Справа № 640/22945/19
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2022-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Файдюка В.В. та Черпіцької Л.Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Київської митниці на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 листопада 2021 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС (процесуальним правонаступником якого є Київська митниця) про коригування митної вартості товарів від 23 травня 2019 року № UA100010/2019/000113/2.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 листопада 2021 року вказаний адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, надав неналежну оцінку дослідженим доказам та неправильно застосував норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що позивач придбав автомобіль на аукціоні, однак характеристики транспортного засобу (пробіг, характер пошкоджень), що був предметом торгів, не відповідає характеристикам транспортного засобу, що ввезений на митну територію України.

Відзив на апеляційну скаргу Київської митниці не надходив, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Ухвалою суду від 21 грудня 2021 року відповідача у справі Київську міську митницю ДФС було замінено на її процесуального правонаступника - Київську митницю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Київської митниці залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 листопада 2021 року - без змін, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що між ОСОБА_1 та фірмою Plusmerk Ltd. був укладений договір купівлі-продажу від 13 травня 2019 року. Предметом вказаного договору був легковий автомобіль марки SKODA OCTAVIA, номер шасі - НОМЕР_1 , який був у використанні і який зазнав шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в незадовільному технічному стані.

Представник позивач 23 травня 2019 року подав до Київської міської митниці ДФС митну декларацію № UA100010/2019/333327 для здійснення митного оформлення зазначеного транспортного засобу. Згідно вказаної декларації позивачем заявлено митну вартість товару за основним методом - за ціною договору (контракту), яка дорівнює 5160 євро.

Разом із зазначеною митною декларацією ОСОБА_1 надав такі документи: рахунок-фактуру (інвойс) від 04 квітня 2019 року № 20650; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 16 травня 2019 року № UA205010/2019/118235; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 19 жовтня 2017 року № НОМЕР_2 ; бухгалтерський документ, що підтверджує вартість товару від 13 травня 2019 року № 206503; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 13 травня 2019 року; паспорт громадянина України НОМЕР_3 , виданий 21 червня 2000 року; довідку про присвоєння ІПН від 15 вересня 2000 року; результати перевірки VIN від 15 травня 2019 року; квитанцію від 15 травня 2019 року 0.0..1; довіреність від 11 травня 2019 року; витяг від департаменту шосейних доріг Естонії від 17 травня 2019 року; інформацію з мережі інтернет weby.ee від 04 квітня 2019 року; разову перепустку В6-0018062 від 23 травня 2019 року; договір про надання послуг митного брокера № 47 від 15 травня 2019 року.

За результатами здійснення аналізу документів, що подані разом з митною декларацією, контролюючий орган встановив, що продавцем транспортного засобу є фірма Plusmerk Ltd., в той час як власником, згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, є інша особа.

Також відповідач зазначив, що за митною декларацією від 23 травня 2019 року № UA100010/2019/333327 спрацювала система управління ризиками, якою було згенеровано критерії ризику: контроль правильності визначення митної вартості товарів, витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів, де вказано «Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел.

З огляду на викладене Київська міська митниця ДФС прийняла рішення про коригування митної вартості товарів від 23 травня 2019 року № UA100010/2019/000113/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100010/2019/00721.

Відповідно до рішення про коригування митної вартості товарів від 23 травня 2019 року № UA100010/2019/000113/2 митна вартість товару з 5160 євро була збільшена до 8101 євро.

Не погоджуючись із вказаним рішенням митного органу, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що доводи відповідача щодо розбіжності у документах стосовно власника і продавця транспортного засобу є необгрунтованими, адже орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Зазначені ж відповідачем підстави не впливають на числове значення заявленої митної вартості товару, в той час як платіжним документом від 04 квітня 2019 року № 206503 підтверджується оплата позивачем вартості автомобіля у розмірі 5160 євро, що є достатнім для визначення його митної вартості.

Також суд першої інстанції зауважив, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Інші доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, суд першої інстанції не взяв до уваги, оскільки вони не зазначалися у рішенні про коригування митної вартості транспортного засобу.

Колегія суддів в цілому погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи згідно з переліком.

Зазначена норма права вказує на те, що митний орган, встановивши, що надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зобов`язаний направити письмову вимогу про надання додаткових документів згідно з переліком протягом 10 календарних днів.

Відповідно до висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 25 лютого 2020 року у справі № 260/718/19, митний орган зобов`язаний довести обґрунтованість сумніву у правильності заявленої позивачем митної вартості товару, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Приписи ст.ст. 53, 54 Митного кодексу України зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

У постанові від 22 серпня 2019 року у справі № 810/2784/18 Верховний Суд зазначив, що ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

У відповідності до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як раніше зазначалося, згідно з п. 33 рішення від 23 травня 2019 року № UA100010/2019/000113/2 підставою для витребування у позивача додаткових документів став висновок контролюючого органу про те, що фірма «Plusmerk Ltd.», яка виступала продавцем автомобіля, не була його власником. Такий висновок був зроблений на підставі інформації, що зазначена у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що згідно зі свідоцтвом про реєстрацію від 19 жовтня 2017 року № ЕL281775 власником автомобіля марки SKODA OCTAVIA, номер шасі - НОМЕР_1 зазначена компанія Aktsiaselts SEB Liising.

Натомість продавцем транспортного засобу, згідно з договором купівлі-продажу від 13 травня 2019 року та рахунком-фактурою (інвойсм) від 04 квітня 2019 року № 20650, виступала саме фірма Plusmerk Ltd.

Доводи відповідача про те, що власником автомобіля марки «SKODA OCTAVIA», номер шасі - НОМЕР_1 на час його придбання позивачем була інша особа - компанія Aktsiaselts SEB Liising, колегія суддів вважає необґрунтованими, адже він ґрунтується виключно на даних, що зазначені в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу.

Київська міська митниця ДФС не врахувала, що окрім свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 19 жовтня 2017 року № НОМЕР_2 , позивач надав відомості про автомобіль марки «SKODA OCTAVIA», номер шасі - НОМЕР_1 , підготовлені Департаментом шосейних доріг Естонії. Вказаний документ містить, зокрема, перелік дій, вчинених щодо вказаного транспортного засобу та підтверджує, що свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 було видане 19 жовтня 2017 року, 05 березня 2019 року було зареєстровано повідомлення про відчуження, 10 березня 2019 року автомобіль тимчасово виключений з реєстру, 13 травня 2019 року відомості про автомобіль були виключені з реєстру у зв`язку з його вивезенням із країни.

За таких обставин колегія суддів під час апеляційного розгляду справи Київська міська митниця ДФС не довела правомірності свого висновку про те, що фірма Plusmerk Ltd. не була власником та продавцем автомобіля, який був предметом договору купівлі-продажу від 13 травня 2019 року.

Натомість надані позивачем документи підтверджують, що продавцем автомобіля марки «SKODA OCTAVIA», номер шасі - НОМЕР_1 була саме фірма Plusmerk Ltd., у зв`язку з чим договір купівлі-продажу від 13 травня 2019 року та платіжний документ від 13 травня 2019 року є належними документами, які підтверджують заявлену митну вартість транспортного засобу.

Колегія суддів також враховує, що в апеляційній скарзі Київської митниці відсутні заперечення проти того, що документи, складені фірмою Plusmerk Ltd. як власником транспортного засобу, є належними документами для підтвердження заявленої митної вартості.

Натомість доводи апеляційної скарги відповідача ґрунтуються на тому, що в наданому позивачем до митної декларації принт-скрині до аукціонну зазначено про наявність в автомобілі марки «SKODA OCTAVIA» пошкоджень передньої частини, а також зазначено, що пробіг автомобіля складає 211815 км. Однак цей автомобіль був доставлений представником позивача до митної території України самоходом, а із фото на разовій перепустці № В6-0018062 вбачається, що у автомобіля відсутні пошкодження, які були наявні під час аукціону. Крім того станом на 31 серпня 2019 року пробіг автомобіля складає 135577 км. Відповідач наголошує, що станом на момент перетину транспортним засобом державного кордону України його вартість не відповідає вартості, зазначеній в інвойсі, адже він вказаний транспортний засіб був відремонтований.

Надаючи правову оцінку вказаним доводам митного органу, колегія суддів враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Також колегія суддів наголошує на тому, що обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, викладені саме у п. 33 оскаржуваного рішення.

Посилання на наявність розбіжностей у відомостях щодо характеристик транспортного засобу, зазначених у витязі з мережі інтернет weby.ee від 04 квітня 2019 року та характеристик транспортного засобу, що прибув до державного кордону України, в п. 33 рішення про коригування митної вартості товарів від 23 травня 2019 року № UA100010/2019/000113/2 - відсутні.

Крім того відповідач не обґрунтував яким чином проведення ремонту транспортного засобу впливає на визначення його митної вартості.

Додатково колегія судді враховує, що згідно з доповненням № 1 до митної декларації, яке містить опис товару, автомобіль марки «SKODA OCTAVIA», номер шасі - НОМЕР_1 дійсно було частково відновлено для можливості пересування по території ЄС.

Наведені обставини у своїй сукупності вказують на те, що суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнання протиправним і скасування рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 23 травня 2019 року № UA100010/2019/000113/2.

Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 11 листопада 2021 року та не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Київської митниці залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 листопада 2021 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Київської митниці - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 листопада 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді В.В. Файдюк

Л.Т. Черпіцька