляду.

У своєму позові, позивач стверджує, що оскільки станом на дату звернення до суду жодного рішення за результатами розгляду скарги позивача суб`єктом владних повноважень прийнято та вручено не було, тому у даному випадку перебіг строку звернення до суду розпочався 23.11.2021 та спливає 23.05.2022 відповідно до положень абз.2 ч.4 ст.122 КАС України.

Однак, суд звертає увагу позивача на те, що згідно зі ст. 56 ПК України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків засобами поштового зв`язку (з повідомленням про вручення) чи електронного зв`язку або надати йому під розписку.

Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, але не більше 60 календарних днів, та письмово або в електронній формі засобами електронного зв`язку повідомити про це платника податків до спливу 20 календарних днів.

Вразі спливу 20-денного строку та відсутності надісланого рішення по суті чи рішення про продовження строку розгляду така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Суд також зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в межах строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Відтак, у даному випадку, перебіг тримісячного строку звернення позивача до суду починається з дати отримання позивачем рішення ДПС України, а не з 23.11.2021, як зазначає позивач, оскільки він використав своє право адміністративного оскарження спірного рішення.

При цьому, будь-які документи, які б свідчили про те, що позивач, без зайвих зволікань, в розумний строк, демонструючи свою необізнаність щодо наслідків розгляду його скарги звернувся до ДПС України із заявою про надання відповідної інформації, що могло би бути розцінено судом як необізнаність про рішення та бажання його отримати, в матеріалах справи відсутні.

Суд звертає увагу, що під поняттям «дізнався» про порушення своїх прав необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття ж «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19.

Незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання про це дізнатися не можуть розглядатися як поважна причина пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки є результатом суб`єктивних дій самого позивача, а не об`єктивно існуючими обставинами, що перешкоджають їй вчасно реалізувати своє право на судовий захист.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27.01.2020 у справі № 420/3001/19, від 25.02.2020 у справі № 360/1870/19.

При цьому необхідно враховувати, що строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням, а її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Безпідставне поновлення строку є порушенням вимогст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Таким чином, суд доходить висновку, що для запобігання обмеження права позивача на звернення до суду, останньому необхідно подати до суду докази на підтвердження неприйняття ДПС України рішення за наслідками розгляду скарги позивача, станом на час звернення до суду, та неотримання/отримання вказаного рішення позивачем; у разі пропуску тримісячного строку звернення до суду - заяву про поновлення строку на звернення до суду, вказавши поважні підстави для його поновлення та надавши докази на їх підтвердження.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Положеннями абзацу 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI визначено, що судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Крім того, п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду юридичною особою адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 % ціни позову, однак не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З позовної заяви вбачається, що позивач просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення від №26643/10-36-07-16 від 05.11.2021 на загальну суму - 7 936 730 грн.

Отже при зверненні до суду з даним позовом позивач мав сплатити судовий збір у сумі 24 810 (7936730 грн х 1,5 % = 119 050,95 грн, але не більше 24810 грн).

Проте, до матеріалів позовної заяви не надано доказів на підтвердження сплати судового збору.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин суд вважає за необхідне залишити без руху позовну заяву ТОВ "ЗАММЛЕР СКЛАД" для усунення зазначених недоліків.

Недоліки щодо невідповідності позовної заяви вимогам ч. 3 ст. 161 КАС України повинні бути усунені шляхом подання до суду:

- докази на підтвердження неприйняття ДПС України рішення за наслідками розгляду скарги відповідача, станом на час звернення до суду, та неотримання/отримання вказаного рішення позивачем; у разі пропуску тримісячного строку звернення до суду - заяву про поновлення строку на звернення до суду, вказавши поважні підстави для його поновлення та надавши докази на їх підтвердження;

- оригіналу документу про сплату судового збору за звернення до суду із даним позовом у сумі 24 810 грн.

Керуючись ст.ст. 161, 169, 171 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАММЛЕР СКЛАД» до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - залишити без руху.

Встановити позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Лисенко В.І.