Справа № 336/7253/21
Суддя: Галущенко Ю. А.
Дата ухвалення: 2022-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/7253/21
Провадження № 2-а/336/17/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2022 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., розглянувши адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського 3 батальйону 1 роти УПП в Запорізькій області рядового поліції Привалова Олександра Вікторовича, УПП в Запорізькій області ДПП, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4706825 від 30.08.2021 р. про накладення адміністративного стягнення та закрити справу.

В обґрунтування позову зазначив, що 30 серпня 2021 року поліцейським 3 батальйону 1 роти УПП в Запорізькій області рядовим поліції Приваловим О.В. винесено Постанову серія ЕАО № 4706825, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340,00 грн.

Згідно з оскаржуваною постановою, 30 серпня 2021 року о 18 год. 18 хв., 307 км, водій керуючи транспортним засобом перетнув горизонтальну дорожню розмітку 1.1 (Суцільна вузька лінія), чим порушив п. 8.5.1 ПДР - Порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач з вказаною постановою не згоден, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню на підставі наступного.

В порушення інструкції інспектор поліції не роз`яснив позивачу права і обов`язки визначені законодавством, крім того, відмовив у розгляді клопотання щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю скористуватися юридичною допомогою.

Позивач рухався по дорозі із зустрічним рухом по одній полосі із дорожньою розміткою відповідно до розділу 34 п.п, 1.1 ПДР України, тобто із суцільною лінією, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркуваннн і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

В даному випадку 30 серпня 2021 року Позивач рухаючись на дорозі М-18, оцінивши дорожню обстановку, впевнившись у безпеці руху збирався з`їжджати з даної дороги та повертати ліворуч. Пригальмувавши перед поворотом ліворуч ОСОБА_1 стало зрозумілим, що він переплутав дорогу та здійснювати поворот ліворуч зарано і продовжив рух прямо не перетинаючи дорожньої розмітки 1.1 ПДР України, що була перервана перед перехрестям. Вказані пояснення Позивача поліцейським не було нрийияіо до уваги та не надано належної оцінки.

Отже, враховуючи дорожні умови, наявність перешкод на даній ділянці дороги, інтенсивність та рівень організації дорожнього руху, крім того, врахувавши всі фактори Позивач не порушував Правил дорожнього руху, перешкод у здійснені права керування іншим особам не доставляв. Винним себе не визнає, при цьому Правил дорожнього руху не порушував та Позивачу навіть не було повідомлено про будь-яке вчинене порушення зазначених Правил, вважаємо, що вина ОСОБА_1 у скоєні правопорушення не була доказана поліцейським.

Під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час «сумнівною» розгляду справи інспектором не було вжито будь-яких заходів щодо допиту або залучення у якості свідків пішоходів, або осіб які б мали змогу підтвердити/спростувати обставини правопорушення зазначеного відповідачем.

Таким чином, твердження поліцейського про порушення ОСОБА_1 вимог ПДР України, є лише його суб`єктивною думкою та припущенням, яке не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвалою судді від 12.10.2021 прийнято до розгляду адміністративний позов, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання, надано учасникам справи строк для надання заяв по суті справи.

17.02.2022 на адресу суду надійшов відзив, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову зазначаючи, що, твердження позивача вводять суд в оману, що наводить на думку, що позивач бажає ухилитися від адміністративної відповідальності та вчинене адміністративне правопорушення. Також, представник відповідача вказує, що інспектором було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених статтею 268 КУпАП при розгляді справи. Чинним законодавством передбачено спрощену процедуру розгляду посадовими особами патрульної поліції справ про адміністративне правопорушення, передбачених КУпАП.

До відзиву на позовну заяву представником відповідача було долучено диск з відео з нагрудного реєстратора інспектора.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч. 5 ст. 262 КАС України).

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Заперечення позивача проти притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху стосуються відсутністю доказів вчинення правопорушення, не врахування усних пояснень та не роз`яснення прав.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість прийнятої постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з прийняттям постанови про адміністративне правопорушення з визнанням його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення стягнення.

Підставами для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Це право передбачено ч. 2 ст.55 Конституції України та статтею 6 КАС України.

За приписами ч. 5 ст. 242 КАСУ України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд, виклавши її по справі №760/2846/17 від 14.03.2018.

Як зазначено у ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до постанови серії ЕАО №4706825, 30.08.2021 о 18:18 на 307 км автодороги М-18 керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN SHARAN», д.н. НОМЕР_1 , перетнув горизонтальну дорожню розмітку суцільна вузька лінія 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п. 8.5.1 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення в розмірі 340,00 грн.

За вимогами ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП України встановлено адміністративну відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до п. 2.3 Розділу 2 ПДР водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з пунктом 8.1 Правил дорожнього руху регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до пункту 8.5 Правил дорожнього руху дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил (пункт 8.5.1 Правил дорожнього руху).

Так, відповідно до п. 1.1 розділу 34 ПДР 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15.

Згідно вимог п. 34.1 ПДР лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється.

Позивач вказує, що Правила дорожнього руху не порушував, окрім того зазначає, що йому не було роз`яснено його права та обов`язків. Однак, жодних доводів та обставин в обгрунтування даного твердження у позові не зазначає.

Відеозапис на диску, що долучений представником відповідача до відзиву та який було досліджено судом при розгляді справи по суті свідчить про те, що позивач керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN SHARAN», д.н. НОМЕР_1 , перетнув суцільну вузьку лінію горизонтальної дорожньої розмітки. Окрім того, відповідачем надано відеозапис з якого судом встановлено, що позивачем було підтверджено, що йому відомі та зрозумілі його права та обов`язки.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з п.7 постанови серії ЕАО № 4706825 від 30.08.2021 р. оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності містить інформації про фіксацію правопорушення.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У відповідності до ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивачем не надано жодного доказу в підтвердження протиправності дій відповідача, чи в спростування підстав притягнення його до адміністративної відповідальності.

Докази, які б спростовували факт порушення позивачем статтю 122 КУпАП, судом не встановлені, за таких підстав суд вважає вимоги позивача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення необґрунтованими.

Положеннями ст.90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування постанови від 30.08.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., та вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки доказів, які мали б спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, а судом таких обставин не було встановлено.

Керуючись ст. ст. 7, 33, 122, 251, 280 КУпАП, та ст.ст. 77, 90, 242-246, 263 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до поліцейського 3 батальйону 1 роти УПП в Запорізькій області рядового поліції Привалова Олександра Вікторовича, УПП в Запорізькій області ДПП, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ю.А.Галущенко