Справа № 160/26849/21
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2022-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юхно І. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАРТЕХТОР» про стягнення заборгованості,-
24.12.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАРТЕХТОР», у якому позивач просить суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали на подання відзиву на позов; витребувано від сторін додаткові докази по справі.
Копію ухвали разом із повістками про виклик направлено сторонам засобами поштового зв`язку на адреси, зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до наявного у матеріалах справи поштового повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали про відкриття провадження отримано представником відповідача 10.02.2022. Тобто, строк на подання відзиву на позов до 25.02.2022.
28.01.2022 від позивача до суду надійшло клопотання про залучення додаткових доказів у справі.
03.02.2022 від відповідача до суду надійшов відзив на позов, у якому ТОВ «ЛАРТЕХТОР» позовні вимоги не визнало та просило суд відмовити у їх задоволенні з огляду на те, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області помилково не було враховано те, що податковий борг по податковій декларації з податку на нерухоме майно від 13.02.2018 №9440 підлягає списанню через закінчення 1095 денного строку з дня виникнення такого податкового боргу і не може бути стягнений.
08.02.2022 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник ГУ ДПС у Дніпропетровській області посилався на зупинення перебігу 1095-денного строку по грошовим зобов`язанням податкової декларації з податку на нерухоме майно від 13.02.2018 №9440 в силу Закону від 13.05.2020 №591-ІХ, у зв`язку з чим податковий борг по вищезазначеній податковій декларації не є безнадійним та не підлягає списанню, відповідно до вимог чинного законодавства.
Разом із цим, позивачем щодо нарахування податкових зобов`язань по поданим відповідачем деклараціям наголошено, що відповідно до п.56.11 ст. 56 ПКУ, не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків. Оскільки грошові зобов`язання були визначені Відповідачем самостійно вони підлягають сплаті.
В ході судового розгляду відповідач правом на подання заперечень не скористався.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
В інтегрованій картці ТОВ «ЛАРТЕХТОР» станом на день судового розгляду справи обліковується податковий борг з податку на нерухоме майно на загальну суму 269 649,47 грн., який виник в результаті несплати у встановлені терміни грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом на основі:
- податкової декларації №9440 від 13.02.2018р. у сумі 9 239,74 грн., терм. спл. 29.04.2018р.;
- податкової декларації №9440 від 13.02.2018р. у сумі 16 207,15 грн.. терм. спл. 29.07.2018р.;
- податкової декларації №9440 від 13.02.2018р. у сумі 16 207,15 грн.. терм. спл. 29.10.2018р.;
- податкової декларації №9440 від 13.02.2018р. у сумі 16 207,15 грн.. терм. спл. 29.01.2019р.;
- податкової декларації №8332 від 18.02.2019р. у сумі 18 166,11 грн.. терм. спл. 29.04.2019р.;
- податкової декларації №8332 від 18.02.2019р. у сумі 18 166,11 грн., терм. спл. 29.07.2019р.;
- податкової декларації №8332 від 18.02.2019р. у сумі 18 166,11 грн.. терм. спл. 29.10.2019р.;
- податкової декларації №8332 від 18.02.2019р. у сумі 18.166,12 грн.. терм. спл. 29.01.2020р.;
- податкової декларації №7168 від 14.02.2020р. у сумі 20 560,40 грн.. терм. спл. 29.04.2020р.;
- податкової декларації №7168 від 14.02.2020р. у сумі 20 560,40 грн., терм. спл. 29.07.2020р.;
- податкової декларації №7168 від 14.02.2020р. у сумі 20 560,40 грн.. терм. спл. 29.10.2020р.;
- податкової декларації №7168 від 14.02.2020р. у сумі 20 560,40 грн.. терм. спл. 29.01.2021р.;
- податкової декларації №3421 від 29.01.2019р. у сумі 26 119,50 грн.. терм. спл. 29.04.2021р.;
- податкової декларації №3421 від 29.01.2019р. у сумі 26 119,50 грн., терм. спл. 29.07.2021р.;
- нарахованої пені (ст. 129 ПКУ) з 29.07.2018р. по 06.05.2019р. на податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відміне від земельної ділянки №9440 від 13.02.2018р. у сумі 1 824,81 грн.
Матеріали справи не містять доказів оскарження податкових повідомлень-рішень та станом на день розгляду цієї справи судом вказані податкові повідомлення-рішення є чинними.
У зв`язку з несплатою ТОВ «ЛАРТЕХТОР» задекларованих сум, грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу.
Отже, матеріалами справи підтверджується, що станом на час звернення позивача до суду за відповідачем обліковується податковий борг на загальну суму 269 649,47 грн.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України (далі ПК України) податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
За положеннями підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до пункту 56.11 статті 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.
Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
До місцевих податків належить, зокрема, податок на майно (пп.10.1.1 п.10.1 ст.10 ПК України).
Відповідно до п.п.265.1.1 п.265.1 ст.265 ПК України податок на майно складається, зокрема, з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України встановлено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Згідно з пп. 266.3.3 п.266.3 ст.266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт.
Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (пп. 266.5.1 п.266.5 ст.266 ПК України).
У пп.266.6.1 п.266.6 ст.266 ПК України визначено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
Відновідно з пп.266.7.5 п.266.7 ст.266 ПК України платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і не пізніше 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.
Щодо новоствореного (нововведеного) об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості декларація юридичною особою - платником подається протягом 30 календарних днів з дня виникнення права власності на такий об`єкт, а податок сплачується починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт.
В силу пп. б) пп. 266.10.1 п.266.10 ст.266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується юридичними особами авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.
Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Згідно з пунктом 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до абзацу 1 пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
За приписами пункту 59.5 статті 59 ПК України уразі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Пунктом 60.6 статті 60 ПК України передбачено, якщо нарахована сума грошового зобов`язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане (вручене) податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов`язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається (не вручається).
Суд звертає увагу, що на час розгляду справи судом матеріали справи не містять доказів погашення відповідачем суми податкового боргу, заявленого до стягнення, а також доказів оскарження останнього чи його складових у судовому порядку.
У підпункті 14.1.137 пункту 14.1 статті 14 ПК України надано визначення терміну «орган стягнення», відповідно до якого це державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
Пунктом 41.2 статті 41 ПК України визначено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.
В силу підпункту 19-1.1.45 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством.
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно з пунктом 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Пунктом 95.3 статті 95 ПК України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Разом із цим, щодо посилань відповідача на порушення контролюючим органом 1095-денного строку, суд звертає увагу на таке.
Відповідно до п.102.1 ст.102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Відповідно до положень статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про запобігання поширенню на території України коронавірус СОVID-19» від 11.03.2020 №211, далі - Постанова № 211, якою з 12 березня до 3 квітня 2020 року на всій території України установлено карантин.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 239 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» у Постанові № 211 в пункті 1 слова і цифри «до 3 квітня 2020 р.» замінено словами і цифрами «до 24 квітня 2020 р.». У подальшому, Кабінет Міністрів України 22 квітня 2020 р. продовжив дію карантину до 11 травня 2020 року, а 04.05.2020 - до 22 травня 2020 року.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» продовжено на всій території України дію карантину з 22 травня 2020 р. до 22 червня 2020 р. Відповідно до п. 2 Змін, що вносяться до актів Кабінету Міністрів України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 17 червня 2020 року №500 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» у Постанові № 392, із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року № 480 у пункті 1 цифри і слово «22 червня» замінено цифрами і словом «31 липня».
Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2» від 22 липня 2020 р. № 641 (зі змінами та доповненнями) встановлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 (далі - СОVID-19), з 1 серпня до 31 жовтня 2020 р., продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2».
Постановою Кабінету Міністрів України від 13 жовтня 2020 р. № 956 було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641, а саме у пункті 1 цифри і слово «31 жовтня» замінено цифрами і словом «31 грудня».
В подальшому, Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами, внесеними постанова КМУ від 17.02.2021 №104, від 21 квітня 2021 р. № 405, від 16.06.2021 р. № 611, від 11.08.2021 р. №855, від 22.09.2021 р. № 981, від 15.12.2021 р. № 1336) з 19 грудня 2020 р. до 31 березня 2022 р. на території України встановлений карантин.
Відповідно до абз. 10 п. 522 підрозділу 10 розділу XX «Перехідних положень» Податкового Кодексу України, що на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.
Отже, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області заявлено позовні вимоги з урахуванням строків давності передбачених законодавством, чинним на дату звернення до суду із позовом.
При цьому, суд наголошує, що допущення позивачем технічної помилки при зазначені переліку додатків до позовної заяви щодо року прийняття податкового повідомлення-рішення №005935043 (2017 рік, замість вірного 2018 рік) не впливає на суть встановлених в ході судового розгляду обставин та не свідчить про відсутність у ТОВ «ЛАРТЕХТОР» заявленого до стягнення податкового боргу з податку на нерухоме майно, у зв`язку з чим відхиляє наведені доводи відповідача.
За положеннями частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Дослідивши зібрані по справі докази та враховуючи те, що заявлену до стягнення суму у встановлені строки відповідач не сплатив, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, доказів її погашення станом на день розгляду справи не надано, а судом самостійно на виконання вимоги статті 9 КАС України не виявлено, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.
Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Судові витрати, сплачені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою, відповідно до частини 2 статті 139 КАС України з відповідача не стягуються.
Керуючись статтями 9, 73-77, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -
Стягнути з овариства з обмеженою відповідальністю «ЛАРТЕХТОР» на користь держави податковий борг в сумі 269 649,47 грн. (двісті шістдесят дев`ять тисяч шістсот сорок дев`ять гривень 47 копійок) шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника податків.
Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.
Суддя І.В. Юхно