Справа № 200/11447/21
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2022-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року справа №200/11447/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року у справі №200/11447/21 (головуючий І інстанції Мозговая Н.А.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

-визнати незаконними дії та рішення № від 08.06.2021 року про відмову в призначенні пенсії за віком в частині не зарахування всіх періодів роботи до пільгового стажу;

-зобов`язати відповідача при визначенні права на пенсію за віком, згідно заяви від 08.06.2021 року зарахувати період роботи з 07.10.2011 року по 02.10.2013 року, з 03.10.2013 року по 01.02.2015 року, з 02.02.2015 року по 31.03.2015 року, з 06.10.2015 року по 19.10.2015 року в пільговий стаж роботи позивача, що дає право на пенсію за віком відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

В обґрунтування позову зазначив, що звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про призначення пенсії за віком згідно ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Пенсійним органом розглянуто заяву та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії з тих підстав, що згідно наданих документів страховий стаж позивача складає - 28 років 1 місяць 2 дні, в тому числі непровідні професії - 15 років 03 місяці 18 днів, стаж роботи провідні професії - 5 років 28 днів. Тому позивач буде мати право на пенсію з 19.04.2026 року.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про роз`яснення підстав відмови в призначенні пенсії, отримавши листа, в якому зазначено, що підставою для відмови є відсутність необхідного пільгового стажу на підземних роботах - 25 років.

Пенсійний орган протиправно відмовив позивачу в зарахуванні до пільгового стажу спірних періодів роботи при призначені пенсії за віком на пільгових умовах, чим порушив права та законні інтереси позивача.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано ішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову у призначенні пенсії № від 08.06.2021 року та №93 від 22.07.2021 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.07.2021 року про призначення пенсії, зарахувавши до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи з 07.10.2011 року по 02.10.2013 року включно, з 03.10.2013 року по 01.02.2015 року включно, з 02.02.2015 року по 31.03.2015 року включно, з 06.10.2015 року по 18.10.2015 року включно з урахуванням висновків суду, які викладено у рішенні.

Вирішено питання судових витрат по справі.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Періоди роботи позивача в ДП «Торецьквугілля» не підтверджено уточнюючими довідками, тому позивачу правильно відмовлено у призначенні пенсії, оскільки на момент звернення він не мав необхідного спеціального стажу на підземних роботах.

Судом першої інстанції помилково стягнуто судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, оскільки згідно ч. 2 ст. 73 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

З огляду на наведене суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги відповідача.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає заяву у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

01.07.2021 року позивач подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області електронну заяву засобом Вебпорталу Пенсійного фонду України про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

Рішенням № від 08.06.2021 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії. Зазначено, що страховий стаж становить 28 років 1 місяць 2 дні, стаж роботи на підземних роботах непровідних професій - 15 років 03 місяці 18 днів, стаж роботи провідних професій - 05 років 0 місяців 28 днів та позивач матиме право на пенсію з 19.04.2026 року.

Рішенням №93 від 22.07.2021 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії, оскільки на момент звернення він не має необхідного пільгового стажу на підземних роботах - 25 років. Вказано, що, відповідно до наданих документів для призначення пенсії страховий стаж позивача складає 49 років 11 місяців 14 днів, пільговий стаж згідно ч.3 ст.114 Закону України №1058 - 22 роки 01 місяць 10 днів, з них на провідних роботах - 06 років 11 місяців 25 днів, на інших підземних роботах - 15 років 01 місяців 15 днів.

Листом від 18.08.2021 року на заяву позивача повідомлено, що за наданими документами до пільгового стажу зараховані всі періоди, за виключенням відпусток без збереження заробітної плати та простоїв. Відповідно до наданих документів для призначення пенсії страховий стаж позивача складає 49 років 11 місяців 14 днів, пільговий стаж згідно ч.3 ст.114 Закону України №1058 - 22 роки 01 місяць 10 днів, з них на провідних роботах - 06 років 11 місяців 25 днів, на інших підземних роботах - 15 років 01 місяців 15 днів. В призначенні пенсії за віком відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058 відмовлено в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу на підземних роботах - 25 років.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що записами в трудовій книжці підтверджено право позивача на пенсію за віком на пільгових умовах.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно п.п.1 п.2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-У1, який набрав чинності з 1 січня 2004 року (далі Закон №1058), пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України „Про пенсійне забезпечення".

На підставі частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах(…) - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. (…)

Отже, для отримання позивачем права на пенсію незалежно від віку відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058 необхідна наявність стажу роботи повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля не менше 25 років на посаді, яка визначена списком робіт і професій, затвердженим КМУ, або мати стаж роботи провідної професії, не менше 20 років.

Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 (далі - Список № 202).

До розділу І Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт Списку № 202 включені усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

На підставі пункту 2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року (далі Порядок №383) під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками ( 36-2003-п ), не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Як визначено підпунктом 1010100«г» пункту 1 Розділу 1 Списку №1, затвердженого постановою КМУ №36 від 16.01.2003 року, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають робітники, керівники, спеціалісти і службовці, зайняті на підземних роботах 50 процентів і більше робочого часу нас рік (в обліковому періоді).

Відповідно до примітки Списку №1, затвердженого постановою КМУ №36 від 16.01.2003 року працівникам, переліченим у підпунктах «г» і «д», зайнятим на підземних роботах менше половини робочого часу на рік (в обліковому періоді), пенсія призначається за Списком N 2.

На підставі статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 10 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383) для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації вимагається в двох випадках:

1) відсутність трудової книжки;

2) відсутність в трудовій книжці відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17.

Як свідчать матеріали справи записи в трудовій книжці позивача з огляду на посади за періоди з 07.10.2011 року по 02.10.2013 року, з 03.10.2013 року по 01.02.2015 року, з 02.02.2015 року по 31.03.2015 року, з 06.10.2015 року по 19.10.2015 року не визначають його право на пенсію на пільгових умовах.

Отже позивач для підтвердження свого права на пільгову пенсію за вказані періоди повинен надати уточнюючі довідки підприємства, де він працював у вказаний період.

Як свідчать матеріали справи, пенсійним органом не зараховані до пільгового стажу позивача за ч.3 ст.114 Закону №1058 (повний робочий день на підземних гірничих роботах, не менше 80 відсотків робочого часу) періоди його роботи:

- з 07.10.2011 року по 02.10.2013 року на посаді помічника начальника дільниці з провітрювання та аеродинамічного контролю підземного підземної ділянки ВТБ ,

- 03.10.2013 року по 01.02.2015 року на посаді заступника начальника дільниці РГВ,

-з 02.02.2015 року по 31.03.2015 року на посаді помічника начальника дільниці ПУ-1,

-з 06.10.2015 року по 19.10.2015 року на посаді начальника зміни.

При цьому відповідач зазначає, що ці періоди не підтверджені уточнюючими довідками про наявний стаж для призначення пенсії на пільгових умовах за ч.3 ст.114 Закону №1058.

Як свідчать довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видані ДП «Торецьквугілля (а.с.92-97) ОСОБА_1 працював повний робочий день на відокремленому підрозділі «Шахта «Північна» ДП «Торецьквугілля»:

-за період з 07.10.2011 року по 24.05.2013 року на посаді помічника начальника дільниці з провітрювання та аеродинамічного контролю підземного підземної ділянки ВТБ, зайнятість на підземній роботі менш 80% робочого часу на рік (в заліковому періоді);

-за період з 25.05.2013 року по 02.10.2013 року на посаді помічника начальника дільниці з провітрювання та аеродинамічного контролю підземного підземної ділянки ВТБ та заступника начальника дільниці підземний підземної дільниці ВТБ, зайнятість на підземній роботі менш 80% робочого часу на рік (в заліковому періоді);

-за період з 03.10.2013 року по 31.12.2013 року на посаді заступника начальника дільниці підземний підземної дільниці ВТБ, зайнятість на підземній роботі менш 50% робочого часу на рік (в заліковому періоді);

- за період з 01.01.2014 року по 01.02.2015 року на посаді заступника начальника дільниці підземний підземної дільниці ВТБ, зайнятість на підземній роботі менш 80% робочого часу на рік (в заліковому періоді);

-за період з 02.02.2015 року по 31.03.2015 року на посаді помічника начальника дільниці підземний підземної ділянки ПУ-1, зайнятість на підземній роботі менш 50% робочого часу на рік (в заліковому періоді);

-за період з 06.10.2015 року по 18.10.2015 року на посаді начальника зміни, зайнятість на підземній роботі 50% та більш робочого часу на рік (в заліковому періоді).

Підсумовуючи викладене, суд погоджується з апелянтом, що зазначені періоди не можуть бути включені до пільгового стажу позивача при призначенні пенсії за ч.3 ст.114 Закону №1058.

Індивідуальні відомості про застраховану особу форма ОК-5 не спростовують зазначеного висновку суду про відсутність підстав для зарахування до спеціального стажу позивача вищезазначених спірних періодів, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, оскільки ці періоди не віднесені за кодом ЗП3014А4, що зазначає про зайнятість працівника повний робочий день на підземних роботах за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 31 березня 1994 року №202.

Таким чином, робота позивача на посадах помічника начальника дільниці підземного, заступника начальника дільниці підземного, начальника зміни у спірних періодах з 07.10.2011 року по 02.10.2013 року, з 03.10.2013 року по 01.02.2015 року, з 02.02.2015 року по 31.03.2015 року, з 06.10.2015 року по 19.10.2015 року не призводить до виникнення у ОСОБА_1 спеціального стажу, що дає право на пенсію за ч. 3 ст. 114 Закону № 114.

Тобто, рішення суду першої інстанції щодо зарахування до пільгового стажу позивача, що дає право на пенсію за віком відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів роботи з 07.10.2011 року по 02.10.2013 року включно, з 03.10.2013 року по 01.02.2015 року включно, з 02.02.2015 року по 31.03.2015 року включно, з 06.10.2015 року по 18.10.2015 року є помилковим та підлягає скасуванню.

Між тим, суд зазначає, що рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії № від 08.06.2021 року та №93 від 22.07.2021 року є невмотивованим та незрозумілими, пенсійним органом взагалі не визначено в рішенні, які періоди позивач не включає до спеціального стажу та з яких причин, тому рішення підлягають скасуванню та, з врахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу, відповідач зобов`язаний повторно розгянути заяву ОСОБА_1 від 01.07.2021 року про призначення пенсії за ч.3 ст.114 Закону №1058 з врахуванням висновків суду апеляційної інстанції.

На підставі п..4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно п.4.7 Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії не відповідають вимогам щодо всебічного, повного та об`єктивного розгляду всіх поданих документів, є неправомірними, а тому суд першої інстанції вірно, скасував рішення відповідача з зобов`язанням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 .

Стосовно доводів апеляційної скарги про необґрунтованість стягнення на користь позивача судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як свідчать матеріали справи позивачем за подання до суду даного позову сплачено судовий збір.

При цьому процесуальні норми права не містять обмежень щодо неможливості стягнення судових витрат, якщо суб`єкт владних повноважень не має коштів на сплату судового збору.

Відтак, доводи апелянта про необґрунтованість стягнення витрат позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача є неспроможними.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до положень частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції в частині зарахування спірних періодів до пільгового стажу позивача неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги відповідача, скасування рішення суду першої інстанції в частині з прийняттям в цій частині постанови про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до статті 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року у справі №200/11447/21 задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року у справі №200/11447/21 скасувати в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за віком відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи з 07.10.2011 року по 02.10.2013 року включно, з 03.10.2013 року по 01.02.2015 року включно, з 02.02.2015 року по 31.03.2015 року включно, з 06.10.2015 року по 18.10.2015 року включно з урахуванням висновків суду, які викладено у рішенні.

Абзац третій резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року у справі №200/11447/21 викласти в наступній редакції:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.07.2021 року про призначення пенсії з врахуванням висновків суду апеляційної інстанції, які викладено в резолютивній частині рішення.»

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року у справі №200/11447/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 23 травня 2022 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 23 травня 2022 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв