Справа № 640/1738/19
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Шевченко Н.М. суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року Справа № 640/1738/19

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Мєзєнцева Є.І.,

за участю секретаря Масловської К.І.,

представника Позивачки Калька Д.О.,

представника Відповідача Коляденка В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 жовтня 2021 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до виконавчого органу Київської міської ради

(Київська міська державна адміністрація)

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до суду з позовом до виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) (далі - Відповідач) про:

- визнання протиправною бездіяльності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо неприйняття рішення про переведення садового будинку у жилий будинок, який належить ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язання Відповідача розглянути заяву Позивачки від 26.12.2018, відповідно до приписів Порядку переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29.04.2015 № 321, з урахуванням правових висновків суду.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.07.2019 позов було задоволено повністю.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.10.2020 зобов`язано Виконавчий орган Київської міської ради (КМДА) подати до суду звіт про виконання вказаного судового рішення у місячний строк з дати отримання такої ухвали.

Позивачка звернулася з клопотанням про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в цій справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.06.2021, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2021, зобов`язано Виконавчий орган Київської міської ради (КМДА) подати до суду звіт про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.07.2019 у цій справі у місячний строк з дати отримання цієї ухвали.

09.08.2021 Позивачка вдруге звернулася до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в цій справі, в якій просила накласти штраф на керівника Відповідача та встановити новий строк для виконання судового рішення, оскільки на виконання ухвали суду від 17.06.2020 в порядку ст. 382 КАС України, Відповідачем не забезпечено виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.07.2019 у цій справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.10.2021 зазначену заяву Позивачки задоволено частково:

1) встановлено новий строк Виконавчому органу Київської міської ради (КМДА) для подання звіту про виконання рішення суду в цій справі, а саме місячний строк з дати отримання ухвали суду;

2) накладено на Голову Київської міської державної адміністрації ОСОБА_2 штраф за невиконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.07.2019 у справі № 640/1738/19 у розмірі 20-ти розмірів прожиткового мінімуму - 47 580,00 грн, з яких 23 790,00 грн стягнуто на користь Позивачки та 23 790,00 грн - на користь Державного бюджету України.

Постановляючи таку ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідачем рішення суду, яке ухвалено в цій справі та набрало законної сили, тривалий час не виконується, чим порушено права та законні інтереси Позивачки.

Разом з тим, суд зазначив, що доводи Відповідача про те, що рішення Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 640/1738/19 буде виконано, а заява буде розглянута Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у встановленому порядку після надання йому відповідних повноважень, не є виконанням судового рішення.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та відмовити в задоволенні заяви Позивачки про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в цій справі.

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог, Апелянт зазначає, що переведення дачного чи садового будинку в жилий будинок є адміністративною послугою, яка не входить до переліку послуг, що надаються через центри надання адміністративний послуг у порядку, визначеному чинним законодавством, а тому виконання судового рішення в цій справі має певну стадійність і Київським міським головою як очільником КМР (КМДА) вживають всі можливі та належні заходи для забезпечення реалізації судового рішення.

Крім того, Апелянт зазначає, що рішення суду в цій справі не містить прямого спонукання Київського міського голови чи його зобов`язання вчинити певні дії, а тому він може лише надавати певні доручення для виконання рішення суду і такі доручення ним надавалися.

Крім того, Апелянт зазначає, що для виконання рішення суду в цій справі заява Позивачки була спрямована за належністю до структурного підрозділу - Департаменту містобудування та архітектури, який має її вирішити.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржувана ним ухвала суду постановлена за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2021 та від 13.01.2022 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

21.01.2021 від Позивачки надійшли додаткові письмові пояснення, в яких вона звертає увагу на те, що Відповідачем у цій справі є виконавчий орган КМР (КМДА) і саме на нього судом покладено обов`язок вчинити певні дії, а не на Департамент містобудування та архітектури.

23.05.2022 від Апелянта надійшли додаткові письмові пояснення, в яких він зазначає, що станом на час набрання рішенням суду в цій справі законної сили у структурі Виконавчого органу КМР (КМДА) не було підрозділу, наділеного повноваженнями розглядати заяви щодо переведення дачних чи садових будинків у жилі будинки та приймати за результатами розгляду таких питань відповідні рішення.

Разом з тим, Апелянт зазначає, що незважаючи на це, міський голова як керівник КМР (КМДА) реалізував надані йому управлінські функції з метою забезпечення якомога скорішого, повного та всебічного виконання відповідного рішення суду, а саме надав відповідні доручення щодо підготовки розпорядження КМДА про визначення підрозділу, який розглядатиме заяву Позивачки та прийматиме відповідне рішення.

Також, Апелянт у своїх пояснення зазначає, що на виконання вказаного доручення 15.03.2021 було зареєстровано відповідний проєкт розпорядження КМДА, а 16.02.2022 на виконання доручення Київського міського голови - прийнято розпорядження № 386 «Про уповноваження Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу КМР (КМДА) розглядати заяви та приймати рішення про переведення або відмову в переведення дачних і садових будинків у жилі будинки».

Разом з тим, Апелянт вказує, що 17.02.2022 рішення суду в цій справі було виконано повністю, заяви Позивачки - розглянута та за результатами її розгляду прийнято наказ № 248 «Про переведення дачного (садового) будинку у жилий», тобто вимоги Позивачки задоволені.

На підтвердження наведених доводів Апелянт додав відповідні докази.

Також 24.05.2022 від Апелянтом надійшов звіт про виконання рішення суду в цій справі, який приєднано до матеріалів справи .

У судовому засіданні представник Апелянта апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, наводячи доводи, аналогічні тим, що викладені в його скарзі та письмових поясненнях.

Представник Позивачки проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні, оскільки, на його переконання, виконання Відповідачем рішення суду в цій справі не спростовує наявності підстав для накладення штрафу на Київського міського голову за тривале невиконання рішення суду.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з наступних підстав.

Обставини, установлені судом першої інстанції.

Станом на час вирішення заяви Позивачки про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в цій справі відповідне судове рішення у зобов`язальній частині Відповідачем не виконано.

Нормативно-правове обґрунтування.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України регламентовано, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд..

Аналогічна норма закріплена у частині другій статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та у статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно зі ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

У частинах першій, другій, третій статті 382 КАС України закріплено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Отже, адміністративним процесуальним законодавством регламентовано інститут судового контролю за виконанням судового рішення, метою якого є забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судового рішення та реальне відновлення прав особи, які ним захищені.

Разом з тим, застосування зазначеного інституту, зокрема накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень за невиконання рішення суду, є правом, а не обов`язком суду, і таке право повинно реалізовуватися судом зважено, з урахуванням усіх обставин, дійсних причин затримки, стадійності виконання відповідного рішення суду та заходів, які були фактично вжиті керівником для виконання відповідного судового рішення.

Крім того, накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання судового рішення, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів установила, що судовим рішенням в цій справі було зобов`язано виконавчий орган КМР (КМДА) розглянути заяву Позивачки від 26.12.2018 про переведення садового будинку у жилий, відповідно до приписів Порядку переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29.04.2015 № 321, з урахуванням правових висновків суду.

Станом на час набрання таким судовим рішенням законної сили у структурі Виконавчого органу КМР (КМДА) не було підрозділу, наділеного повноваженнями розглядати такі заяви та приймати за результатами їх розгляду відповідні рішення.

Разом з тим, Київський міський голова як керівник КМР (КМДА) з метою забезпечення якомога скорішого, повного та всебічного виконання рішення суду в цій справі реалізував надані йому управлінські функції та надав доручення щодо підготовки розпорядження КМДА про визначення підрозділу, який розглядатиме заяву Позивачки та прийматиме відповідне рішення.

На виконання вказаного доручення 15.03.2021 було зареєстровано відповідний проєкт розпорядження КМДА, установлено термін його виконання та визначено відповідальних осіб /т. 3 а.с. 7-10/.

16.02.2022 на виконання доручення Київського міського голови - прийнято розпорядження № 386 «Про уповноваження Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу КМР (КМДА) розглядати заяви та приймати рішення про переведення або відмову в переведення дачних і садових будинків у жилі будинки» /т. 3 а.с. 11-12/.

17.02.2022 рішення суду в цій справі було виконано повністю, заява Позивачки від 26.12.2018 про переведення садового будинку у жилий - розглянута та за результатами її розгляду прийнято наказ № 248 «Про переведення дачного (садового) будинку у жилий» /т. 3 а.с. 13-14/, тобто вимоги Позивачки задоволені.

Отже, Київським міським головою як керівником суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду в цій справі, було реалізовано надані йому владно-управлінські функцій для забезпечення повного, всебічного виконання судового рішення в цій справі, відповідно до вимог чинного законодавства.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що дійсною причиною затримки виконання судового рішення стала стадійність процедури переведення садового будинку у жилий.

Разом з тим, судом не встановлено ані умисного невиконання рішення суду, ані недобросовісності у діях суб`єкта владних повноважень- Відповідача у справі та/або його керівника, які б свідчили про їх ухилення від виконання рішення суду в цій справі.

Натомість, як вбачається з вищенаведеного, Відповідачем та, зокрема, його керівником вжито всі належні та необхідні заходи для забезпечення належного виконання такого судового рішення, розгляду заяви Позивачки про переведення садового будинку у жилий з дотримання норм законодавства та реалізації її прав, захищених судом.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність достатніх та необхідних правових підстав для накладення на Київського міського голову штрафу за невиконання рішення суду в цій справі, а також для подальшого встановлення судового контролю за виконанням такого рішення, оскільки воно вже виконано в повному обсязі і захищене ним право Позивачки - відновлено.

Доводи представника Позивачки про те, що Київський міський голова не контролював виконання свого доручення щодо реалізації судового рішення в цій справі, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані, оскільки як було встановлено вище виконання рішення суду в цій справі та, зокрема, доручення міського голови має певну стадійність, необхідність дотримання якої зумовлена вимогами чинного законодавства.

Водночас, такі вимоги були дотримані Відповідачем і рішення суду виконано у спосіб, передбачений законом.

Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, про те, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Отже, судом першої інстанції було неповно встановлено обставини цієї справи та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в цій справі.

Згідно зі ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права..

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) підлягає задоволенню, ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 жовтня 2021 року - скасуванню, а в задоволенні заяви Позивачки про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду слід відмовити.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати в цій справі перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 жовтня 2021 року - скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 24 травня 2022 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Л.В. Губська

Є.І. Мєзєнцев