Справа № 300/7988/21
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" травня 2022 р. справа № 300/7988/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Микитин Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Верховинської селищної ради до Управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування припису №ІФ2298/1510/АВ/П від 03.09.2021, -
ВСТАНОВИВ:
Верховинська селищна рада (надалі також - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці в Івано-Франківській області (надалі - відповідач) про визнання протиправним та скасування припису №ІФ2298/1510/АВ/П від 03.09.2021.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.09.2021 посадовими особами відповідача, здійснено захід державного контролю Верховинської селищної ради, за результатами якого складено акт від 03.09.2021 №ІФ2298/1510/AB та внесено припис, згідно якого зобов`язано заступника селищного голови Верховинської селищної ради Чубатько О. С. до 01.10.2021, розробити графік погашення заборгованості по заробітній платі по Перехреснянській сільській раді за серпень - грудень 2020 року 144436,39 грн, в тому числі перед ОСОБА_1 в сумі 112134,52 грн. Однак, на думку позивача припис №ІФ2298/1510/АВ/П від 03.09.2021 є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки посадові особи відповідача вручили позивачу вищевказаний Акт, в той же день, що і оскаржуваний припис, що фактично позбавило Верховинську селищну раду, як об`єкта відвідування, надати пояснення, зауваження та заперечення щодо проведеного заходу та складеного Акта. Крім того, представник позивача звернув увагу, що виходячи зі змісту передавального акта від 12.01.2020, ні дебіторської ні кредиторської заборгованості в тому числі з оплати праці по Перехреснянській сільській раді немає. Відтак, Верховинська селищна рада не має жодних належних підстав для погашення заборгованості Перехреснянської сільської ради по заробітній платі за серпень - грудень 2020 року в сумі 144436,39 грн, в тому числі перед ОСОБА_1 в сумі 112134,52 грн, оскільки такої заборгованості немає, вона не зареєстрована у відповідності до норм чинного законодавства та ніде не облікована. Більше того, ОСОБА_2 не заявляв вимог до Перехреснянської сільської ради з якою перебував у трудових відносинах щодо погашення заборгованості по заробітній платі. В зв`язку із наведеним позивач просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, згідно із правилами, встановленими статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 10.01.2022 та міститься в матеріалах справи. Проти заявлених позовних вимог заперечив, зазначивши, що під час проведеного заходу у позивача встановлено наявність порушення вимог законодавства про працю, а саме відповідно до відомостей про нарахування заробітної плати, а також інформації з листа Перехресненського старостинського округу від 06.08.2021 № 22/11-12, заробітну плату за вересень-грудень 2020 року працівникам апарату Перехреснянської сільської ради фактично нараховано, проте не профінансовано. Також, встановлено, що ОСОБА_1 заробітна плата за серпень-грудень 2020 року фактично нарахована, але не виплачена, а також те, що виплата усіх сум, що належали йому в день звільнення 03.12.2020 року не проведена. З`ясування обставин, які слугували невнесенню відомостей про невиплачену заробітну плату працівникам апарату Перехреснянської сільської ради до передавального акта не входить до повноважень Управління Держпраці, а тому не досліджувалися під час позапланового заходу державного нагляду (контролю). Таким чином, у позивача, як у правонаступника Перехреснянської сільської ради, наявний обов`язок щодо виплати заборгованої заробітної плати працівникам апарату Перехреснянської сільської ради в розмірі 144 436,39 грн, в тому числі перед ОСОБА_1 в сумі 112134,52 грн. Щодо покликання позивача на те, що при проведенні позапланового заходу державного нагляду (контролю) відповідачем не забезпечено дотримання вимог Порядку № 823, то такі є безпідставним та необґрунтованим, оскільки відповідно до вимог Порядку № 823 заходи державного контролю у формі інспекційних відвідувань проводяться виключно з питань виявлення неоформлених трудових відносин, в той час як у Верховинській селищній раді проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання законодавства про працю в частині оплати праці. Крім того, згідно аналізу статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", чіткої заборони на складання та внесення припису суб`єкту господарювання одночасно з Актом не визначено. В зв`язку із наведеним просить суд в задоволенні позову відмовити повністю.
20.01.2021 сторона позивача скористалася правом на подання відповіді на відзив, у якій вказала, що лист Перехресненського старостинського округу від 06.08.2021 № 22/11-12, який на думку відповідача підтверджує наявність заборгованості по заробітній платі та долучені відповідачем ксерокопії з невідомого журналу, де невідомо ким написані не може бути належним доказом наявності чи відсутності заборгованості по заробітній платі, оскільки нормами чинного законодавства визначено, що належним підтвердженням бюджетних зобов`язань, є їх облік в органах Казначейства України. Крім того, згідно листа Управління державної казначейської служби України у Верховинському районі Івано-Франківської області від 10.09.2021 року станом на 01 січня 2021 року кредиторської заборгованості за Перехреснянською сільською радою немає. Дане твердження відповідачем жодним чином не спростоване. Зважаючи на викладене, просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Суд, на підставі положення частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши і оцінивши докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечують проти позову, встановив наступне.
08.07.2021 колишній голова с. Перехресне Верховинського району Івано-Франківської області Плитчук В. М. звернувся із заявою від 02.07.2021 до Івано-Франківської обласної ради з проханням вирішити питання з виплати заборгованої заробітної плати, яка виникла за час його роботи на вищезазначеній посаді (а.с.55).
27.07.2021 вказана заява ОСОБА_1 супровідним листом № П.1/9/1090 скерована до Івано-Франківської обласної державної адміністрації, а 03.08.2021 відповідно до листа Департаменту соціальної політики Івано-Франківської ОДА № 204/05.1-14/09 направлено начальнику Управління Держпраці в Івано-Франківській області І.Розсипайлу(а.с. 56, 57).
За результатами зазначеного інспекційного відвідування позивача представниками відповідача 03.09.2021 складено акт №ІФ2298/1510/AB, який, підписано заступником селищного голови Верховинської селищної ради Чубатько О. С., без додаткових пояснень, зауважень чи заперечень щодо проведеного заходу та змісту складеного Акта (а.с.62-68).
Згідно наведеного акту інспекційного відвідування від 03.09.2021 №ІФ2298/1510/AB встановлено порушення законодавства про працю: частини першої статті 115 КЗпП України та частини першої статті 24 Закону України "Про оплату праці", а саме заробітну плату за липень-серпень 2020 року ОСОБА_1 виплачено 23.11.2020 року. Крім того встановлено наявність заборгованості по заробітній платі по Перехресненській сільській раді за серпень-грудень 2020 року в сумі 144 436, 39 грн, в тому числі перед ОСОБА_1 в сумі 112134,52 грн, яка виникла за час його керівництва; частини 1 статті 116 КЗпП України, а саме при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать від підприємства, установи, організації не проводиться у день звільнення. Зокрема, повноваження голови Перехресненської сільської ради Плитчука В.М. припинено згідно з рішенням першої сесії восьмого скликання Верховинської селищної ради від 03.12.2020 № 2-1/2020, однак виплату всіх сум, що належали йому в день звільнення не проведено.
На підставі Акта від 03.09.2021 №ІФ2298/1510/AB позивачу внесено припис №ІФ2298/1510/АВ/П від 03.09.2021 про усунення виявлених порушень законодавства про працю, яким зобов`язано заступника селищного голови Верховинської селищної ради Чубатько О.С. до 01.10.2021 розробити графік погашення заборгованості за серпень-грудень 2021 по Перехреснянській сільській раді в сумі 144436,39 грн.; встановлено не виплату всіх сум що належали ОСОБА_1 в день звільнення (а.с. 68-69).
Не погодившись з результатами проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю), позивачем 13.09.2021 подано до Управління Держпраці в Івано-Франківській області Скаргу № 587/02-71/23 на припис № ІФ2298/1510/АВ/П від 03.09.2021, з вимогою скасувати вказаний припис, оскільки він складений з порушенням законодавчих вимог та не відповідає фактичним обставинам (а.с.15-17).
Управління Держпраці в Івано-Франківській області згідно відповіді №17-09/15-10/6856 від 18.10.2021,залишено вищенаведену скаргу без задоволення, а висновки припису про усунення виявлених порушень законодавства про працю без змін (а.с.18-19).
01.11.2021 позивачем подано скаргу № 713/0271/15 щодо скасування Припису № ІФ2298/1510/АВ/П від 03.09.2021 до Державної служби України з питань праці, про скасування вказаного припису (а.с.20-23).
Листом № 7745/1/4.3-21 від 15.11.2021 про результати розгляду Скарги, Державна служба України з питань праці, скаргу залишено без задоволення, а висновки припису про усунення виявлених порушень законодавства про працю без змін (а.с.24).
Позивач, вважаючи протиправним припис №ІФ2298/1510/АВ/П від 03.09.2021 про усунення виявлених порушень законодавства про працю, звернувся в суд за захистом порушених прав із вимогою про їх скасування.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина 2 статті 19 Конституції України).
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно зі статтею 43 Основного Закону, держава створює умови для здійснення громадянами права на працю. Нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю є важливими способами захисту трудових прав працівників, гарантією забезпечення законності в трудових відносинах.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності №877від 05.04.2007 (надалі по тексту також - Закон №877-V).
Відповідно до статті 1 Закону №877-V, державний нагляд (контроль) це - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
За правилами частини 5 статті 2 Закону №877-V, заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Зазначені у частині 5 цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої - чотирнадцятої статті 4, частини одинадцятої статті 4-1, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої, шостої та десятої статті 7, статей 9, 10, 12, 19, 20, 21 цього Закону (частина шоста статті 2 Закону №877-V).
Державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом (стаття 3 Закону №877-V).
Згідно з приписами частини 4 статті 4 Закону №877-V, виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.
Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).
У свою чергу, частиною 1 статті 259 Кодексу законів про працю України встановлено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.
Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №96 від 11.02.2015 (далі - Положення №96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, зокрема з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення.
Держпраці відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю (підпункт 6 пункту 4 Положення №96).
За пунктом 7 Положення №96, Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.
Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 11.02.2015 визначено, що територіальним органом Держпраці на території Івано-Франківської області є Управління Держпраці в Івано-Франківській області.
Відповідно до зазначених норм, Управлінню Держпраці в Івано-Франківській області делеговано повноваження щодо здійснення на території Івано-Франківської державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.
При вирішенні даного спору суд вважає за необхідне дослідити кожний аргументи позивача окремо у його співвідношенні до змісту заперечення відповідача, та виходячи із фактичних обставин справи, підтверджених належними доказами.
Щодо, тверджень позивача, що при проведенні позапланового заходу державного нагляду (контролю) відповідачем не забезпечено дотримання вимог Порядку № 823 та статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", оскільки посадові особи відповідача вручили позивачу Акт перевірки, в той же день, що і оскаржуваний припис, що фактично позбавило Верховинську селищну раду, як об`єкта відвідування, надати пояснення, зауваження та заперечення щодо проведеного заходу та складеного Акта суд зазначає наступне.
Згідно частини 6 статті 7 Закону №877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.
Абзацами 10-13 частини 6 статті 7 цього Закону визначено: якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.
Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).
У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.
Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).
Відповідно до частин 7 та 8 статті 7 Закону №877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок № 823, в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).
Порядок № 823 визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-IV, та Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон).
Згідно з п. 2 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
За приписами п. 5 Порядку № 823 підставами для здійснення інспекційних відвідувань є: 1) звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю.
Відповідно до п. 16-18 Порядку № 823 за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.
Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування. Другий примірник акта залишається в інспектора праці.
Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.
Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів після дня підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.
Згідно з п. 20-21 Порядку № 823 припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування.
Припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.
Припис складається у двох примірниках, що підписуються інспектором праці, який проводив інспекційне відвідування, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою.
Один примірник припису залишається в об`єкта відвідування.
Таким чином, аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що інспекційне відвідування є формою державного нагляду за додержанням законодавства про працю, яке відноситься до повноважень відповідача. За результатами інспекційного відвідування складається акт і в разі виявлення порушень - виноситься припис.
Суд вказує, що припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування.
З матеріалів справи судом встановлено, що, за наслідками проведеного заходу державного нагляду (контролю) складено Акт від 03.09.2021 року № ІФ 2298/1510/АВ, який в останній день підписано заступником селищного голови без додаткових пояснень, зауважень чи заперечень щодо проведеного заходу та змісту складеного Акта у відповідній графі вказаного акту.
Оскільки зауважень до акта позивачем подано не було, суд вважає, що припис внесено у строки, визначені Порядком № 823 і Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".
Таким чином, тверджень позивача, що при проведенні позапланового заходу державного нагляду (контролю) відповідачем не забезпечено дотримання вимог Порядку № 823 та статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" є безпідставним та необґрунтованим.
Крім того, щодо наявності процедурних порушень на які посилається позивач суд зазначає, що такі, допущені контролюючим органом під час розгляду справи про правопорушення, не можуть бути обставиною, яка звільняє від відповідальності, у разі підтвердження факту правопорушення. Процедурні порушення не повинні сприйматися як безумовне свідчення протиправності прийнятого за наслідками розгляду справи про правопорушення рішення. Натомість учинені контролюючим органом процедурні порушення підлягають оцінці з огляду на те, наскільки ці порушення вплинули на можливість порушника захистити свої права та чи призвели процедурні порушення на встановлення обставин порушення та на наслідки.
Надаючи правову оцінку встановленим контролюючим органом порушень позивачем, в частині законодавства про працю, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства на підставі укладеного трудового договору.
Нормами частини 1 статті 115 КЗпП України та частини 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.
Відповідно до частини 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Згідно Перспективного плану формування територій громад Івано-Франківської області, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 року № 483, Перехресненська територіальна громада увійшла до складу Верховинської селищної ради Верховинського району Івано-Франківської області внаслідок приєднання.
Статті 8 Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад" визначено, що об`єднана територіальна громада вважається утвореною за цим Законом з дня набрання чинності рішеннями всіх рад. що прийняли рішення про добровільне об`єднання територіальних громад, або з моменту набрання чинності рішенням про підтримку добровільного об`єднання територіальних громад на місцевому референдумі та за умови відповідності таких рішень висновку, передбаченому частиною четвертою статті 7 цього Закону.
Об`єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об`єднаною територіальною громадою.
За змістом п.п.9 п.6-1 Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій" від 17 листопада 2020 року № 1009-ІХ, яким до розділу V "Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні" внесено зміни: юридична особа - сільська, селищна, міська рада, розміщена в адміністративному центрі сформованої територіальної громади, є правонаступником прав та обов`язків усіх юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних розформованими територіальними громадами, з дня набуття повноважень новообраною радою.
Повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, що об`єдналися, завершуються в день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною об`єднаною територіальною громадою.
Так, у спірних правовідносинах, судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував на посаді голови Перехреснянської сільської ради(що не заперечується позивачем), де його повноваження було припинено згідно рішення першої сесії восьмого скликання Верховинської селищної ради Верховинського району Івано-Франківської області від 03.12.2020 № 2-1/2020 (а.с. 26).
Крім того, рішенням Верховинської селищної ради від 17.12.2020 року №21-2/2020 розпочато процедуру реорганізації юридичних осіб шляхом приєднання до Верховинської селищної ради, зокрема Перехреснянської сільської ради, яка має бути завершена до 31.12.2020 року та закріплено правонаступництво Верховинської селищної ради активів і пасивів об`єднаних територіальних громад (а.с.27-29).
Суд зазначає, що із копій фінансових документів, зокрема відомостей та платіжних доручень, наданих з метою забезпечення проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) встановлено, що у Верховинській селищній раді Верховинського району Івано-Франківської області, як у правонаступника Перехреснянської сільської ради, існує заборгованість по заробітній платі працівників апарату Перехреснянської сільської ради за серпень-грудень 2020 року в розмірі 144436,39 грн, в тому числі перед ОСОБА_1 в сумі 112134,52 грн (а.с. 72-78).
Так, відповідно до відомостей про нарахування заробітної плати, а також інформації з листа Перехресненського старостинського округу від 06.08.2021 № 22/11-12, заробітну плату за вересень-грудень 2020 року працівникам апарату Перехреснянської сільської ради фактично нараховано, проте не профінансовано та не виплачено, а також проведено виплату усіх сум, що належали їм в день звільнення.
З огляду на викладене, інспектор праці дійшов вірного висновку про порушення позивачем вимог частини 1 статті 115 КЗпП України, частини 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці» у частині несвоєчасної виплати ОСОБА_1 заробітної плати та порушення позивачем вимог частини 1 статті 116 КЗпП України у частині проведення несвоєчасного розрахунку при звільненні.
Крім того, суд відхиляє доводами позивача про те, що виходячи зі змісту передавального акта від 12.01.2020, ні дебіторської ні кредиторської заборгованості в тому числі з оплати праці по Перехреснянській сільській раді немає, оскільки дата складення передавального акту передує періоду утворення заборгованості з виплати заробітної плати працівникам апарату Перехреснянській сільській раді, яка виникла у період серпень-грудень 2020 року.
Враховуючи викладене, в зв`язку із тим, що Управлінням в Івано-Франківській області дотримано порядку проведення інспекційного відвідування Верховинської селищної ради, а позивачем не спростовано висновків акту перевірки № ІФ2298/1510/АВ/П від 03.09.202, суд дійшов висновку про правомірність припису №ІФ2298/1510/АВ/П від 03.09.2021 про усунення позивачем порушень законодавства про працю.
Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для вирішення спору по суті, не спростовують встановлених судом обставин у спірних правовідносинах та викладених висновків суду.
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Згідно з частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд також враховує частину 2 статті 2 КАС України, відповідно до приписів якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.
Належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи відповідача, позивач під час розгляду справи не надав.
Враховуючи вищевикладене, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв з дотриманням вимог частини 2 статті 2 КАС України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими, а позов таким що не підлягає до задоволення.
Оскільки в задоволенні позову відмовлено, згідно приписів статті 139 КАСУ підстави для стягнення судових витрат з відповідача у суду відсутні.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач - Верховинська селищна рада (, вул. І.Франка, 3, смт. Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область, 78700);

відповідач - Управління Держпраці в Івано-Франківській області (, вул. Незалежності, 67, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя Микитин Н.М.