Справа № 592/1089/22
Суддя: Фоменко І. М.
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№592/1089/22
Провадження №2-а/592/53/22

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Фоменко І.М., за участю секретаря судового засідання Щербань Г.Г., без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Сумської митниці Державної митної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який представник підтримав у заяві про розгляд справи без його участі, та вимоги мотивує тим, що 12.01.2022 року в.о. першого заступника начальника Сумської митниці Хом`яком А.В. винесено постанову в справі про порушення митних правил №0269/80500/21, якою ОСОБА_1 визнано винуватим за ст. 485 МК України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 38894,49 грн. Згідно фабульної частини вказаної постанови, ОСОБА_1 вчинив неправомірні дії, спрямовані на незаконне зменшення митних платежів при митному оформленні товару «Легковий автомобіль, що був у використанні, марки FORD; модель ESCAPE. Номер кузова (VIN): НОМЕР_1 . Календарний рік виготовлення та модельний рік виготовлення: 2016. Тип кузова: універсал. Колір: червоний. Тип двигуна: бензиновий. Робочий об`єм циліндрів: 1999 куб.см. Призначений для перевезення пасажирів на дорогах загального користування», шляхом недекларування в повному обсязі вартості товару, зазначеної в інвойсах та платіжних документах, а саме 1930,00 доларів США, чим порушено вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 51, п. 2 ч. 2 ст. 52, ч. 21 ст. 58, ч. 1 ст. 257 та ст. 368 МК України, п. 36.1 ст. 36 ПК України, що призвело до заниження податкових зобов`язань по сплаті ввізного мита за МД № UA805180/2019/012865 від 06.05.2019 року, та вимоги п. 190.1 ст. 190, п. 36.1 ст. 69 ПК України, що призвело до заниження податкових зобов`язань по сплаті ПДВ із ввезених на митну територію України товарів за МД № UA805180/2019/012865 від 06.05.2019 року.

При цьому, відповідач розглянув справу про порушення митних правил та виніс оскаржувану постанову, не переконавшись у належності повідомленні ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, фактично позбавивши останнього права на захист, а також не вжив дій, спрямованих на повне, всебічне та об`єктивне дослідження обставин справи. Крім того, під час накладення адміністративного стягнення уповноваженою службовою особою Сумської митниці було порушено строки притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки фактично подію вчинення правопорушення було виявлено 12.02.2021 року, в день отримання Слобожанською митницею Держмитслужби листа Сумської обласної прокуратури з інформацією щодо можливих порушень митного законодавства з визначення митної вартості транспортних засобів. Зауважив, що зі змісту постанови про порушення митних правил №0269/80500/21 від 12.02.2022 року вбачається, що декларування товару від імені ОСОБА_1 здійснювала його уповноважена особа, а саме представник ТОВ «Автопорт-Сервіс» Кисіль А.Ю., проте відповідачем не досліджувалися обставини участі останнього у вчиненні дій з митного оформлення. Так само представником Сумської митниці під час розгляду справи про порушення митних правил не було вчинено дій, спрямованих на встановлення дійсних обставин справи, виявлення прямого умислу та наявності спеціальної мети, спрямованої на ухилення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, в діях ОСОБА_1 . Тому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №0269/80500/21 від 12.01.2022 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 38894,49 грн.; стягнути із Сумської митниці витрати, понесені на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 31.01.2022 року відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін.

Представник Сумської митниці Державної митної служби України, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не сповістив, відзиву на позовну заяву чи будь-яких інших пояснень з приводу заявлених вимог не надав, що не перешкоджає розгляду справи у його відсутність на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши докази та пояснення, викладені у заявах по суті справи, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою в.о. першого заступника начальника Сумської митниці Хом`яка А.В. у справі про порушення митних правил №0269/80500/21 від 12.01.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 38894,49 грн.

Згідно фабульної частини вказаної постанови, ОСОБА_1 вчинив неправомірні дії, спрямовані на незаконне зменшення митних платежів при митному оформленні товару «Легковий автомобіль, що був у використанні, марки FORD; модель ESCAPE. Номер кузова (VIN): НОМЕР_1 . Календарний рік виготовлення та модельний рік виготовлення: 2016. Тип кузова: універсал. Колір: червоний. Тип двигуна: бензиновий. Робочий об`єм циліндрів: 1999 куб.см. Призначений для перевезення пасажирів на дорогах загального користування», шляхом недекларування в повному обсязі вартості товару, зазначеної в інвойсах та платіжних документах, а саме 1930,00 доларів США, чим порушено вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 51, п. 2 ч. 2 ст. 52, ч. 21 ст. 58, ч. 1 ст. 257 та ст. 368 МК України, п. 36.1 ст. 36 ПК України, що призвело до заниження податкових зобов`язань по сплаті ввізного мита за МД № UA805180/2019/012865 від 06.05.2019 року, та вимоги п. 190.1 ст. 190, п. 36.1 ст. 69 ПК України, що призвело до заниження податкових зобов`язань по сплаті ПДВ із ввезених на митну територію України товарів за МД № UA805180/2019/012865 від 06.05.2019 року (а.с.16-17).

Позивач не згоден із вказаною постановою, вважає її незаконною і такою, що підлягає скасуванню, з огляду на численні порушення посадовою особою Сумської митниці норм законодавства при розгляді справи про порушення митних правил.

Суд, дослідивши наявні у справі матеріали в їх сукупності, дійшов до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 489 МК України).

За змістом ч. 1 ст. 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії (ч. 5 ст. 255 МК України).

З моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації (ч. 8 ст. 264 МК України).

Стаття 458 МК України передбачає, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Згідно зі ст. 485 МК України, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Отже, згідно диспозиції даної норми порушення митних правил має місце у разі зазначення декларантом з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги або кількості товару, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

В цій категорії справ сформована стала судова практика, в якій суд касаційної інстанції послідно вказує на те, що для притягнення до відповідальності на підставі статті 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, зокрема, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, й наявність прямого умислу (постанови Верховного Суду від 11.06.2021 року по справі №751/611/17, від 15.07.2021 року по справі №521/7970/16-а, від 18.03.2021 року по справі №760/14741/16-а).

У відповідності до ст. 531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

За правилом ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 495 МК України).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Представник Сумської митниці, будучи сповіщеним належним чином про час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не з`явився, будь-яких належних і ствердних аргументів на спростування пояснень позивача та підтвердження правомірності винесення рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, не надав; докази наявності прямого умислу в діях ОСОБА_1 щодо внесення неправдивих відомостей під час здійснення митних формальностей відносно представленого для митного оформлення товару «Легковий автомобіль, що був у використанні, марки FORD; модель ESCAPE. Номер кузова (VIN): НОМЕР_1 . Календарний рік виготовлення та модельний рік виготовлення: 2016. Тип кузова: універсал. Колір: червоний. Тип двигуна: бензиновий. Робочий об`єм циліндрів: 1999 куб.см. Призначений для перевезення пасажирів на дорогах загального користування», з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, матеріали справи не містять.

Згідно п. 3. ч. 3 чт. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи викладене та зважаючи на встановлені судовим розглядом обставини справи, оскільки відповідач у судове засідання не з`явився та жодних доказів на підтвердження правомірності свого рішення не представив, тому суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови в справі про порушення митних правил №0269/80500/21 від 12.01.2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 38894,49 грн., у зв`язку з необ`єктивністю та неповнотою здійснення провадження у справі й ненадання можливості особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, взяти участь під час розгляду справи та скористатися правом на захист.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

У відповідності до положень ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України).

При цьому, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року по справі №826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Встановлена на законодавчому рівні можливість сторін отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту своїх прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції.

З наявних у справі матеріалів вбачається, що 25.01.2022 року між Адвокатським об`єднанням «Веріта Груп», в особі старшого партнера адвоката Хурсенка С.О., та ОСОБА_1 (в якості Клієнта) було укладено Договір №б/н про надання правничої допомоги в адміністративній справі, за умовами якого адвокат прийняв на себе зобов`язання представляти права і законні інтереси Клієнта в суді та здійснювати професійну діяльність згідно з умовами Договору з усіма, без обмежень, користуватися правами представника, у зв`язку із захистом Клієнта в справі про порушення митних правил та оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України (а.с.19).

Пунктом 2.3 Договору передбачено обов`язок Клієнта сплатити гонорар Адвокатському об`єднанню в розмірі та в строк, згідно умов Договору.

Гонорар Адвокатського об`єднання складає 5000 грн. (п. 4.2 Договору).

На виконання умов Договору про надання правничої правової допомоги, 26.01.2022 року ОСОБА_1 сплатив на користь АО «Веріта Груп» грошові кошти в розмірі 5000,00 грн., що підтверджується платіжним доручення АТ «ПУМБ» № від 26.01.2022 року (а.с.20-21).

Тобто, факт понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу підтверджується належними і допустимими доказами, доданими до матеріалів адміністративного позову.

Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу з обґрунтуванням причин їх неспівмірності наданим послугам від представника відповідача до канцелярії суду не надходило.

Крім того, при зверненні до суду із вказаною позовною заявою ОСОБА_1 було сплачено 496,20 грн. судового збору.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці на користь позивача підлягають відшкодуванню 5000,00 грн. витрат, понесених на професійну правничу допомогу, а також 496,20 грн. в рахунок повернення судового збору.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 246, 72-77, 255, 286 КАС України, ст.ст. 248, 255, 264, 458, 485, 486, 489, 531 МК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову в.о. першого заступника начальника Сумської митниці Хом`яка Андрія Васильовича у справі про порушення митних правил №0269/80500/21 від 12.01.2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винувати у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 38894 грн. 49 коп., скасувати, а провадження у справі закрити.

Відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. 00 коп., а також 496 грн. 20 коп. в рахунок повернення судового збору.

Рішення суду, у справах за ст. 286 КАС України, може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Фоменко