Справа № 204/1815/22
Суддя: Черкез Д. Л.
Дата ухвалення: 2022-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/1815/22
Провадження № 2-а/204/44/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Старостенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області в особі інспектора роти № 6 батальйону № 6 лейтенанта поліції Яворської Анастасії Володимирівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2022 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області в особі інспектора роти № 6 батальйону № 6 лейтенанта поліції Яворської Анастасії Володимирівни, в якій він просив скасувати постанову серії БАА № 124778 від 19 березня 2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, і закрити справу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 19 березня 2022 року, він, керуючи автомобілем Porsche Macan R4, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по автомобільному шляху М08 в напрямку українсько-словацького кордону з метою вивезення дітей та жінок до Словаччини, змушений був на вимогу інспектора поліції здійснити зупинку на перехресті. Коли він зупинився до нього підійшов поліцейський роти № 6 батальйону № 6 УПП в Закарпатській області капрал поліції Яворська А.В. і повідомила, що він керуючи автомобілем порушив п. 16.4.в Правил дорожнього руху - забороняється виїжджати на будь-яке перехрестя, у тому числі при сигналі світлофора, що дозволяє рух, якщо утворився затор, який змусить водія зупинитися на перехресті, що створить перешкоду для руху інших транспортних засобів і пішоходів. Він відразу спробував пояснити, що змушений був зупинитися на вимогу інспектора поліції, з метою запобігання дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, потік автомобілів був настільки інтенсивним, що він не мав змоги зупинитися раніше, а тим більше він не створив перешкод на перехресті іншим транспортним засобам, а навпаки запобіг зіткненню з іншим транспортним засобом внаслідок блокування транспортного засобу яким він керував інспектором поліції. Після цього, лейтенант поліції почав вимагати від нього здійснити рух заднім ходом на перехресті, на що він відмовився, оскільки наразив би на небезпеку інших учасників руху. Правил дорожнього руху він не порушував. Лейтенант поліції винесла оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення, на якій він поставив підпис та попросив надати йому в якості підтверджуючих документів та доказів відеофіксацію вчиненого ним правопорушення, оскільки хотів переглянути в динаміці вчинюване ним порушення та зазначити лейтенанту поліції на неможливість проїхати іншим чином перехрестя. Лейтенант поліції повідомила про відсутність відеофіксації вчиненої ним зупинки та при цьому погодилася, що здійснені ним дії не створювали небезпеку для інших учасників дорожнього руху. В оскаржуваній постанові відсутні будь-які докази, що підтверджують здійснене ним порушення, та відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Вважає, що прийнята відносно позивача постанова про адміністративне правопорушення складена незаконно, з порушенням норм діючого законодавства, не відображає об`єктивності вчинюваних позивачем заходів з метою запобігти настанню більш тяжких наслідків. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом.

18 травня 2022 року від представника відповідача Ісак Д.І. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Працівники органів і підрозділів Національної поліції (поліцейські) при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції, а не від свого імені. Таким чином, належним відповідачем у справі щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення повинен бути відповідний орган Національної поліції, у даній справі Департамент патрульної поліції. Проте, даний адміністративний позов позивачем заявлено до інспектора патрульної поліції у Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Яворської А.В., тобто до неналежного відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. 19 березня 2022 року екіпаж патрульної поліції під час несення служби на автомобільній дорозі М-08 «Об`їзд м. Ужгорода контрольно-пропускний пункт «Ужгород» км. 10 помітив транспортний засіб Porsche Macan R4, номерний знак НОМЕР_1 , водій якого порушив ПДР України, а саме пункт 16.4 ПДР України, тобто здійснив виїзд на перехрестя при заторі, що призвело до зупинки транспортного засобу на перехресті і створило перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відповідно до положень ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» вищевказаний автомобіль було зупинено. Водієм зазначеного автомобіля виявився позивач. Інспектор належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу зупинки та перевірки документів, попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 ПДР України. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 16.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Після цього водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Всі усні доводи позивача були взяті до уваги при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Інспектором з дотриманням вимог чинного законодавства України було прийнято рішення по справі на місці вчинення адміністративного правопорушення. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що був змушений здійснити зупинку на перехресті на вимогу інспектора. Однак, звертає увагу суду, що відповідно п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР. Положеннями п. 16.4 ПДР України забороняється виїжджати на будь-яке перехрестя, у тому числі при сигналі світлофора, що дозволяє рух, якщо утворився затор, який змусить водія зупинитися на перехресті, що створить перешкоду для руху інших транспортних засобів і пішоходів. Отже, позивач знехтував ПДР України та здійснив зупинку на перехресті перешкоджаючи іншим учасникам дорожнього руху. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Інспектор за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю оцінив докази. Так, останній разом зі своїм напарником (іншим інспектором, що був в його екіпажі) стали свідками того як водій ОСОБА_1 19 березня 2022 року здійснив виїзд на перехрестя при заторі, що призвело до зупинки транспортного засобу на перехресті і створило перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, порушивши п. 16.4 ПДР України, у зв`язку з чим інспектор мав всі підстави вважати, що позивачем вчинено адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 ст. 122 КУпАП. Сама незгода позивача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності. Враховуючи викладене просить суд відмовити позивачу ОСОБА_1 у задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.4 ст. 229 КАС України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 19 березня 2022 року інспектором взводу № 1 роти № 2 Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Яворською Анастасією Володимирівною була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 124778 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. (а.с. 5).

Відповідно до вказаної постанови серії БАА № 124778 від 19 березня 2022 року, водій ОСОБА_1 , 19 березня 2022 року, о 18.03 год., на автомобільній дорозі М-08, керуючи транспортним засобом Porsche Macan R4, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку на перехресті, чим порушив п. 16.4 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов`язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 16.4 Правил дорожнього руху, забороняється виїжджати на будь-яке перехрестя, у тому числі при сигналі світлофора, що дозволяє рух, якщо утворився затор, який змусить водія зупинитися на перехресті, що створить перешкоду для руху інших транспортних засобів і пішоходів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядають органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за частиною 2 статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач у позовній заяві наполягає на тому, що 19 березня 2022 року він, керуючи транспортним засобом Porsche Macan R4, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по автомобільному шляху М-08 в інтенсивному потоці машин, дійсно був вимушений зупинитись на перехресті з метою запобігання дорожньо-транспортній пригоді та оскільки він не мав змоги зупинитись раніше, при цьому перешкод для руху інших транспортних засобів він не створював та не порушував Правил дорожнього руху, в тому числі і вимог п. 16.4 Правил дорожнього руху.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 96 КАС України зазначено, що речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи.

Однак, стороною відповідача на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, не було надано суду жодного доказу, які б підтверджували факт порушення позивачем вимог п. 16.4 Правил дорожнього руху.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що свідками того, як позивач здійснив виїзд на перехрестя при заторі були інспектор ОСОБА_2 та її напарник (інспектор, що був у екіпажі). Однак, жодних письмових пояснень цих осіб або рапортів з приводу описаної в оскаржуваній постанові події, до відзиву на позовну заяву не долучено. До відзиву на позовну заяву взагалі не долучено жодного доказу.

Таким чином, доказів, які б спростовували твердження позивача про те, що 19 березня 2022 року він, керуючи транспортним засобом Porsche Macan R4, номерний знак НОМЕР_1 , не порушував Правил дорожнього руху, в тому числі і вимог п. 16.4 Правил дорожнього руху, а зупинка позивача була вимушеною з метою запобігання дорожньо-транспортній пригоді, стороною відповідача суду не надано, хоча в даній категорії справ обов`язок доводити правомірність прийнятого рішення та наявність обставин, які стали підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, покладено саме на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачем 19 березня 2022 року було порушено вимоги п. 16.4 Правил дорожнього руху, тобто не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, тому суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та скасувати оскаржувану постанову.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП за постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 124778 від 19 березня 2022 року підлягає закриттю.

Посилання відповідача на неналежність відповідача по справі суд вважає безпідставними та відхиляє, оскільки згідно приписів ч. 4 ст. 46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (ст. 4 КАС України). Отже, управління патрульної поліції в Закарпатській області представлене його посадовою (службовою) особою - інспектором роти № 6 батальйону № 6 лейтенанта поліції Яворською Анастасією Володимирівною є належним відповідачем по справі, що прямо передбачено приписами діючого КАС України.

Оцінюючи у сукупності усі інші аргументи сторін, наведені ними в обґрунтування своїх вимог або заперечень, суд до уваги їх не бере, оскільки вони не відноситься до предмета спору та є явно необґрунтованими.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, оскільки відповідач по справі Управління патрульної поліції в Закарпатській області в особі інспектора лейтенанта поліції Яворської Анастасії Володимирівни є посадовою особою Департаменту патрульної поліції, який є суб`єктом владних повноважень, то судовий збір у розмірі 496,20 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, підлягає стягненню з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.

На підставі ст.ст. 122, 213, 222, 254, 258, 288 КУпАП, та керуючись ст.ст. 1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 139, 229, 242-246, 286 КАС України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області в особі інспектора роти № 6 батальйону № 6 лейтенанта поліції Яворської Анастасії Володимирівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 124778 від 19 березня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень, 20 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л. Черкез