Справа № 300/224/22
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2022-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" травня 2022 р. справа № 300/224/22
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Тимощука О.Л., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовною заявою Приватного підприємства Європрофтех
до Івано-Франківської митниці
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
Приватне підприємство Європрофтех (надалі, також позивач, ПП Європрофтех) 10.01.2022 звернулося в суд з позовною заявою до Івано-Франківської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.12.2021 №0000016/7.21-19 та від 21.12.2021 №0000017/7.21-19.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 відкрито провадження у цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) згідно із правилами, встановленими статтею 262 КАС України (а.с. 54-55).
Представник позивача 01.01.2022 подав відповідь на відзив (а.с.71-75), в якій наголосив на безпідставності доводів представниці відповідача, викладених у відзиві на позов.
У додатках до відзиву представник позивача зазначив доказ надсилання відповіді на відзив відповідачу. Однак судом встановлено, що фактично жодного доказу (копії квитанції про відправлення поштового відправлення, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копії відбитка печатки про реєстрацію Івано-Франківською митницею вхідної кореспонденції тощо) не долучено, з приводу чого суд зазначає таке.
Частиною 2 статті 163 КАС України передбачено, що до відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами другою - четвертою статті 162 цього Кодексу.
Водночас, відповідно до частин 3 та 4 статті 162 КАС України, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.
До відзиву додаються: 1) докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; 2) документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.
Зважаючи на викладене, оскільки представником позивача при поданні відповіді на відзив до суду не надано доказ виконання визначеного КАС України обов`язку щодо надсилання (надання) її копії учасникам справи (відповідачу), викладені у такій відповіді на відзив пояснення, міркування та аргументи при розгляді та вирішенні цієї справи судом до уваги не бралися.
Також представником ПП Європрофтех 16.05.2022 подано до суду клопотання про відшкодування судових витрат (а.с.83-84), до якого долучено докази на підтвердження понесення витрат на оплату правничої допомоги в розмірі 6 000,00 грн.
Представницею Івано-Франківської митниці через систему «Електронний суд» 19.05.2022 сформовано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, в якому остання не погодилася із сумою заявлених представником позивача витрат на оплату правничої допомоги в розмірі 6 000,00 грн, вважає її неспівмірною зі складністю категорії цієї справи та обсягом послуг, наданих адвокатом ПП «Європрофтех» (а.с.90-97).
Судом, розглянувши за правилами, встановленими статтею 262 КАС України дану адміністративну справу, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, зміст відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, встановлено такі обставини.
ПП "Європрофтех" 17.06.1992 зареєстровано як юридична особа, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних особі та фізичних осіб-підприємців серії АГ №247885. Основним видом економічної діяльності є 46.90 "неспеціалізована оптова торгівля" (а.с.16).
У подальшому, посадовими особами Івано-Франківської митниці з 16.11.2021 по 19.11.2021 проведено документальну невиїзну перевірку ПП "Європрофтех" дотримання вимог законодавства з питань митної справи у частині правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення за митними деклараціям UA206010/2019/000706 від 01.02.2019, UA206010/2019/001542 від 04.03.2019, UA206010/2019/007332 від 15.08.2019, UA206010/2019/010059 від 16.10.2019, UA209250/2020/002378 від 03.02.2020, UA209250/2020/005159 від 03.03.2020, UA209250/2020/010901 від 25.06.2020, UA209250/2020/015479 від 17.08.2020, UA209250/2020/018400 від 18.09.2020, UA209250/2020/023973 від 24.11.2020 та UA206020/2021/005281 від 06.09.2021, за результатами якої складено акт за №7/7.21-19/19396526 від 30.11.2021 (надалі, також - акт перевірки) (а.с.17-24).
Згідно з актом перевірки, контролюючим органом встановлено, що ПП Європрофтех на митну територію України ввезено товари за наступними митними деклараціями, а саме:
2) МД від 04.03.2019 №UA206010/2019/001542 - товар №16 Ресторанне промислове обладнання: Піч конвекційна, арт. - ЕНТЕ565D - 1 шт., з аналогічними характеристиками та визначеним кодом УКТ ЗЕД, що і товар згідно МД від 01.02.2019 №UA206010/2019/000706;
3) МД від 15.08.2019 №UA206010/2019/007332 - частина товару №5 Ресторанне промислове обладнання: 6. Піч конвекційна, арт. - ЕНТЕ565D - 1 шт., з аналогічними характеристиками та визначеним кодом УКТ ЗЕД, що і товар згідно МД від 01.02.2019 №UA206010/2019/000706;
4) МД від 16.10.2019 №UA206010/2019/010059 - товар № 15 Ресторанне промислове обладнання: Піч конвекційна, арт. - ЕНТЕ565D - 2 шт, з аналогічними характеристиками та визначеним кодом УКТ ЗЕД, що і товар згідно МД від 01.02.2019 №UA206010/2019/000706;
5) МД 03.02.2020 №UA209250/2020/002378 - товар №6 Ресторанне промислове обладнання: Піч конвекційна, арт. - ЕНТЕ565D - 2 шт., з аналогічними характеристиками та визначеним кодом УКТ ЗЕД, що і товар згідно МД від 01.02.2019 №UA206010/2019/000706;
6) МД від 03.03.2020 №UA209250/2020/005159 - частина товару №12 Ресторанне промислове обладнання: 2. Піч конвекційна, арт. - ЕНТЕ565D - 1 шт., з аналогічними характеристиками та визначеним кодом УКТ ЗЕД, що і товар згідно МД від 01.02.2019 №UA206010/2019/000706;
7) МД від 25.06.2020 №UA209250/2020/010901 - частина товару №1 Ресторанне промислове обладнання: 4. Піч конвекційна, арт. - ЕНТЕ565D - 1 шт., з аналогічними характеристиками та визначеним кодом УКТ ЗЕД, що і товар згідно МД від 01.02.2019 №UA206010/2019/000706;
8) МД від 17.08.2020 № UA209250/2020/015479 - частина товару №5 Ресторанне промислове обладнання: 2. Піч конвекційна, арт. - ЕНТЕ565D - 1 шт., з аналогічними характеристиками та визначеним кодом УКТ ЗЕД, що і товар згідно МД від 01.02.2019 №UA206010/2019/000706;
9) МД від 18.09.2020 №UA209250/2020/018400 - частина товару №7 Ресторанне промислове обладнання: 2. Піч конвекційна, арт. - ЕНТЕ565D - 1 шт.,з аналогічними характеристиками та визначеним кодом УКТ ЗЕД, що і товар згідно МД від 01.02.2019 №UA206010/2019/000706;
10) МД від 24.11.2020 № UA209250/2020/023973 - частина товару №13 Ресторанне промислове обладнання: 2. Піч конвекційна, арт. - ЕНТЕ565D - 1 шт., з аналогічними характеристиками та визначеним кодом УКТ ЗЕД, що і товар згідно МД від 01.02.2019 №UA206010/2019/000706;
За змістом акту перевірки, контролюючим органом встановлено, що внаслідок недотримання ПП Європрофтех правил №1, №6 Основних правил інтерпретації класифікації товарів Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), викладеній у додатку до Законів України Про Митний тариф України від 19.09.2013 №584-VІІ та від 4 червня 2020 року №674-ІХ в порушення вимог статті 257, статті 278, частини 1 статті 279 Митного кодексу України при декларуванні товару з неправильним кодом товару згідно з УКТ ЗЕД та без нарахування і сплати передбачених законодавством податків і зборів, ПП Європрофтех неправомірно застосовано ставку ввізного мита, що в свою чергу призвело до ненарахування та відповідно не сплати ввізного мита на суму 8 463,68 грн та ПДВ на імпорт в сумі 1 692,75 грн.
Відповідно до висновків акта перевірки, за результатами документальної невиїзної перевірки ПП Європрофтех встановлено порушення:
- правил 1, 6 Основних правил інтерпретації класифікації товарів УКТ ЗЕД, викладеній у додатку до Законів України Про Митний тариф України від 19 вересня 2013 року №584-VIІ та від 4 червня 2020 року №674-ІХ, частини 1 та пункту 5 частини 8 статті 257 Митного кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита за митними деклараціями UA206010/2019/000706 від 01.02.2019, UA206010/2019/001542 від 04.03.2019, UA206010/2019/007332 від 15.08.2019, UA206010/2019/010059 від 16.10.2019, UA209250/2020/002378 від 03.02.2020, UA209250/2020/005159 від 03.03.2020, UA209250/2020/010901 від 25.06.2020, UA209250/2020/015479 від 17.08.2020, UA209250/2020/018400 від 18.09.2020 та UA209250/2020/023973 від 24.11.2020 та UA206020/2021/005281 від 06.09.2021 на загальну суму 8 463,68 гривень;
- підпункту в) пункту 185.1 статті 185, пункту 187.8 статті 187, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість за митними деклараціями UA206010/2019/000706 від 01.02.2019, UA206010/2019/001542 від 04.03.2019, UA206010/2019/007332 від 15.08.2019, UA206010/2019/010059 від 16.10.2019, UA209250/2020/002378 від 03.02.2020, UA209250/2020/005159 від 03.03.2020, UA209250/2020/010901 від 25.06.2020, UA209250/2020/015479 від 17.08.2020, UA209250/2020/018400 від 18.09.2020 та UA209250/2020/023973 від 24.11.2020 та UA206020/2021/005281 від 06.09.2021 на загальну суму 1 692,75 гривень.
Позивач 09.12.2021 подав відповідачу заперечення за №35 на акт документальної перевірки №7/7.21-19/19396526 від 30.11.2021 (а.с.26-29), на яку отримав відповідь, згідно якої Івано-Франківською митницею зазначено, що викладені в запереченні пояснення та наведені факти не спростовують змісту правопорушення, які викладені в акті перевірки (а.с.30-34).
На підставі акта перевірки відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення:
- форми Р від 21.12.2021 №0000016/7.21-19 за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання на загальну суму 10 172,16 грн, з яких за основним зобов`язанням - 8463,68 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 708,47 грн (а.с.43-44);
- форми Р від 21.12.2021 №0000017/7.21-19 за платежем податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання на загальну суму 1 834,41 грн, з яких за основним зобов`язанням - 1692,72 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 141,69 грн (а.с.45-46).
Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся із цією позовною заявою до суду.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступного.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, суд при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Відповідно до частин 5 та 6 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:
1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;
2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Суд зазначає, що заявлене у відзиві на позов клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін не містить жодного обґрунтування підстав для розгляду цієї справи у судовому засіданні із повідомленням сторін. Натомість, вивчивши матеріали справи, предмет та підстави позову, враховуючи відсутність, на думку суду, особливої складності справи, суд не вбачає підстав для розгляду справи у судовому засіданні.
Водночас, суд звертає увагу на те, що ні позивач, ні відповідач не позбавлені можливості висловлювати свої доводи та заперечення стосовно спірних правовідносин шляхом подання відзиву на позов, відповіді на відзив заперечення чи інших письмових пояснень. При цьому, розгляд справи судом за правилами письмового провадження жодним чином не порушує принципу рівності сторін, оскільки сторони наділені свободою в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
За таких обставин, суд вважає необґрунтованим клопотання представниці відповідача про здійснення розгляду справи з повідомленням сторін, а тому у задоволенні такого клопотання слід відмовити.
Спірні правовідносини врегульовані Митним кодексом України від 13.03.2012 №4495-VI (надалі, також - МК України), Законом України "Про Митний тариф України" від 19.09.2013 №584-VІІ, із змінами та доповненнями (надалі, також - Закон №584-VІІ) та Законом України "Про Митний тариф України" від 04.06.2020 №674-IX (надалі, також - Закон №674-IX), Порядком ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №428 (надалі, також Порядок №428) і Поясненнями до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженими наказом ДФС України від 09.06.2015 №401, чинними до 13.07.2020 (надалі, також - Пояснення №401) та наказом Державної митної служби України від 14.07.2020 №256, чинними з 14.07.2020 (надалі, також - Пояснення №256).
Відповідно до частин 1-4 статті 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.
Частина 1 статті 295 МК України передбачає, що митні платежі нараховуються декларантом або іншими особами, на яких покладено обов`язок із сплати митних платежів, самостійно, крім випадків, якщо обов`язок щодо нарахування митних платежів відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладається на митні органи.
Митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення (пункт 3 частини 3 статті 345 МК України).
Пунктом 1 частини 2 статті 351 МК України передбачено, що документальна невиїзна перевірка проводиться у разі виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів.
Відповідно до частини 14 статті 354 МК України в акті перевірки зазначаються факти заниження і факти завищення податкових зобов`язань підприємства. Рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, їх митної вартості та країни походження, підстав для звільнення від оподаткування окремими документами не оформляються, а зазначаються в акті про результати перевірки.
З системного аналізу правових норм вбачається, що митний орган здійснює контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД; має право самостійно класифікувати товари у разі виявлення після митного оформлення порушення правил класифікації товарів; рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД після митного оформлення окремо не оформляється, втім про таке порушення зазначаються в акті про результати перевірки.
З відзиву на позов вбачається, що на адресу Івано-Франківської митниці надійшов лист Державної митної служби України від 19.10.2021 №19-19/19-01-01/7/1879 про необхідність провести аналіз митних оформлень відповідних товарів згідно додатків та вжити контрольно-перевірочні заходи, передбачені статтями 345-354 МК України.
Разом з тим, у матеріалах справи відсутня інформація, яка слугувала підставою для проведення невиїзної перевірки, а тому суд вважає, що вищезазначене рішення не може вважатися аналізом електронних копій митних декларацій чи інформацією, яка стосується товарів, митне оформлення яких завершено, оскільки доказів отримання її, в тому числі з листів чи рішень, від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників оскаржуваних товарів, чи висновків акредитованих експертів відповідно до приписів пункту 1 частини 2 статті 351 МК України, відповідачем суду не надано.
Відповідно до частини 7 статті 69 Митного кодексу України, рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Згідно з частинами 1 і 2 статті 67, частиною 1 статті 68 МК України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.
В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.
Ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У розділах Основні правила інтерпретації класифікації товарів Пояснень №401 та Пояснень №256 визначено шість таких правил.
Зокрема, назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил (Правило 1).
У разі якщо згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prіma facіe) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: (а) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару; (с) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються (Правило 3).
Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються. (Правило 4).
Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatіs mutandіs), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше (Правило 6).
Суд зауважує, що за основним правилом інтерпретації класифікації товарів 3(а) перевага надається тій товарній позиції УКТ ЗЕД, у якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис, та аналізуючи позиції сторін щодо класифікації товару піч конвекційна, зазначає таке.
Згідно з поясненням до товарної позиції 8516 Пояснень №401 та Пояснень №256, щодо цієї групи належать електричні водонагрівачі акумулювальні або безінерційні та електричні нагрівачі занурені; прилади електричні для обігрівання приміщень, ґрунту; електронагрівальні апарати перукарські (наприклад, сушарки для волосся, бігуді, щипці для гарячої завивки) або сушарки для рук; праски електричні; інші побутові електронагрівальні прилади; елементи опору нагрівальні, крім включених до товарної позиції 8545; 8516 60 - інші печі; електроплити кухонні, електроплитки, варочні електрокотли; грилі та ростери: 8516 60 90 00 - інші.
Згідно пояснення до товарної позиції 8514 Пояснень №401 та Пояснень №256, до якої ПП Європрофтех віднесло товар піч конвекційна, до цієї позиції належать печі та камери промислові або лабораторні, електричні (включаючи індукційні або діелектричні); інше промислове або лабораторне обладнання для термічного оброблення матеріалів, індукційне або діелектричне: 8514 10 - печі та камери опору: 8514 10 10 00 - печі хлібопекарські та кондитерські.
До цієї товарної позиції включається ряд машин, апаратів і пристроїв промислового або лабораторного типу, в яких тепло забезпечується за рахунок електроенергії (наприклад, за рахунок нагрівання провідника електричним струмом; за рахунок електродуги). До цієї товарної позиції включаються печі та камери, що функціонують на основі явища індукції або діелектричних втрат, та інше промислове або лабораторне устаткування для термічної обробки матеріалів за допомогою явища індукції або діелектричних втрат (наприклад, промислові мікрохвильові печі і камери та обладнання). До цієї товарної позиції не включаються електротермічні пристрої побутового типу (товарна позиція 8516).
Продавець товару піч конвекційна - фірми GGM Gastro International GmbH, Deutsсhland (ГГМ Гастро Інтернаціонал ГмбХ, Німеччина), своїм листом від 13.08.2021 (а.с.41-42) підтвердив, що ця фірма займається продажем обладнання, призначеного для професійного використання. Конвекційна піч з артикулом EHTE565D належить до професійного обладнання і використовується у кафе, ресторанах та кондитерських.
Тобто товар піч конвекційна є промисловим обладнанням, призначеним для роботи на професійній кухні, а найбільш конкретний опис зазначеного товару наведено у позиції 8514, яку використав позивач та не може класифікуватися за позицією 8516, до якої включаються пристрої побутового типу.
Таким чином, за наявності товарної позиції 8514, яка найбільш конкретно описувала товар піч конвекційна, відповідач застосував правило 3(b), яке передбачає застосування товарної позиції з найбільшим порядковим номером серед товарних позицій, які розглядаються.
Відповідно до примітки 4 (b) до групи 85 Пояснень №401, Пояснень №256, до товарної позиції 8509 включаються лише ті електромеханічні машини, що використовуються, як правило, у побуті: інші апарати максимальною масою до 20 кг.
Згідно з абзацом 1 пояснення до товарної позиції 8509 визначено, що до цієї товарної позиції включаються ті види побутових пристроїв, в які умонтований електродвигун. Термін побутові апарати у цій товарній позиції означає пристрої, зазвичай застосовувані в побуті. Ці апарати ідентифікуються відповідно до типу за одним чи декількома параметрами, такими як габарити, тип конструкції, продуктивність, робочий об`єм. Критерієм для цих параметрів є те, що пристрої, зазначені у цій товарній позиції, не повинні експлуатуватися на рівні, що перевищує явно побутові потреби.
Наведене підтверджує, що ввезений позивачем "льодогенератор" перевищує максимально допустиму масу 20 кг, яка визначена поясненнями 4 (b) до товарної позиції 8509, доказів протилежного відповідачем суду не наведено.
Зважаючи на викладене, висновки відповідача щодо можливості віднесення льодогенераторів, до товарної позиції 8509, до якої можуть бути віднесені товари, які використовуються у побуті, масою до 20 кг з умонтованим електродвигуном є помилковими.
Крім того, суд звертає увагу, що у матеріалах справи відсутня інформація про те, що позивачем під час митного оформлення подано недостовірні документи, дані чи інформацію, які не відповідають дійсності, в тому числі щодо класифікації кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, а тому тлумачення контролюючим органом положень Пояснень №401 та Пояснень №256 в частині застосування товарних позицій 8516 і 8509 по двох групах товарів "піч конвекційна" EHTE565D та "льодогенератор" ZB-20A є помилковими.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлення-рішень від 21.12.2021 №0000016/7.21-19 та від 21.12.2021 №0000017/7.21-19 Івано-Франківською митницею не враховано усіх обставин, які мають значення для правильної класифікації кодів за УКТ ЗЕД товарів "піч конвекційна" та "льодогенератор".
Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Разом з тим, Івано-Франківською митницею не доведено факт порушення ПП "Європрофтех" вимог чинного законодавства належними та допустимими доказами.
Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про неправомірність прийняття податкових повідомлень-рішень: форми "Р" від 21.12.2021 №0000016/7.21-19 за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання на загальну суму 10 172,16 грн, з яких за основним зобов`язанням - 8463,68 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 708,47 грн; форми "Р" від 21.12.2021 №0000017/7.21-19 за платежем податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання на загальну суму 1834,41 грн, з яких за основним зобов`язанням - 1692,72 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 141,69 грн.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.
Відповідно до пункту 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Згідно з пунктом 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain від 09 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень закріплено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Таким чином оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 21.12.2021 №0000016/7.21-19 та від 21.12.2021 №0000017/7.21-19 є протиправними та підлягають скасуванню.
З огляду на вищенаведене, позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення в повному обсязі.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до платіжного доручення №3243 від 05.01.2022 позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 4 962,00 грн (а.с.1).
Разом з цим, представником позивача подано до суду клопотання про повернення судового збору, сплаченого у розмірі більшому, ніж встановлено Законом України Про судовий збір (а.с.76-77), яке ухвалою суду від 23.02.2022 задоволено та постановлено повернути ПП Європрофтех зараховані до спеціального фонду державного бюджету України кошти в розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню 00 копійок, сплачені згідно із квитанцією про сплату №3243 від 05.01.2022.
Окрім цього, представником ПП Європрофтех 16.05.2022 подано до суду клопотання про відшкодування судових витрат, відповідно до якого просить стягнути з Івано-Франківської митниці судові витрати по справі згідно поданих квитанцій (судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу). На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу до зазначеного клопотання долучено письмові докази.
Стаття 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначає види судових витрат, відповідно до частини 1 якої, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини 3 статті 132 даного Кодексу до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною 1 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частини 2 цієї ж статті, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно з пунктом 1 частини 3 зазначеної статті КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 4 статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження надання адвокатом адвокатського об`єднання «Західноукраїнська правнича компанія» Саварин Світланою Степанівною правничої допомоги та понесення позивачем витрат надано:
- копію договору про правничу допомогу від 30.12.2021, за яким замовник (ПП Європрофтех) доручає, а виконавець (адвокат адвокатського об`єднання «Західноукраїнська правнича компанія» Саварин Світлана Степанівна) бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу та здійснювати представництво в суді в обсязі та на умовах, передбачених даним договором без обмеження повноважень (а.с.85);
- копію додаткової угоди №1 до договору про надання правничої допомоги від 30.12.2021, якою визначено вартість оплати юридичних послуг (гонорару) виконавця за надання правничої допомоги по справі (а.с.86);
- копію акта приймання виконаних робіт від 02.02.2022, відповідно до якого замовником виконано роботи: 1) підготовка до Івано-Франківського окружного адміністративного суду позовної заяви за позовом ПП Європрофтех до Івано-Франківської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень - час виконання 07.01.2022р. (4 год.) - 4000,00 грн; 2) підготовка відповіді на відзив Івано-Франківської митниці по справі №300/224/22 за позовом ПП Європрофтех до Івано-Франківської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень - час виконання 01.02.2022р. (2 год.) - 2000 грн.(а.с.87);
- копію квитанції №076202 від 02.02.2022 про сплату ПП Європрофтех 6000,00 грн за правничу допомогу по справі №300/224/22 за позовом ПП Європрофтех до Івано-Франківської митниці (а.с.88).
Відповідно до частини 5 статті 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України, від 28.11.2002 у справі Лавентс проти Латвії заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, їх розмір є розумним та обґрунтованим.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Отже, при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм їхньої дійсності та необхідності, а також критерієм розумності їхнього розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи (пункт 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.
Враховуючи матеріали справи та подане клопотання, суд вважає, що визначена пунктом 2 акту сума послуги в розмірі 2 000,00 грн, сплачена за підготовку відповіді на відзив у справі №300/224/22, не може братися до уваги при вирішенні питання про розподіл судових витрат, оскільки, як встановлено вище, відповідь на відзив подана з порушенням вимог частин 3 та 4 статті 162, частини 2 статті 163 КАС України та при розгляді і вирішенні цієї справи судом до уваги не бралася.
Окрім цього, суд вважає неспівмірною суму витрат, зазначену у пункті 1 акту щодо сплати 4 000,00 грн за підготовку позовної заяви.
Таким чином, суд, зважаючи на:
- зміст позовної заяви,
- час, який необхідно затратити кваліфікованому юристу на підготовку усіх матеріалів зазначеної адміністративної справи;
- незначну складність даної адміністративної справи;
- наявність судової практики з аналогічних спорів;
- наявність заперечень відповідача щодо розміру витрат на правничу допомогу та підсумовуючи свої міркування з цього приводу, вважає справедливим відшкодування позивачу судових витрат на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 2 000 грн.
Крім цього, з огляду на підтвердження сплати ПП Європрофтех судового збору за подання позовної заяви, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківської митниці судовий збір у розмірі 2 481,00 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Івано-Франківської митниці від 21.12.2021 №0000016/7.21-19.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Івано-Франківської митниці від 21.12.2021 №0000017/7.21-19.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківської митниці (код ЄДРПОУ - 43971364) на користь Приватного підприємства Європрофтех (код ЄДРПОУ - 19396526) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню 00 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: Приватне підприємство «Європрофтех», адреса: вул. Івасюка, буд. 58, кв. 6, м. Івано-Франківськ, 76018, ;

відповідач: Івано-Франківська митниця, вул. Чорновола, буд. 159, м. Івано-Франківськ, 76005, .

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.