Справа № 215/345/22
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

23 травня 2022 року Справа № 215/345/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турова О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до директора департаменту соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради Благун Інеси Михайлівни про встановлення наявності компетенції, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

24.01.2022 року ОСОБА_1 звернулася до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом до директора департаменту соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради Благун І.М. про:

- встановлення наявності компетенції (повноважень) у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень за результатом розгляду заяви від 22.12.21р. вх. С-15-П про матеріальну допомогу у сумі 10 000 грн, витребувати необхідні документи в Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради для вжиття системи заходів, щоб прийняти рішення і визнати відмову від такої процедури протиправною бездіяльністю;

- визнання протиправною бездіяльність у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень за результатом розгляду заяви від 22.12.21р. вх. С-15-П про матеріальну допомогу у сумі 10 000 грн, яка виявилася у порушені управлінської функції для врегулювання питань надання адміністративних послуг відповідно до правового порядку ст. 19, 144 Конституції України та зобов`язати вжити систему заходів для прийняття рішення в розумінні п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України, ст. 144 Конституції України;

- встановлення наявності компетенції (повноважень) у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень за результатом розгляду заяви від 22.12.21р. вх. С-15-П про матеріальну допомогу у сумі 10 000 грн, надати матеріальну допомогу з причин виникнення у неї складних життєвих обставин та попередити виникнення негативних суспільних наслідків, пов`язаних з відсутністю коштів для життя і визнати відмову від такої процедури протиправною бездіяльністю;

- визнання протиправною бездіяльність у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень за результатом розгляду заяви від 22.12.21р. вх. С-15-П про матеріальну допомогу у сумі 10 000 грн, яка виявилася у відмові вирішувати питання місцевого значення в межах ст.ст. 1, 3, 22, 48, 144 Конституції України та встановити наявність у нього компетенції (повноважень) прийняти рішення для належного реагування.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.01.22 року вказану позовну заяву передано на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

17.03.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшли матеріали вищевказаної позовної заяви ОСОБА_1 для розгляду за підсудністю відповідно до ухвали суду від 27.01.22 року.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2022 року зазначена вище справа розподілена судді Туровій О.М.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до директора департаменту соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради Благун Інеси Михайлівни про встановлення наявності компетенції, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду: завіреного належним чином документа на підтвердження того, що позивач дійсно має право на звільнення від сплати судового збору на підставі п. 9 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір або оригіналу документа про сплату судового збору за подання до суду адміністративного позову у розмірі 992,40 грн.; завіреної належним чином копії документа на підтвердження адміністративної процесуальної дієздатності позивача (паспорту чи іншого документу, що посвідчує особу позивача); копій всіх документів, які додаються до позовної заяви, відповідно до кількості учасників справи.

16.05.2022 року до канцелярії Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку від ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали суду від 22.03.2022 року надійшла заява від 07.05.2022р. про поновлення провадження по справі після усунення недоліків, в якій позивач просить вважати виконаними вимоги ухвали суду від 22.03.2022 року; звільнити його від сплати судового збору у зв`язку з інвалідністю 1 групи, у зв`язку із захистом соціальних прав на державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії, передбачені ст.48, ст.49 Конституції України. Також позивач просить надати йому можливість засвідчити дієздатність паспортом у судовому засіданні.

Розглянувши вищевказану заяву ОСОБА_1 та долучені до неї документи, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду від 22.03.2022р. про залишення позовної заяви без руху та не усунуто її недоліки у повному обсязі.

Щодо повторного клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Пільги щодо сплати судового збору встановлені у ст.5 Закону України Про судовий збір.

Так, відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю І та ІІ груп, законні представники дітей з інвалідністю та недієздатних осіб.

При цьому, частиною 3 статті 4 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні №875-ХІІ від 21.03.1991р. встановлено, що пільги особам з інвалідністю надаються на підставі посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, пенсійного посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю", в яких зазначено групу та причину інвалідності (для повнолітніх осіб), категорію дитина з інвалідністю (для дітей), а також у відповідних випадках вказано їх основні нозологічні форми захворювань (по зору, слуху та з ураженням опорно-рухового апарату).

З огляду на викладене, в ухвалі суду від 22.03.2022р., з посиланням на вищенаведені норми закону, зазначено які саме документи можуть бути надані позивачем для підтвердження її відповідного статусу, при цьому, довідка МСЕК до таких документів в силу закону не належить, тим більше, що не передбачає в своїй формі вклеювання фотокартки, що унеможливлює встановлення особи власника за відсутності паспорта чи іншого посвідчення особи. Тому позивачеві запропоновано було надати саме відповідне посвідчення встановленого зразка, що ОСОБА_1 зроблено не було, як і не було надано документа про сплату судового збору у випадку відсутності належного документального підтвердження наявності пільг щодо його сплати.

Приписами статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

При цьому положення Закону України Про судовий збір кореспондуються з положеннями статті 2 КАС України, якими розкривається зміст однієї із засад адміністративного судочинства, а саме, рівності всіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом. Так, згідно приписів вказаної статті усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Таким чином, всі учасники процесу є рівними при здійсненні своїх прав та обов`язків, в тому числі у питанні необхідності сплати судового збору.

Стаття 133 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає можливість зменшення розміру належних до оплати судових витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково, чи відстрочення або розстрочення сплати судових витрат на визначений строк.

Однак, з урахуванням наведених норм права, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є майновий стан заявника, тобто фізичної або юридичної особи (довідка про доходи, про заробітну плату, пенсію, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, податкова декларація про доходи, тощо). Наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку, розмірі і в строки покладається на цю особу.

У розумінні приписів статті 8 Закону України № 3674-VІ Про судовий збір відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин. При цьому, скаржник має довести існування фінансових труднощів.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі Креуз проти Польщі право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Водночас, як зазначено вище, позивачем не надано суду достатніх та належних доказів наявності обставин для звільнення від сплати судового збору, в зв`язку із чим повторне клопотання про звільнення від його сплати задоволенню не підлягає.

Щодо надання завіреної належним чином копії документа на підтвердження адміністративної процесуальної дієздатності позивача (паспорту чи іншого документу, що посвідчує особу позивача), позивач у власній заяві зазначає, що, як показує практика, копії паспорту використовується в фінансових аферах та ч. 1,2 ст. 43 КАС України не зобов`язує його надати копії паспорту, проте наданий до суду його ІН , довідка Управління праці про доходи, які відсутні у недієздатної особи. Також позивач зазначає, що відповідно до ініціативи суду, яка не застосована ним, встановлення його дієздатності, при відкритті провадження у справі за допомогою свідків та самого відповідача. Паспорт підтверджує тільки його громадянство, а не дієздатність. При цьому в справі відсутні процесуальні документи, які свідчать про з`ясування суддею обставин щодо встановлення його громадянства, повноліття, бо згідно з ч.ч.1,2 ст.43 КАС України адміністративна процесуальна правоздатність визнається за громадянами України, належить фізичним особам, які досягли повноліття.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає, що згідно з ч.1 ст.43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Адміністративна процесуальна правоздатність - абстрактна умова володіння всіма процесуальними правами і обов`язками, яка передбачає можливість конкретної особи стати суб`єктом конкретних процесуальних правовідносин, стати персоніфікованим носієм прав і обов`язків, передбачених законом для даного суб`єкта і даних правовідносин. Тому особою, що бере участь у справі, можуть бути лише особи, які володіють процесуальною правоздатністю.

Для особистої участі в адміністративній справі недостатньо володіти лише правоздатністю, необхідна ще й адміністративна процесуальна дієздатність, тобто здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді.

Відповідно до ч.2 ст.43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Таким чином, змістом адміністративної процесуальної дієздатності є здатність особисто здійснювати процесуальну діяльність, яка породжує відповідні юридичні наслідки. Вона визнається за фізичними особами, які досягли повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус від 20.11.2012 року № 5492-VІ (далі - Закон № 5492) документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на: 1) документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: паспорт громадянина України;паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну; тимчасове посвідчення громадянина України; 2) документи, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус: посвідчення водія; посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон; посвідка на постійне проживання; посвідка на тимчасове проживання; картка мігранта; посвідчення біженця; проїзний документ біженця; посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту; проїзний документ особи, якій надано додатковий захист.

Також суд зауважує що відповідно до п.1 ст.21 Закону №5492 паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Крім того, позивачем не надано на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху копій всіх документів, які додаються до позовної заяви, відповідно до кількості учасників справи.

За наведених обставин, позивачем не виконано вимоги ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2022 року про залишення позовної заяви без руху та не усунуті її недоліки, вказані в цій ухвалі суду, а подана ним заява про поновлення провадження по справі після усунення недоліків фактично зводиться до незгоди з ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, враховуючи невиконання позивачем вимог ухвали суду від 22.03.2022 року та не усунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, позовну заяву ОСОБА_1 і додані до неї документи слід повернути позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160-161, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні повторного клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до директора департаменту соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради Благун Інеси Михайлівни про встановлення наявності компетенції, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви направити особі, яка її подала, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 294 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: О.М. Турова