Справа № 260/1827/21
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2022-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про залишення позовної заяви без розгляду

20 травня 2022 року м. Ужгород№ 260/1827/21

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Луцович М.М.

при секретарі судових засідань Полянич В.І.

сторони у судове засідання не з`явилися;

розглянувши у судовому засіданні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду по справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області (вул. Ф.Ракоці, буд. 13,м. Ужгород,Закарпатська область,88000), Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області (м. Ужгород, вул. Ф. Ракоці, 13) про визнання протиправними та скасування наказів про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулися до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області, згідно якого просили: "Визнати протиправними та скасувати п.1 та п.2 Наказу УМВС України в Закарпатській області від 31.03.2014 №377 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Рахівського РВ УМВС", стосовно звільнення із органів внутрішніх справ майора міліції ОСОБА_1 (п. 1 наказу) та ОСОБА_2 (п.2 наказу); Визнати протиправними та скасувати Наказ Управління МВС України в Закарпатській області від 04.04.2014 р. №62о/с "По особовому складу" стосовно звільнення зі служби в органах внутрішніх справ в запас (із поставленням на військовий облік) за п.64 "є" (за порушення дисципліни) майора міліції ОСОБА_2 , старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку Рахівського районного відділу УМВС України в Закарпатській області та поновити його на раніше займаній посаді; Визнати протиправними та скасувати Наказ Управління МВС України в Закарпатській області від 16.04.2014р. №69о/с "По особовому складу" стосовно звільнення зі служби в органах внутрішніх справ у запас (із поставленням па військовий облік) за п.64 "є" (за порушення дисципліни) майора міліції ОСОБА_1 старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку Рахівського районного відділу УМВС України в Закарпатській області та поновити на раніше займаній посаді. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, на користь ОСОБА_2 , грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 04.04.2014р. до дня поновлення па роботі. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 17.04.2014р. до дня поновлення на роботі."

Ухвалою суду від 17.05.2021 року постановлено: "Роз`єднати у самостійні провадження позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позовні вимоги ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування наказів про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - розглядати в межах провадження адміністративної справи №260/871/21. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - виділити і розглядати в окремому (самостійному) провадженні."

В ході розгляду справи по суті було залучено до участі у справі в якості відповідача 2 - Управління міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області (Україна, 88000, Закарпатська обл., місто Ужгород, вул. Ф.Ракоці, буд. 13, ) (а.с. 127-128).

До суду надійшло клопотання Управління міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області про залишення даного позову без розгляду, мотивоване тим, що згідно позовної заяви підставою для визнання протиправними оскаржуваних наказів та для поновлення на роботі є виправдувальний вирок суду від 13.11.2019 року який набув законної сили після винесенні ухвали Львівського апеляційного суду від 29.12.2020 року та який представник позивача отримав 09.02.2021 року. Однак, УМВС України в Закарпатській області зазначає, що виправдувальний вирок суду на який вказує позивач не може бути самостійною підставою визнавати поважним строк звернення до суду з позовом про поновлення на публічній службі, оскільки оскаржувані накази винесені за результатами проведеного службового розслідування відповідно до вимог Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України». З огляду на викладене УМВС України в Закарпатській області просить суд залишити даний позов без розгляду, у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Представник позивача надіслав до суду клопотання (заяву), згідно якого просив відмовити у задоволенні клопотання УМВС України в Закарпатській області про залишення позову без розгляду, мотивуючи тим, що формулювання звільнення позивача - "грубе порушення дисципліни, що проявилося у підозрі до замаху на вчинення крадіжки з житлового будинку", не охоплюється п.п."є" п.64 Постанова КМУ від 29.07.1991р. №114 "Про затвердження Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ", а є підмінним до того, що зазначене у п.п."й" - притягнення до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (хоч і воно є "некоректним" для дисциплінарної відповідальності).

Сторони в судове засіданні не з`явилися, однак представник позивача, представник відповідача 1 та відповідача 2 надіслали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, наявні у матеріалах справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовну заяву слід залишити без розгляду, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Предметом оскарження в межах даної адміністративної справи є зокрема, визнання протиправним та скасування Наказу від 31.03.2014 №377 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Рахівського РВ УМВС", стосовно звільнення із органів внутрішніх справ майора міліції ОСОБА_1 (п. 1 наказу), визнання протиправним та скасування Наказу від 16.04.2014р. №69о/с "По особовому складу" стосовно звільнення зі служби в органах внутрішніх справ у запас (із поставленням па військовий облік) за п.64 "є" (за порушення дисципліни) майора міліції ОСОБА_1 та поновлення на роботі.

Так, згідно оскаржуваного наказу від 16.04.2014р. №69о/с "По особовому складу" позивача звільнено зі служи в запас (із поставленням на військовий облік) за п.64 "є" (за порушення дисципліни) на підставі: п. 1 наказу УМВС України в Закарпатській області від 31.03.2014 року №377 (а.с. 13).

Натомість із позовною заявою про скасування наказів про звільнення та поновлення на роботі позивач звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду 15.03.2021 року, тобто майже через сім років після винесення наказів про звільнення з роботи.

Представник позивача у позовній заяві, як на підставу поновлення строку звернення до суду посилається на те, що причиною винесення оскаржуваних наказів про звільнення є повідомлення про підозру у кримінальному провадженні. Зокрема, представник позивача просить поновити строк звернення до суду мотивуючи тим, що протиправність наказів про звільнення позивача та підставою для поновлення позивача на роботі є виправдувальний вирок суду, який отримано 09.02.2021 року, а також очікувнням інформації від відповідача стосовно середнього заробітку позивача.

Однак, суд зазначає наступне.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративне судочинство - діяльність адміністративних судів щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах.

Згідно вимог п. 2 ч. 2 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи: що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Так, в межах кримінального провадження №1-кп/307/22/19, за результатом якого винесено виправдувальний вирок від 13.11.2019 року, розглядалося питання щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак саме кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч.3, ст. 185 ч. 3 Кримінального кодексу України.

При цьому суд зауважує, що притягнення чи не притягнення позивача до кримінальної відповідальності та/або наявність чи відсутність в діях позивача ознак кримінального правопорушення не слугувало підставою винесення оскаржуваних наказів та звільнення позивача з роботи.

Зокрема, як підтверджується наявними матеріалами справи, позивача було звільнено з роботи за грубе порушення ст. 7 Закону України "Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ", Присяги працівника органів внутрішніх справ, Закону України "Про міліцію", наказів МВС України №№ 81-2007, 157-2007, що проявилося у підозрі до замаху на вчинення крадіжки, а також порушення вимог п.п. 6.13, 6.14 "Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події" - що проявилося у самовільному відлученні позивача з райвідділу під час несення служби в складі слідчо-оперативної групи (а.с. 180).

Таким чином, суд констатує, що підставою винесення оскаржуваних наказів про звільнення слугувало порушення позивачем дисципліни, що проявилося саме у підозрі до замаху на вчинення крадіжки та самовільному відлученні з райвідділу під час несення служби, а не притягнення позивача до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки.

З огляду на вище викладене, суд приходить висновку, що розгляд в порядку кримінального судочинства питання щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак кримінального праворушення, передбаченого ст. 15 ч.3, ст. 185 ч. 3 Кримінального кодексу України не позбавляло позивача можливості звернутися до суду в порядку адміністративного судочинства з позовом щодо оскарження наказів про звільнення з роботи, винесених за порушення позивачем дисципліни, на підставі п. "є" ст. 64 Положення про проходження служби.

При цьому неналежне використання наданих процесуальних прав не може визнаватися судом, як поважна причина пропуску процесуального строку.

З аналізу ч. 2 ст. 122 КАС України випливає, що строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Порушення має місце як тоді, коли негативні наслідки вже настали, так і тоді, коли вони лише можуть настати з певною вірогідністю. При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав.

Враховуючи вищевикладене, суд констатує, що позивач звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою майже через сім років з дня коли він дізнався, про обставини, які слугували причиною звернення до суду, а саме: винесення оскаржуваних наказів про звільнення з роботи від 31.03.2014 року №377 та від 16.04.2014 р. №69о/с.

При цьому, незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Таким чином, позивачем було пропущено встановлений ч. 5 ст. 122 КАС України місячний строк звернення до суду.

У публічно-правових відносинах строки особливо актуальні для оцінки правомірності поведінки суб`єктів з погляду на її своєчасність.

КАС України визначає, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме : забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року у справі Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства, пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року у справі ВАТ Нафтова компанія Юкос проти Росії).

При цьому, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Позивачем не було підтверджено наявність об`єктивних підстав, пов`язаних з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що призвели до звернення до суду з позовною заявою майже через сім року після того, як він дізнався про виникнення обставин, які слугували підставою звернення до суду, а також не доведено неможлививості своєчасного звернення до суду.

На підставі поданої позовної заяви, доданих до неї матеріалів судом не знайдено підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Згідно ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За таких обставин позовну заяву слід залишити без розгляду, у відповідності до вимог ст. 123 КАС України.

Керуючись ст. 240, 241, ч. 3 ст. 243, 256, 294, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області про залишення позовної заяви без розгляду - задовольнити.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області (вул. Ф.Ракоці, буд. 13,м. Ужгород, Закарпатська область, 88000), Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області (м. Ужгород, вул. Ф. Ракоці, 13) про визнання протиправними та скасування наказів про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогул - залишити без розгляду.

3. Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 295 КАС України Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 256 КАС України. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а у разі, якщо ухвалу було оскаржено та не скасовано судом апеляційної інстанції, така ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

СуддяМ.М. Луцович

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України ухвала суду у повному обсязі складена та підписана 24.05.2022 року.