Справа № 260/7318/21
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2022-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2022 рокум. Ужгород№ 260/7318/21

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ващиліна Р. О.,

при секретарі судового засідання Неміш Т.В.

за участю сторін:

позивача: представник - Сковородько І.Ф.,

відповідача: представник - Свириденко А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Адміністрації державної прикордонної служби України, в якому просить: 1) визнати неправомірними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України в частині не зарахування ОСОБА_1 до вислуги років, яка дає право на призначення та нарахування пенсії, відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" - 21 рік 05 місяців 05 днів на дату виключення із списків особового складу військової частини станом на 06.07.15, вислугу років за час навчання у військовому ліцеї 01 рік 09 місяців 15 днів (з 03.09.1992 по 18.06.1994), пільгову вислугу років - 06 років 07 місяців 01 день, всього вислуга років 28 років 00 місяців 06 днів; 2) зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України обчислити вислугу років з врахуванням вимог Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей" з урахуванням до вислуги років, що дає право на призначення та нарахування пенсії вислугу років за час навчання у військовому ліцеї 01 рік 09 місяців 15 днів (з 03.09.1992 по 18.06.1994), пільгову вислугу років - 06 років 07 місяців 01 день; 3) визнати неправомірною відмову Адміністрації Державної прикордонної служби України, оформлену листом №115/П-12733-6430 від 23.09.2021, 4) зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подання та документи для призначення пенсії за вислугу років, відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженого постановою Правління пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 та пункту «а» статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у разі відсутності на момент подання заяви - 03.09.21 необхідних документів для призначення пенсії - надати допомогу в їх отриманні.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він проходив військову службу в органах Державної прикордонної служби України та наказом Чопського прикордонного загону від 05.12.2011 №200-ОС його було виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення у зв`язку із закінченням строку контракту. В подальшому його було прийнято на військову службу за контрактом та зараховано в розпорядження ректора Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького, з якої звільнено 02 липня 2015 року. Станом на день звільнення вислуга років в календарному обчисленні становила 21 рік 05 місяців 05 днів, пільгова 06 років 07 місяців 01 день, навчання у військовому ліцеї 01 рік 09 місяців 15 днів, що разом становить 28 років 00 місяців 06 днів. З метою отримання пенсії він звернувся до відповідача із заявою, в якій просив підготувати та подати до органу Пенсійного фонду подання та необхідні документи для призначення пенсії за вислугу років. Однак у задоволенні такого йому було відмовлено з підстав відсутності необхідного стажу, оскільки при обчисленні такого було враховано тільки календарну вислугу років. Таке твердження відповідача вважає протиправним, оскільки у спірних правовідносинах відповідач повинен враховувати саме загальний стаж служби.

24 січня 2022 року відповідач надіслав до суду відзив на позов №1400-1113/0/6-22 від 14.01.22, відповідно до змісту якого проти задоволення позову заперечив. Зокрема, зазначив, що згідно із законодавчими нормами пенсія за вислугу років призначається військовослужбовцям незалежно від віку, якщо вони звільнені з військової служби у період з 01 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше, та з 01 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних років і більше. Однак станом на день звільнення з військової служби календарна вислуга років позивача становила 19 років 01 місяць 20 днів та 21 рік 05 місяць 05 днів відповідно, що є недостатнім для набуття права на пенсію. Вказує на те, що законодавець розмежовує поняття «вислуга років» та «календарна вислуга років», однак для отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному розмірі. До цієї вислуги років зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.

09 лютого 2022 року позивач надіслав до суду відповідь на відзив, в якій з доводами відповідача не погоджується, оскільки вважає, що такі суперечать практиці Верховного Суду. Звернув також увагу суду на те, що відповідачем не зараховано до вислуги років, що дає право на призначення пенсії, час його навчання з 03.09.1992 по 18.06.1994 у Київському військовому ліцеї, однак такий, згідно із законодавчими нормами, також повинен бути врахований.

Представник позивача в судовому засіданні 18 травня 2022 року заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі з мотивів, наведених у позовній заяві та відповіді на відзив, та просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача в засіданні суду 18 травня 2022 року проти задоволення позову заперечила, аргументуючи обставинами, наведеними у поданому до суду відзиві.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) проходив військову службу в органах Державної прикордонної служби України.

Наказом начальника Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України №391-ос від 05.12.2011 підполковника ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення.

21 березня 2013 року підполковника запасу ОСОБА_1 наказом Голови Державної прикордонної служби України №167-ос прийнято на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу та зараховано у розпорядження Ректора Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького.

Наказом ректора Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького №375-ос від 06.07.2015 підполковника ОСОБА_1 , начальника курсу заочного навчання факультету підготовки керівних кадрів, який наказом Голови Держприкордонслужби України від 02.07.2015 №593-ос звільнений у запас Збройних Сил України за п. «ґ» ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виключено зі списків особового складу Національної академії та всіх видів забезпечення 06 липня 2015 року.

Як вбачається із зазначеного наказу, вислуга років ОСОБА_1 станом на 06 липня 2015 року складає: календарна 21 рік 05 місяців 05 днів; пільгова 06 років 07 місяців 01 день; разом 28 років 00 місяців 06 днів.

03 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Державної прикордонної служби України (далі ДПС України) із заявою, в якій просив оформити та направити документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області для призначення пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

За результатами розгляду такої заяви листом Адміністрації ДПС України №115-П-12733-6430 від 23.09.2021 повідомлено заявника про відсутність підстав для її задоволення з огляду на недостатність наявного календарного стажу.

Вважаючи таку відмову Адміністрації ДПС України протиправною, з метою захисту порушеного права на пенсійне забезпечення позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Нормами ч.ч. 1, 5 ст. 14 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» №661-IV від 03.04.2003 передбачено, що до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України. Комплектування Державної прикордонної служби України військовослужбовцями і проходження ними військової служби здійснюються на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до положень ч. 1 ст. 25 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», держава забезпечує соціальний захист особового складу Державної прикордонної служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших актів законодавства. Пенсійне забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України здійснюється у порядку та у розмірах, встановлених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, визначені положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі Закон №2262) (в редакції, чинній станом на день виникнення спірних правовідносин).

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону №2262 особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби (ч. 1 ст. 2 Закону №2262).

Ст. 12 Закону №2262 встановлено умови призначення пенсій за вислугу років. Так, така призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, в тому числі, з 01 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше.

Згідно пунктів «а», «б», «в» ст. 17 Закону №2262 особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються служба в органах внутрішніх справ, поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; час роботи в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону №2262, при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

За змістом ст. 17-1 Закону №2262 порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, ст. 17 Закону №2262 визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, тоді як ст. 17-1 вказаного законодавчого акту встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. При цьому вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону №2262 постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі Порядок).

Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, прийнятим з метою конкретизації нормативного регулювання вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.

Відповідно до підпункту абз. 1 п. 1 Порядку, для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону №2262 особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у п. «ж» пт. 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, серед іншого, військова служба в Збройних Силах та Державній прикордонній службі.

При цьому вказаний Порядок передбачає також можливість пільгового зарахування окремих періодів служби військовослужбовців для обрахунку їхнього стажу для призначення пенсії. Зокрема, згідно п 2 Порядку до вислуги років особам офіцерського складу, в тому числі, Державної прикордонної служби при призначенні пенсій згідно з п. «а» ст. 12 Закону №2262 додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.

Окрім того, згідно пп. «в» п. 3 Порядку до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця: на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України.

Відповідач не заперечує наявність у ОСОБА_1 загальної вислуги років 28 років 00 місяців 06 днів (тобто в розмірі, що просить в позовних вимогах і позивач), оскільки така відповідає як розрахованій в наказі ректора Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького №375-ос від 06.07.2015, так і наведеній в листі-відмові Адміністрації ДПС України.

Поряд з цим в наданому на вимогу суду розрахунку вислуги років ОСОБА_1 , сформованому 10 травня 2022 року, загальна вислуга років останнього становить 26 років 02 місяці 21 день, тобто в такому не враховано час навчання у військову ліцеї з 03.09.1992 по 18.06.1994.

Однак суд не може вважати такий розрахунок належним доказом порушення прав позивача в частині не зарахування до загального стажу роботи вказаного періоду навчання, оскільки такий є виключно довідковим документом, виданим на виконання ухвали суду. В свою чергу, розрахунок вислуги років для призначення пенсії обчислюється уповноваженим органом при зверненні до органу Пенсійного фонду України за призначенням пенсії військовослужбовцю та формується відповідно до положень п. 3 розділу ІІІ Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з інших соціальних питань, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.09.2018 №760.

Більше того, в судому засіданні 18 травня 2022 року представник відповідача підтвердила, що розмір загального стажу ОСОБА_1 в даному випадку не є спірним, оскільки Адміністрація ДПС України визнає такий у розрахованому позивачем розмірі. Зазначила, що спірним є виключно питання наявності у ОСОБА_1 права на призначення пенсії за вислугу років за нормами Закону №2262 з врахуванням загального страхового стажу.

Необхідність обчислення достатності стажу військовослужбовця, виходячи з календарної вислуги років, стало також підставою для відмови ОСОБА_1 у зверненні до органу Пенсійного фонду України з відповідним поданням.

Оцінюючи правомірність такої відмови суб`єкта владних повноважень, суд враховує правову позицію Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у справі №805/3923/18-а від 03.03.2021, відповідно до якої основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Порядком. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що вислуга років ОСОБА_1 , з врахуванням часу служби, який підлягає зарахуванню на пільгових умовах, становить 28 років 00 місяців 06 днів, що є достатнім в розумінні положень п. «а» статті 12 Закону №2262 для призначення пенсії за вислугу років.

Відповідно до п. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1 (далі Постанова №3-1), заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно з вказаним Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України.

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

Пунктом 12 Постанови №3-1 визначено, що Уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії, ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Таким чином, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині визнання протиправною відмови Адміністрації ДПС України в оформленні та поданні до Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області документів для призначення пенсії ОСОБА_1 та зобов`язання подати такі.

Разом з тим, не підлягає задоволенню позовна вимога щодо визнання неправомірними дій Адміністрації ДПС України в частині не зарахування до вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, час навчання у військовому ліцеї у період з 03.09.1992 по 18.06.1994, оскільки належних в розумінні КАС України доказів такого позивачем надано не було.

Окрім того не підлягає задоволенню позовна вимога щодо визнання неправомірними дій Адміністрації ДПС України в частині не зарахування до вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, пільгову вислугу років 28 років 00 місяців 06 днів, з огляду на те, що в даному випадку права позивача були порушені саме відмовою Адміністрації ДПС України, оформленою листом №115/П-12733-6430 від 23.09.2021.

З огляду на вищенаведене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Адміністрації державної прикордонної служби України (місцезнаходження: вул. Володимирська, буд. 26, м. Київ 1, 01001, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову Адміністрації Державної прикордонної служби України, оформлену листом №115/П-12733-6430 від 23.09.2021, у оформленні та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

3. Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області документи для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженого постановою Правління пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 та пункту «а» статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з врахуванням загальної вислуги років станом на день звільнення з військової служби.

4. В решті позову відмовити.

5. Стягнути з Адміністрації державної прикордонної служби України (місцезнаходження: вул. Володимирська, буд. 26, м. Київ 1, 01001, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань 908,00 гривень (Дев`ятсот вісім гривня 00 коп.) судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 20 травня 2022 року.

СуддяР.О. Ващилін