Справа № 480/14443/21
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2022-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області
про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просить:
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком згідно статті 37 Закону України Про державну службу № 3723- XII від 16.12.1993 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з травня 2019 року позивачу було призначено пенсію за віком згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
02.04.2021 року позивачка направила на адресу Головного управління Пенсійного фонду в Сумській області заяву про переведення її на пенсію відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу №3723-XII від 16.12.1993 року.
В травні 2021 року отримала відповідь від Головного управління Пенсійного фонду в Сумській області про відмову в переведенні її на пенсію державного службовця у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи на відповідних посадах, не погоджуючись з якою звернулась до суду.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 23.06.2021 року у справі №480/3439/21 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо не прийняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 01.04.2021 про переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком згідно статті 37 Закону України Про державну службу. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.04.2021 про переведення на пенсію за віком згідно статті 37 Закону України Про державну службу та прийняти рішення відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846.

На виконання зазначеного рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 та винесло рішення №46 від 09.08.2021 року, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії відповідно до Закону України Про державну службу у зв`язку з відсутністю необхідного стажу державного службовця 20 років (у наявності 10 років 1 місяць 21 день).

З такою відмовою ОСОБА_1 не погоджується, вважає її необґрунтованою та незаконною, а тому звернулась до суду.

Ухвалою суду від 29.12.2021 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач, отримавши копію ухвали про відкриття провадження у справі 12.01.2022, у встановлений судом строк відзиву на позов не надав.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що в період з 07.12.1983 по 11.12.1984 позивач працювала на посаді бухгалтера Сумського обласного бюро з працевлаштування населення (а.с.14).

В період з 12.12.1984 по 31.07.1988 року ОСОБА_1 працювала на посаді економіста-фінансиста Сумського обласного бюро з працевлаштування населення (а.с.14,26).

В період з 01.08.1988 по 20.03.1991 позивач працювала на посаді економіста-фінансиста Сумського обласного госпрозрахункового центру по працевлаштуванню, перенавчанню та профорієнтуванню населення (а.с.14).

З 13.05.2004 по 21.02.2008 ОСОБА_1 працювала на посаді спеціаліста в.о. головного бухгалтера Верхньосироватської сільської ради (а.с.17).

З 16.03.2009 по 12.04.2016 року позивач працювала на посаді головного бухгалтера Верхньосироватської сільської ради (а.с.22).

05.09.2019 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (а.с. 30).

01.04.2021 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду в Сумській області із заявою про переведення її на пенсію відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу №3723-XII від 16.12.1993 року (а.с. 31).

Головне управління Пенсійного фонду в Сумській області листом від 30.04.2021 № 2808-2871/С-02/8-1800/21 відмовило у переведенні позивача на пенсію державного службовця у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи на відповідних посадах.

Позивачка не погодилась з прийнятим рішення та звернулась до суду.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 23.06.2021 року у справі №480/3439/21 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо не прийняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 01.04.2021 про переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком згідно статті 37 Закону України Про державну службу. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.04.2021 про переведення на пенсію за віком згідно статті 37 Закону України Про державну службу та прийняти рішення відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846 (а.с. 32-36).

09.08.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області було повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 та прийнято рішення №46 , яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії відповідно до ЗУ Про державну службу у зв`язку з відсутністю необхідного стажу державного службовця 20 років (у наявності 10 років 1 місяць 21 день). Також, зазначено, що до спеціального стажу не зараховано періоди роботи з 07.12.1983 по 31.07.1988 року у Сумській обласному бюро по працевлаштуванню, з 01.08.1988 по 20.03.1991 у Сумському обласному госпорозрахунковому центрі по працевлаштуванні, з 13.05.2004 по 21.02.2008 та з 16.03.2009 по 12.04.2016 року у Верхньосироватській сільській раді, оскільки посади працівників цих установ не віднесені до категорії посад державних службовців, визначеними ст.25 Закону України «Про державну службу» (а. с. 38).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

01.05.2016 набрав чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 N 889-VIII (далі - Закон N 889-VIII).

Згідно п. п. 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону N 889-VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.93 N 3723-XII (далі - Закон N 3723-XII) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (1058-15), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Таким чином, за наявності у особи станом на 1 травня 2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року N 3723-XII, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону N 3723-XII після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону N 3723-XII і Прикінцевих та перехідних положень Закону N 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом N 889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону N 3723-XII лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п. п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону N 889-VIII та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону N 3723-XII вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у зразковому рішенні Верховного Суду від 4 квітня 2018 року у справі N 822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі N 676/4235/17.

Так, в обґрунтування відмови позивачу у призначенні пенсії відповідно до ст. 37 Закону N 3723-XII ГУ ПФУ в Сумській області зазначив, що відповідачем не зараховано періоди роботи з 07.12.1983 по 31.07.1988 року у Сумській обласному бюро по працевлаштуванню, з 01.08.1988 по 20.03.1991 у Сумському обласному госпорозрахунковому центрі по працевлаштуванні, з 13.05.2004 по 21.02.2008 та з 16.03.2009 по 12.04.2016 року у Верхньосироватській сільській раді, оскільки посади працівників цих установ не віднесені до категорії посад державних службовців, визначеними ст.25 Закону України «Про державну службу» та, відповідно, не зараховується до стажу, який дає право на пенсію державного службовця.

За змістом п. 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону N 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Спірним у цій справі є стаж служби позивача за період з 07.12.1983 по 31.07.1988 року, з 01.08.1988 по 20.03.1991, з 13.05.2004 по 21.02.2008 та з 16.03.2009 по 12.04.2016 року.

Так, судом встановлено, що в період з 07.12.1983 по 11.12.1984 позивач працювала на посаді бухгалтера Сумського обласного бюро з працевлаштування населення (а.с.14).

В період з 12.12.1984 по 31.07.1988 року ОСОБА_1 працювала на посаді економіста-фінансиста Сумського обласного бюро з працевлаштування населення (а.с.14,26).

В період з 01.08.1988 по 20.03.1991 позивач працювала на посаді економіста-фінансиста Сумського обласного госпрозрахункового центру по працевлаштуванню, перенавчанню та профорієнтуванню населення (а.с.14).

З 13.05.2004 по 21.02.2008 ОСОБА_1 працювала на посаді спеціаліста в.о. головного бухгалтера Верхньосироватської сільської ради (а.с.17).

З 16.03.2009 по 12.04.2016 року позивач працювала на посаді головного бухгалтера Верхньосироватської сільської ради (а.с.22).

Щодо періоду роботи з 12.12.1984 по 31.07.1988 року та з 01.08.1988 по 20.03.1991, суд зазначає наступне.

Питання обчислення стажу державної служби у цей період регулювалося Порядком обчислення стажу державної служби що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року N 283 (далі - Порядок N 283) та Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року N 229 (далі - Порядок N 229), який набрав чинності 01.05.2016.

Так, відповідно до постанови Ради Міністрів Української РСР від 21 грудня 1990 р. N 381 «Про створення державної служби зайнятості в Українській РСР» (надалі по тексту Постанова №381) створено в системі органів по праці Української РСР на базі існуючої служби працевлаштування державну службу зайнятості в складі республіканського, обласних, районних, міських та районних у місті центрів зайнятості, на які покладено вирішення питань зайнятості населення на території республіки.

Установлено, що місцеві центри зайнятості підпорядковуються Республіканському центру зайнятості та виконкомам місцевих Рад народних депутатів, або їх органам по праці і соціальних питаннях (де вони створені).

Створено в складі державної служби зайнятості інспекцію по контролю за виконанням законодавства про зайнятість населення підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності і господарювання.

П.7 Постанови №381 встановлено умови оплати праці працівників державної служби зайнятості стосовно умов оплати праці, передбачених постановою Ради Міністрів СРСР від 29 вересня 1989 р. N 803, прирівнявши Республіканський, обласні, районні, міські, районні в місті центри зайнятості по оплаті праці до управлінь (відділів) Міністерства праці УРСР та виконкомів відповідних місцевих Рад народних депутатів, а Міністерству праці УРСР розробити відповідні рекомендації.

Також, судом встановлено, що до набрання чинності Постанови №381 діяла Постанова Ради Міністрів Української РСР від 18 липня 1988 г. N 191 «Про створення госпрозрахункових центрів з працевлаштування, перенавчання і профорієнтації населення та бюро з працевлаштування населення» (надалі по тексту Постанова №191).

Так, зокрема, п. 1 наведеної постанови передбачено «Предоставить право исполкомам областных Советов народных депутатов по согласованию с Государственным комитетом УССР по труду создавать новые городские и районные бюро по трудоустройству населения в городах и районах с населением не менее 15 тыс. человек.

Исполкомам местных Советов народных депутатов предоставить центрам и бюро помещения, оборудование и средства связи, необходимые для организации приема населения.»

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про державну службу» державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Суд звертає увагу, що дослідивши зміст Постанови №381 та Постанови №191, судом встановлено, що посади позивачки до 20.03.1991 не передбачала практичного виконання завдань і функцій держави, а тому, відповідно пенсійний орган дійшов правомірного висновку про неможливість зарахувати спірні періоди до стажу державної служби позивачки.

Отже, оскаржуване рішення в частині відмови у зарахуванні періодів роботи позивачки з 12.12.1984 по 31.07.1988 року та з 01.08.1988 по 20.03.1991 до стажу державної служби є правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.

Щодо періоду роботи з 13.05.2004 по 21.02.2008 та з 16.03.2009 по 12.04.2016, суд зазначає наступне.

Так, згідно п. 2 Порядку N 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Пунктом 2 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 N 2493-III (далі - Закон N 2493-III) дію Закону України "Про державну службу" поширено на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Пунктом 4 Порядку N 229 до стажу державної служби зараховуються <…> час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" <…>.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 46 Закону N 889-VIII до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Аналіз викладених норм свідчить, що законодавство, яке діяло у спірний період, передбачало віднесення до стажу державної служби час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, які визначені Законом N 2493-III.

Так, ч. 1 ст. 14 Закону N 2493-III, до п`ятої категорії посад в органах місцевого самоврядування віднесено, окрім інших головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь.

Отже, у період з 13.05.2004 по 21.02.2008 та з 16.03.2009 по 12.04.2016 час перебування на посаді головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь сільської, селищної ради зараховується до стажу державної служби в силу наведених вище законодавчих вимог.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним судом у постанові від 26 червня 2018 року у справі N 735/939/17 та в постанові від 19 березня 2019 року по справі N 357/1457/17.

Суд звернув увагу, що досягнення позивачем необхідного віку і загального страхового стажу не є спірним у даній справі.

Крім того, відповідачем у оскаржуваному рішенні підтверджено наявність у позивачки 10 років 1 місяць 21 день стажу державного службовця.

Отже, враховуючи можливість зарахування періодів з 13.05.2004 по 21.02.2008 та з 16.03.2009 по 12.04.2016, суд приходить висновку про наявність необхідного стажу державного службовця 20 років для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Таким чином, суд встановив, що на час звернення до відповідача із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" у позивача наявний необхідний вік, стаж державної служби та страховий стаж (підтверджується записами трудової книжки позивача).

З огляду на вище зазначене суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, які підлягають до задоволення.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №46 від 09.08.2021 року в частині відмови ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком згідно статті 37 Закону України Про державну службу № 3723-ХII від 16.12.1993 року та відмови у зарахуванні періодів роботи ОСОБА_1 на посадах у Верхньосироватській сільській раді з 13.05.2004 по 21.02.2008 та з 16.03.2009 по 12.04.2016 є протиправним, а тому його необхідно скасувати.

У зв`язку з викладеним існують достатні правові підстави для переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" та зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області врахувати стаж державної служби на посадах у Верхньосироватській сільській раді з 13.05.2004 по 21.02.2008 та з 16.03.2009 по 12.04.2016.

Відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір, сплачений при подачі позову до суду (а.с. 9).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №46 від 09.08.2021 року в частині відмови ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком згідно статті 37 Закону України Про державну службу № 3723-ХII від 16.12.1993 року та відмови у зарахуванні періодів роботи ОСОБА_1 на посадах у Верхньосироватській сільській раді з 13.05.2004 по 21.02.2008 та з 16.03.2009 по 12.04.2016.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 на посадах у Верхньосироватській сільській раді з 13.05.2004 по 21.02.2008 та з 16.03.2009 по 12.04.2016 до стажу державної служби

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком згідно статті 37 Закону України Про державну службу № 3723- XII від 16.12.1993 року з моменту звернення з заявою, а саме з 01.04.2021 року.

В задоволенні інших позовних вимог-відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) судовий збір в сумі 908,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Прилипчук