Справа № 365/64/22
Суддя: Хижний Р. В.
Дата ухвалення: 2022-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 365/64/22
Номер провадження: 2-а/365/3/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 травня 2022 року смт Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ХИЖНОГО Р.В.

за участю секретаря судового засідання МАТВІЄНКО Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду №3 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, з особливостями, визначеними законом для окремих категорій термінових адміністративних справ, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання дій інспектора протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

15 лютого 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Згурівського районного суду Київської області з вище зазначеним позовом, в якому зазначає, що 02 лютого 2022 року об 11 годині 00 хвилин, керуючи транспортним засобом КАМАЗ 532212, д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом, д.н.з. НОМЕР_2 , на автотрасі Київ-Харків він відчув, що причеп уводить від прямолінійної траєкторії. З метою перевірки стану автомобіля, він здійснив вимушену зупинку та встановив пошкодження шини причепа. З метою усунення технічної несправності причепа та для того, щоб не створювати перешкод в русі транспортним засобом, він замінив пошкоджену шину та мав намір замінити її на першому ж шино монтажі. За даними Google Maps, найближчий шино монтаж знаходиться в Іванкові на відстані приблизно 30 км. Своїм перебуванням на автодорозі із пошкодженими шинами він би створював небезпеку в русі для інших учасників дорожнього руху. Ця небезпека, за тих обставин, не могла бути усунута іншими засобами. Якщо його діями заподіяна шкода суспільним інтересам, то ця шкода є значно меншою, ніж відвернена шкода. На 76 км автодороги Київ-Харків його зупинив інспектор ДПС Семеняка О.В., який притягнув позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не взявши до уваги його пояснення. Вважає, що прийняте рішення є незаконним, оскільки в його діях відсутня вина. У силу принципу невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (постанова ВС/КАС від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а). Представник відповідача не надав докази його вини та інші докази.

У зв`язку з вище зазначеним, просить суд визнати дії інспектора ДПП у м. Бориспіль УПП у Київській області, лейтенанта Семеняки Олександра Вікторовича протиправними та скасувати постанову від 02.02.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО № 5280138 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В разі задоволення позову застосувавти до відповідача положення ст. 139 КАС України.

Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 17.02.2022 поновлено позивачу строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО № 5280138 від 02.02.2022, як такий, що пропущений з поважних причин, відкрито провадження в адміністративній справі.

15 березня 2022 року (згідно з поштовим штемпелем) представник відповідача направив до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позову. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що позивач визнає факт того, що 02.02.2022 о 12 год. 46 хв., на 76 мк а/д Київ-Харків, керував автомобілем КАМАЗ 532212, д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом, д.н.з. НОМЕР_2 , у якого на одній осі було встановлено шини різних моделей з різним типом малюнка протектора. На підтвердження порушення позивачем ПДР, відповідно до ст. 251 КУпАП та ст. 77 КАС України, станом на дату подання відзиву, не є можливим надати DVD-R диск із записами з портативного відео реєстратора «475725» (у графі 7 «До постанови додаються:» постанови міститься посилання на цей засіб фото та відео зйомки у вигляді напису «475725»), із зафіксованим фактом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки відповідно до розділу 8 «Загальний порядок зберігання та видачі відеозаписів» Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ від 18.12.2018 № 1026 визначений строк зберігання відеозаписів з портативних та відео реєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, становить 30 діб. Згідно з абзацом 9 розділу 15 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, за наявності технічної можливості матеріали про порушення правил дорожнього руху, зафіксовані за допомогою фото- і кінозйомки, відеозапису, зберігаються в підрозділі поліції в електронному вигляді протягом одного місяця з дати фіксації порушення, а у випадку наявності інформації про оскарження протягом строку оскарження та розгляду справи. У зв`язку з давністю події та отримання інформації про оскарження постанови лише 22.02.2022 відеозапис вчиненого правопорушення та розгляду справи у відповідача відсутній.

Позивач вказує, що вчинене правопорушення було вимушеною обставиною, що склалася за умов технічної несправності авто, однак не зазначає, що рухався у відповідності до пункту 31.5 ПДР, а саме: у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил, а саме, відповідно до пункту 9.9.в: аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена. Позивач не надав поліцейським письмових пояснень, а також жодної іншої письмової заяви чи клопотання, як під час підготовки так і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. У тексті позовної заяви позивач вказує, що надав усні пояснення на місці вчинення правопорушення та винесення оскаржуваного рішення. Твердження позивача, що він, начебто, змінив пошкоджене колесо та направлявся до найближчої станції технічного обслуговування, позивачем не доведене. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 25.06.2020 у справі № 520/2261/19 визначений ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності не є підставою для звільнення позивача від адміністративної відповідальності та скасування постанови. Європейський суд з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року вказав, що сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для сумніву, що відповідач діяв неправомірно. Пояснення позивача вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача.

Позовні вимоги про визнання дій інспектора поліції незаконними/протиправними не підлягають задоволенню, оскільки такі дії інспектора прямо передбачені та регламентовані чинним законодавством України, що відповідає правовому висновку Київського апеляційного адміністративного суду у рішенні № 754/13572/16 від 26.09.2017 та постанові Верховного Суду від 22.07.2019 у справі № 757/2757/16-а.

У зв`язку із введенням воєнного стану в Україні, представник відповідача просить суд поновити процесуальні строки відповідачу на подання відзиву у справі № 365/64/22 та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце його проведення були належним чином повідомлені.

На підставі ст. 229 КАС України фіксування судового засідання не проводилось.

Позивач та представник відповідача направили заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність.

Позивач позов підтримав повністю.

Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

З досліджених в ході судового розгляду письмових доказів судом встановлено, що 02 лютого 2022 року інспектором Департаменту патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області, лейтенантом поліції Семенякою Олександром Вікторовичем, винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО № 5280138, відповідно до якої на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що 02 лютого 2022 року о 12 годині 46 хвилин на 76 км автодороги Київ-Харків водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом КАМАЗ 532212, д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом, д.н.з. НОМЕР_2 , у якого на одній осі були встановлені шини з різним малюнком протектора, чим порушив п. 31.4.5 ПДР України керування водієм транспортним засобом, що має технічні несправності колес і шин. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, настає у випадку керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

В силу вимог встановлених правил ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому, водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Відповідно до п. 31.4.5 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, (пп. г) на одну вісь транспортного засобу встановлено шини з різними типами малюнків протектора для вантажних автомобілів.

В силу п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У позовній заяві позивач визнає обставини події, зазначені в постанові серії ЕАО № 5280138 від 02.02.2022, проте зазначає, що діяв в стані крайньої необхідності. Так, 02 лютого 2022 року об 11 годині 00 хвилин, керуючи транспортним засобом КАМАЗ 532212, д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом, д.н.з. НОМЕР_2 , на автотрасі Київ-Харків він відчув, що причеп уводить від прямолінійної траєкторії, у зв`язку з чим здійснив вимушену зупинку та встановив пошкодження шини причепа. З метою усунення технічної несправності причепа та для того, щоб не створювати перешкод в русі транспортним засобом, він замінив пошкоджену шину та мав намір замінити її на першому ж шиномонтажі. За даними Google Maps, найближчий шиномонтаж знаходився в Іванкові на відстані приблизно 30 км. На 76 км автодороги Київ-Харків його зупинив інспектор ДПС ОСОБА_2 та притягнув позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. При цьому інспектор ДПС Семеняка О.В. не взяв до уваги його пояснення.

В силу положення ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Відповідно до ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення у випадку вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю.

Заперечуючи на твердження позивача про те, що він діяв в стані крайньої необхідності, представник відповідача посилається на те, що позивач не надав доказів на підтвердження того, що він діяв в стані крайньої необхідності та не вказує, що рухався у відповідності до пункту 31.5 ПДР, а саме: у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил, а саме, відповідно до пункту 9.9.в: аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена.

Також, посилаючись на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 25.06.2020 у справі № 520/2261/19, зазначає, що визначений обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Окрім того, наголошує, що позивач не надав інспектору письмових пояснень, а також жодних заяв чи клопотань, а лише надав усні пояснення. На думку відповідача, пояснення позивача вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача.

Щодо позовних вимог про визнання є дій інспектора поліції протиправними, то вони, на думку відповідача, не підлягають задоволенню, оскільки інспектор поліції діяв в межах своїх повноважень та у встановленому законом порядку.

Щодо заперечень представника відповідача, суд зазначає наступне.

За загальним правилом, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Проте, в адм іністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (ч. 1, 2 ст. 77 КАС України).

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки предметом оскарження дії інспектора поліції та постанова про накладення адміністративного стягнення, суд перевіряє чи діяв інспектор в межах своїх повноважень та у відповідності до вимог закону, законність та обґрунтованість винесення постанови та досліджує, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону при розгляді справи та інше.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121 КУпАП підвідомчі органам Національної поліції (ст.222 КУпАП), одним з яких є Департамент патрульної поліції.

Положеннями КУпАП передбачена спрощена процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач не ставить під сумнів те, що інспектор діяв в межах своїх повноважень та у встановленому законом порядку, проте під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО № 5280138 не взяв до уваги пояснення позивача та не врахував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В силу ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, як застосуваня технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У п. 7 постанови серії ЕАО № 5280138 від 02.02.2022 зазначено, що до постанови додаються: «Відео бк 475725».

У своїй відповіді на позовну заяву представник відповідача зазначає, що, станом на дату подання відзиву, надати диск з відеозаписом немає можливості, оскільки строки зберігання відеозапису закінчились. При цьому зазначає, що інформацію про оскарження постанови отримали лише 22.02.2022.

Згідно з п. 3 розділу VІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА становить 30 діб.

Відповідно до п. 9 розділу XV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, за наявності технічної можливості матеріали про порушення правил дорожнього руху, зафіксовані за допомогою фото- і кінозйомки, відеозапису, зберігаються в підрозділі поліції в електронному вигляді протягом одного місяця з дати фіксації порушення, а у випадку наявності інформації про оскарження - протягом строку оскарження та розгляду справи.

Постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО № 5280138 винесена 02.02.2022. Інформацію про оскарження постанови відповідач отримав 22.02.2022, що ним визнається. Станом на дату отримання інформації про оскарження строк зберігання відеозапису не сплив і, відповідно до п. 9 розділу XV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не автоматичному режимі, мав бути продовжений на строк оскарження та розгляду справи. Проте відповідач не забезпечив збереження відеозапису.

Суд розцінює це як неналежне виконання процесуального обов`язку, передбаченого ч. 2 ст. 77 КАС України, щодо подання суду всіх наявних у нього документів та матеріалів, які можуть бути використані як докази у справі. Такі дії можуть розцінюватись також як спроба приховати зміст наданих позивачем ОСОБА_1 інспектору усних пояснень, які не були останнім враховані під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, оскільки це єдиний доказ як доведення, так і спростування факту вчинення адміністративного правопорушення, а також наявності, чи відсутності в діях ОСОБА_1 крайньої необхідності.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що ОСОБА_1 не надав інспектору поліції письмових пояснень, не подав письмових заяв чи клопотань, оскільки надання пояснень, подання заяв і клопотань є його правом, а не обов`язком (ст. 268 КУпАП), яким він скористався надавши усні пояснення під відеозапис, що не заперечується відповідачем.

Суд також не бере до уваги твердження відповідача, що ОСОБА_1 у позові не вказує, що рухався у відповідності до пункту 31.5 ПДР, а саме: у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил, а саме, відповідно до пункту 9.9.в: аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена, що ніби то спростовує те, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності. Суд звертає увагу на те, що диспозиція ч. 1 ст. 121 КУпАП не охоплює порушення зазначених вище норм, зокрема п. 9.9 в ПДР України. Таке твердження відповідача є припущенням, оскільки відповідач не надав жодного доказу, що ОСОБА_1 порушив вказані норми ПДР України та був притягнутий до відповідальності за їх порушення. Єдиний доказ, який, можливо, міг довести чи спростувати цей факт відеозапис, збереження якого та надання суду відповідач не забезпечив.

Посилання на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 25.06.2020 у справі № 520/2261/19, суд вважає не релевантним, оскільки справа, що розглядалась Великою Палатою Верховного Суду стосувалась зовсім інших правовідносин, не пов`язаних з оскарженням дій та рішень щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.12.2010 № 23-рп/2010 зазначає, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 5 КАС України закріплено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України); визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України).

В силу ч. 2 ст. 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У позовній заяві позивач просить суд визнати дії інспектора ДПП у м. Бориспіль УПП у Київській області, лейтенанта Семеняки Олександра Вікторовича протиправними та скасувати постанову від 02.02.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО № 5280138 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що інспектор ДПП у м. Бориспіль УПП у Київській області, лейтенант Семеняка Олександр Вікторович, під час винесення постанови про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, діяв в межах своїх повноважень та у порядку встановленому законом. Проте інспектор УПП Семеняка О.В. не врахував всіх обставин справи в їх сукупності, не дотримався принципу всебічного, повного та об`єктивного їх дослідження, а саме, не врахував поясненя позивача ОСОБА_1 про те, що він діяв в стані крайньої необхідності. Під час розгляду справи відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП за відсутності крайньої необхідності.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В силу положень п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

З огляду на вище зазначене, суд вбачає за необхідне позов задовольнити частково. На підставі ч. 2 ст. 9 та п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАО № 5280138 від 02 лютого 2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В частині позовних вимог про визнання дій інспектора ДПП у м. Бориспіль УПП у Київській області, лейтенанта поліції Семеняки Олександра Вікторовича, протиправними - відмовити.

На підставі ст. 139 КАС України стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань сплачений судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Керуючись ст. 77, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання дій інспектора протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАО № 5280138 від 02 лютого 2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В частині позовних вимог про визнання дії інспектора ДПП у м. Бориспіль УПП у Київській області, лейтенанта поліції Семеняки Олександра Вікторовича, протиправними - відмовити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань сплачений судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 25 травня 2022 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, адреса: вул. Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048, .

ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В. ХИЖНИЙ