Справа № 120/290/22-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

20 травня 2022 р. Справа № 120/290/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Руслани Миколаївни, розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Козятинської міської ради про визнання бездіяльності протиправною

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Козятинської міської ради про визнання бездіяльності протиправною.

Одночасно з пред`явленням позовної заяви позивач заявив клопотання про звільнення його від сплати судового збору, посилаючись на те, що розмір належного до сплати судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній рік. На підтвердження своїх доводів позивач надає відомості щодо себе з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2021 рік. Відтак просить суд врахувати його скрутне матеріальне становище та звільнити від сплати судового збору за подання адміністративного позову у цій справі.

Ухвалою від 13.01.2022 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання відзиву.

Натомість при постановлені ухвали судом не вирішено клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору.

Так, визначаючись щодо поданого клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір").

Отже, в силу приписів закону суд може звільнити позивача від сплати судового збору за його клопотанням і однією з підстав для цього є майновий стан особи.

Водночас визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

В цьому контексті важливо зазначити, що сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що судовий збір має бути розумним, тобто таким, що, з урахуванням фінансового положення заявника, може бути ним сплачений. Оскільки невиправдано великий їх розмір, який не враховує фінансове положення заявників, а розраховується на основі певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, може бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя (див. справу "Георгел і Георгета Стоїческу проти Румунії").

Окрім того, у своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу на необхідність дотримання балансу між інтересом держави у стягненні судового збору за розгляд справи з однієї сторони та правом заявника на доступ до правосуддя з іншої. Для того, щоб гарантувати такий справедливий баланс, та, власне, зберегти безперебійне функціонування судової системи, суди мають можливість звільнити від судового збору тих заявників, які можуть довести свою погану фінансову ситуацію.

Таким чином, питання фінансової спроможності заявника сплатити судовий збір є обов`язковим для врахування та має вирішуватись судом з огляду на обставини конкретної справи та надані заявником докази.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду адміністративного позову майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем сплачується судовий збір 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та за подання позову немайнового характеру фізичною особою-підприємцем сплачується судовий збір 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2022 становить 2481,00 грн. Тобто розмір судового збору, що підлягає сплаті при зверненні фізичної особи до адміністративного суду з позовною вимогою немайнового характеру становить 992,40 грн.

Позивач фактично заявив дві вимоги немайнового характеру, одна з яких є похідною від першої, відтак розмір належного до сплати судового збору за подання цього позову становить 992,40 грн.

Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за попередній 2021 рік загальний дохід позивача становив 9131,08 грн.

З огляду на викладене та беручи до уваги дохід позивача за попередній календарний рік, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання позивача про його звільнення від сплати судового збору у цій справі.

Керуючись ст. 133 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання до суду позову у цій адміністративній справі.

Ухвала суду першої інстанції оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна