Справа № 400/1857/22
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2022-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2022 р. № 400/1857/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГЕВРОТРАНС", пров. Очаківський, 42-А,Миколаїв,54036,пров. Очаківський, 41-А,Миколаїв,54036

до відповідача:Державної служби України з безпеки на транспорті, пр-т Перемоги, 14,Київ,01135,

про:визнання протиправними та скасування постанов від 18.11.2021 року № 306738, від 25.11.2021 року № 306789,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ «ЮГЄВРОТРАНС», звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу № 306738 від 18.11.2021, № 306789 від 25.11.2021.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що він перевозив в обох випадках подільний вантаж-пшеницю. Акт від 29.09.2021 складений до внесення змін до ст.60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», які набрали чинності з 01.10.2021, тому відповідальність перевізника у вигляді адміністративно-господарського штрафу за перевищення встановлених габаритно-вагових параметрів при перевезенні подільного вантажу законодавець встановив лише 01.10.2021, тому не може застосовуватись до правопорушення від 29.09.2021. Щодо другої постанови за фактом вагового контролю від 20.10.2021 позивач зазначив, що спірна постанова є протиправною, оскільки загальна вага автомобіля не перевищила 40т, подільний вантаж є сипучим та постійно змінюється у русі. Відповідач у спірних постановах повинен був зазначити, яке саме положення Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами(постанова КМУ №30 від 18.01.2001 було порушено, але спірні постанови не містять таких посилань, тому є протиправними. Відповідно до ст.218 ГК України відсутня вина позивача, що унеможливлює притягнення його до відповідальності.

Відповідач відзив суду не надав.

Справа слухається відповідно до ст.262 КАС України без проведення судового засідання в порядку письмового провадження . Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

29.09.2021 посадовими особами Південного міжрегіонального управління Укртрасбезпека(Миколаївська область) проведено ваговий контроль транспортного засобу MAN державний номер НОМЕР_1 , який належить позивачу. Під час проведення рейдової перевірки було виявлено надання послуг з перевезення вантажу , а саме перевищення вагових норм на строєну вісь від 5% до 10%, чим порушено абз.14 ч.1 ст.60 Закону України « Про автомобільний транспорт», про що працівниками Укртрансбезпеки був складений акт № 311554 від 29.09.2021.

Акт від 29.09.2021 № 0070579 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів свідчить, що фактична вага на строєну вісь складала 23,50 т при нормативно допустимій 22 т. Загальна вага транспортного засобу склала 39,45 при нормі 40 т.

Постановою від 18.11.2021 № 306738 до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 8500грн. за порушення законодавства про автомобільний транспорт передбачене абз.14 ч.1 ст.60 Закону України « Про автомобільний транспорт» за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу .

20.10.2021 посадовими особами Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проведено перевірку транспортного засобу МАН д/н НОМЕР_2 . Під час рейдової перевірки було встановлено перевищення на одиночну вісь, а саме 13,2т при нормативно допустимих11т, про що складено акт №007657 від 20.10.2021 та акт про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів від 20.10.2021.

Постановою від 25.11.2021 № 306789 до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 17000грн. за порушення законодавства про автомобільний транспорт передбачене абз.15 ч.1 ст.60 Закону України « Про автомобільний транспорт» за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20% при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозвілу або подільного вантажу.

Положенням про Державну службі України з безпеки на транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 передбачено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади. Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному транспорті, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Статтею 3 Постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті N 1567 від 08.11.2006 передбачено, що органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи..

Відповідно до частини другої статті 29 Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За статтею 33 Закону України від 08 вересня 2005 року № 2862-IV «Про автомобільні дороги» (далі - Закон № 2862-IV) рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

За пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні , виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за:

- абз.14. ч.1 за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5%, до10% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу у розмірі 500 неоподатковуваних доходів громадян (в редакції до 01.10.2021),

- абз.15.ч.1 за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян( в редакції після 01.10.2021)відповідно до ст.60 Закону України « Про автомобільний транспорт».

Позивач зазначає, що ним перевозився подільний вантаж, який може переміщуватись по всіх осях транспортного засобу під час руху, тому зважування не може дати достовірних результатів.

Але автомобіль на ваги заїжджає повільно зі швидкістю 5-6 км на годину, тому така швидкість руху не може привести до зміщення вантажу ( аналогічна позиція висловлена у постанові ВС по справі № 803/1540/16 від 24.07.2019).

Позивач також обґрунтовує позовні вимоги тим, що загальна вага автомобілів не перевищувала нормативно допустиму, а перевізник не може контролювати дотримання вагових норм на вісі під час перевезення сипучого вантажу.

Матеріали справи свідчать, що дійсно загальна вага транспортного засобу в обох випадках не перевищувала нормативно допустиму вагу 40т, але підставою для прийняття спірної постанови про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу стали результати габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки MAN .

1.Протиправність постанови від 18.11.2021 № 306738 позивач обґрунтовує тим, що до 01.10.2021 до внесення змін до ст.60 Закону України « Про автомобільний транспорт» взагалі не накладався штраф за перевезення подільного-сипучого вантажа з перевищенням нормативно-допустимих норм, оскільки на сипучий вантаж дозвіл не видається, а переведення таких вантажів відповідно до п.22.5 ПДВ взагалі заборонено.

Але ст.48 Закону України Про автомобільний транспорт не містить ніяких застережень стосовно виду вантажу -подільного або неподільного, який перевозиться. Також санкція ст.60 Закону України Про автомобільний транспорт( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачає відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу без відповідного дозволу без будь-яких застережень стосовно виду вантажу.

Підставою для прийняття відповідачем постанови про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу від 18.11.2021 стало те, що транспортний засіб марки МАН, який належить позивачу, перевищив нормативно допустиму вагу більш ніж на 2 % на строєну вісь, що дало підставу вважати транспортний засіб великоваговим, для руху якого, за правилами частини четвертої статті 48 Закону № 2344-ІІІ, повинен бути відповідний дозвіл.

Суд встановив, що такого дозволу у позивача немає, а отже за описаних обставин відповідач мав достатні підстави для накладення штрафу відповідно до статті 60 Закону № 2344-ІІІ.

2.Протиправність постанови від 25.11.2021 позивач обґрунтовує тим, що відповідач у спірних постановах повинен був зазначити, яке саме положення Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами(постанова КМУ №30 від 18.01.2001) було порушено та відповідно до ст.218 ГК України відсутня вина позивача, як суб`єктивної сторони правопорушення.

Відповідальність відповідно до санкції ст.60 Закону України « Про автомобільний транспорт» застосовується саме до перевізників подільних вантажів за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм: загальної ваги транспортного засобу та перевищення ваги на вісь відповідно до норм встановлених п.22.5 ПДР.

Відповідно до результатів зважування вагові параметри вказаного транспортного засобу перевищували встановлені законодавством габаритно-вагових норми понад 10 відсотків при перевезенні подільного вантажу на одиничну вісь , що є правопорушенням передбаченим ст.60 Закону України « Про автомобільний транспорт».

Відповідно до п.1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху. Правилами дорожнього руху передбачено п.22.5, що рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Тому позивач винен у недотриманні Правил дорожнього руху. А відповідачем правомірно застосований до нього адміністративно-господарський штраф та спірна постанова скасуванню не підлягає.

Також суд зазначає, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу приймається за формою Додатка 5 Порядку в редакції постанови КМУ №422 від 20.05.2021, яка не містить обов`язкових реквізитів щодо необхідності зазначити в ній інформацію щодо порушення позивачем Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами(постанова КМУ №30 від 18.01.2001), тому ці доводи позивача суд відхиляє, як такі, що не ґрунтуються на чинному законодавстві.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Позивач не надав суду доказів протиправності спірних постанов відповідача, тому позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати не розподіляються та покладається на позивача, оскільки у задоволені позову відмовлено .

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т. О. Гордієнко