Справа № 140/12000/21
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2022-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року ЛуцькСправа № 140/12000/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Волдінера Ф. А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом приватного підприємства «Мідас-Трейд» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Мідас-Трейд» (далі ПП «Мідас-Трейд», позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02 вересня 2021 року № про зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 81 485,00 грн та від 02 вересня 2021 року № про відмову у наданні бюджетного відшкодування в розмірі 687 915,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП «Мідас-Трейд» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2021 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 22 червня 2021 року № від`ємного значення з податку на додану вартість (далі - ПДВ), у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

За результатами перевірки ГУ ДПС у Волинській області було складено акт документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету №6264/07-03/36606249.

02 вересня 2021 року на підставі акту відповідачем ГУ ДПС у Волинській області було прийнято два податкові повідомлення-рішення №, №.

Згідно акту перевірки було визначено:

- у зв`язку з неможливістю підтвердити факт використання придбаних у ФОП ОСОБА_1 та ПП «УКРПАЛЕТСИСТЕМ» паливно-мастильних матеріалів у кількості 22 513, 618 л (29 684, 21 л - 7170, 592 л) на загальну суму 403 061,30 грн, крім того ПДВ 80 612,26 грн, у зв`язку з чим підлягають визначенню податкові зобов`язання з ПДВ на підставі абзацу «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України. Таким чином, ПП «Мідас-Трейд» в порушення абзацу «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України не нараховано податкові зобов`язання з ПДВ на суму 80 612,26 грн. Відповідно, платником занижено суму податкових зобов`язань року на суму ПДВ 80 612, 26 грн, що в свою чергу призвело до завищення рядка 19 та 21 декларації на цю ж суму;

- перевіркою достовірності та правильності визначення суми податкового кредиту за

травень 2021 року встановлено її завищення на суму ПДВ 872,33 грн, що призвело до завищення на цю ж суму показника рядка 19 та рядка 21 Декларації;

- перевіркою достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника в банку (показник рядка 20.2.1 Декларації) встановлено відсутність прав на отримання бюджетного відшкодування на загальну суму 687 915 грн.

Позивач не погоджується з висновками викладеним в акті документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету №6264/07-03/36606249 від 04 серпня 2021 року, а також податковими-повідомленнями рішеннями, що були складені на їх підставі від 02 вересня 2021 року №, № та вважає, що вони є протиправними та підлягають скасуванню з наступних обставин.

Позивач зазначає, що документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджети податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податки на додану вартість. яке становить більше 100 тис. гривень.

Так, законодавець чітко обмежив право перевіряючого органу проводити перевірку з будь-яких інших підстав у разі подання платником податку заяви на відшкодування з бюджету ПДВ з від`ємним значенням. Тобто, відповідач мав право провести перевірку виключно щодо законності декларування заявленого підприємством до відшкодування з бюджету від`ємного значення з ПДВ, в даному випадку лише виключно в межах заявленої суми 687 915 грн, яка виникла в результаті правовідносин ПП «Мідас-Трейд» та ТОВ «ДЕБАНТ УКРАЇНА».

Проте, як вбачається з акту перевірки контролюючий орган провів перевірку за увесь період вказаний у декларації перевіряючи усіх контрагентів з якими у підприємства відбувалися господарські операції.

Отже, вважає, що відповідач порушив норми податкового законодавства, а саме приписи підпункту 78.1.8. пункту 78.1 статті 78 ПК України та вийшов за межі своїх прав щодо здійснення перевірки усього зазначеного у декларації від`ємного значення з ПДВ. Такі дії відповідача є протиправними, з огляду на, що зазначені в акті перевірки факти порушення, а саме завищення від`ємного значення на загальну суму 81 484,59 грн є неправомірними.

З огляду на це, податкове повідомлення рішення від 02 вересня 2021 року № підлягає скасування, у зв`язку з відсутністю правової підстави проведення перевірки в даній частині.

Також, позивач зауважує, що на підтвердження господарських операцій підприємством було надано усі первинні документи, безпосередньо договори та видаткові накладні. В свою чергу, контролюючий орган, не взяв їх до уваги, а в акті перевірки закцентував увагу не на первинних документах, а на допоміжних, які фактично не впливають на реальність придбання та використання ППМ у своїй господарській діяльності.

Виявленні порушення в акті підлягають спростуванню: відсутність деталізації напрямку прямування та ділової мети поїздки, відсутність даних щодо залишків пального; подорожній лист не є первинним документом, який відображає рух активів по підприємству, даний документ є супровідним та інформативним, проте певні недоліки його заповнення не можуть жодним чином впливати на реальність використання ПММ у своїй господарський діяльності; розбіжність часу заправки автомобілів; кожен автомобіль на підприємстві може заправлятися в будь-який час, який є зручний для водія, тому будь-якої законної заборони у цьому не має. Тим більше час заправки не може впливати на фактичне використання даного пального у роботі, відсутність частини фіскальних чеків.

Первинним документом є видаткова накладна, оскільки увесь розрахунок за придбання ПММ підприємство проводить у безготівковій формі. З огляду, на це фіскальний чек є дублюючим документом, який підтверджує факт придбання пального, проте первинним залишається видаткова накладна. Усі підтверджуючі документи були наданні працівникам контролюючого органу.

Щодо постачальника ТОВ «Луцьк-Експо» та ТОВ «ТОП ШИНА» слід зазначити, що в рахунку на оплату, дійсно вказаний не вірний автомобіль, проте в акті виконаних робіт усе зазначено вірно. Вважаємо, що помилково зазначений в рахунку на оплату автомобіль не може бути свідчити про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції. Дана обставина спростовується наявними видатковими накладними.

Щодо правовідносин ПП «Мідас-Трейд» та ТОВ «ДЕБАНТ УКРАЇНА», з яких виникло право на відшкодування від`ємного значення з ПДВ на суму 687 915 грн, слід зазначити наступне.

Згідно акту перевірку, перевіркою встановлено, що декларування від`ємного значення ПДВ заявленого до відшкодування з бюджету, відбулось внаслідок накопичення товарних залишків, зокрема тканини поліпропіленової, нитки та тасьми поліпропіленових, придбаних у ТОВ «ДЕБАНТ УКРАЇНА».

Задля отримання бюджетного відшкодування потрібно дотримувати певних умов, однією із них є реальність здійснення господарської операції, а саме одержувач товарів суму ПДВ мав сплатити в попередніх і звітному податкових періодах постачальникам таких товарів.

В даному випадку, реальність здійснення фінансово-господарських операцій між ПП «Мідас-Трейд» та ТОВ «ДЕБАНТ УКРАЇНА» підтверджується наявністю діючого договору від 18 лютого 2015 року та наявність належним чином оформлених та зареєстрованих видаткових накладних.

Звертає увагу, що при проведенні перевірки контролюючий орган не намагався навіть дослідити факт придбання товарів, цікавився лише фактичними залишками по підприємству. Також, відмічає, що проведення інвентаризації 26 липня 2021 року жодним чином не може впливати на достовірність правовідносин з даним контрагентом.

Також, слід відмітити, що заявлено до відшкодування по даному контрагенту лише за період, який був повністю оплачений згідно видаткових накладних, решта сум по яких є кредиторська заборгованість не включалася до відшкодування.

З врахуванням викладеного позивач просить задовольнити позов повністю.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовних вимог не визнає, вважає позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. В обґрунтування зазначає, що у періоді, що підлягав перевірці (жовтень 2020 року-травень 2021 року) встановлено взаємовідносини ПП «Мідас-Трейд» із придбання ПММ (дизельне паливо та бензин) від постачальників ФОП ОСОБА_1 та ПП «УКРПАЛЕТСИСТЕМ».

ФОП ОСОБА_1 у вказаному періоді виписано та зареєстровано в ЄРПН податкових накладних на загальну суму 613 102,188 грн, в т.ч. ПДВ 102 183,698 грн (кількість 27 950,13 л ПММ). На підтвердження взаємовідносин до перевірки надано видаткові накладні та частину фіскальних чеків.

ПП «УКРПАЛЕТСИСТЕМ» у вказаному періоді виписано та зареєстровано в ЄРПН податкових накладних на загальну суму 39 888 грн, в т.ч. ПДВ 6 648 грн (кількість 1 734,08 л ПММ). На підтвердження взаємовідносин до перевірки надано видаткові накладні, фіскальні чеки та відомість обігу по обслуговуванню.

Перевіркою встановлено, що у ПП «Мідас-Трейд» наявні власні та орендовані наступні транспортні засоби: VOLVO ХС90 номерний знак НОМЕР_1 ; OPEL MOVANO номерний знак НОМЕР_2 ; RENAULT MEGANE номерний знак НОМЕР_3 ; VOLKSWAGEN CADDY номерний знак НОМЕР_4 ; RENAULT MEGANE номерний знак НОМЕР_5 ; CITROENC ROSSER номерний знак НОМЕР_6 ; MITSUBISHI COLT номерний знак НОМЕР_7 .

По транспортному засобу Opel Movano (номерний знак НОМЕР_2 ) за період з 01 жовтня 2020 року по 31 травня 2021 року оформлено шляхові листи із зазначенням часу виїзду з гаража 09:00, часу повернення в гараж 18:00 та відображенням різноманітних маршрутів, що свідчить про доставку продукції до покупців ПП «МІДАС-ТРЕЙД» даним транспортним засобом та підтверджується видатковими накладними та ТТН.

По інших транспортних засобах, які належать ПП «МІДАС-ТРЕЙД» за вказаний період оформлено шляхові листи із зазначенням маршруту «по місту», час виїзду з гаража 09:00, час повернення в гараж 18:00.

Крім того, у вищенаведених шляхових листах відсутні дані щодо залишків пального при виїзді та при поверненні, а також дані про витрати ПММ.

Перевіркою встановлено, що час виїзду з гаража всіх авто згідно шляхових листів є 9:00, час повернення 18:00, що не співпадає з годинами заправки транспортних засобів згідно фіскальних чеків.

Разом з тим, в даних шляхових листах відсутні відомості щодо маршруту руху даних транспортних засобів (окрім, автомобіля Опель Мовано НОМЕР_2 ), та в ході перевірки платником не надано накази на відрядження водіїв, про що складено відповідний акт №778/07-03/36606249 від 28 липня 2021 року. У зв`язку з вищевикладеним та зважаючи на відсутність частини фіскальних чеків, не можливо ідентифікувати, які саме автомобілі заправлялись згідно наданих фіскальних чеків.

Також, аналізом наданих подорожніх листів автомобіля Опель Мовано НОМЕР_2 встановлено розбіжності у пройденому кілометражі, коли автомобіль рухався в одному й тому ж напрямку. Наприклад, у напрямку Луцьк-Львів-Луцьк 23 жовтня 2020 року пройдений кілометраж становить 968 км, а 26 травня 2021 року - 400 км.

Щодо виявлених розбіжностей платнику надано запит про надання письмових пояснень. На даний запит ПП «Мідас-Трейд» надано відповідь вих. №74-07 від 28 липня 2021 року, яку контролюючим органом враховано при розрахунку даних використання ПММ. Порівняльну таблицю даних по автомобілю Опель Мовано НОМЕР_2 та дані перевірки щодо списання. Оплата, за поставлені паливно-мастильні матеріали проводилася через розрахунковий рахунок у безготівковому порядку. На підставі наданих до перевірки документів не можливо встановити фактичне використання ПММ у господарській діяльності підприємства, у зв`язку із: відсутністю деталізації напрямку прямування та ділової мети поїздок автомобілів VOLVO ХС90, номерний знак НОМЕР_1 ; RENAULT MEGANE, номерний знак НОМЕР_3 ; VOLKSWAGEN CADDY, номерний знак НОМЕР_4 ; RENAULT MEGANE, номерний знак НОМЕР_5 ; CITROEN C-CROSSER, номерний знак НОМЕР_6 ; MITSUBISHI COLT, номерний знак НОМЕР_7 ; відсутністю у подорожніх листах даних щодо залишків пального при виїзді та поверненні, а також фактичних витрат ПММ кожним із автомобілів; встановленими розбіжностями щодо часу заправки автомобілів, зважаючи на зазначений у подорожніх листах час повернення 18:00; відсутністю частини фіскальних чеків; відсутністю наказів про відрядження за вказаний період.

Таким чином, на підставі наданих до перевірки документів (видаткових накладних, фіскальних чеків, подорожніх листів, наказу про закріплення автомобіля тощо) не надається можливість встановити факт використання частини ПММ у господарській діяльності ПП «МІДАС-ТРЕЙД».

Відповідач вказує, що відповідно до абз. «г» п.198.5 ст.198 ПКУ платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Крім того, перевіркою встановлено, що ПП «Мідас-Трейд» до складу податкового кредиту декларації з ПДВ за січень 2021 року включено суму ПДВ 38,33 грн по постачальнику ТОВ «Луцьк-Експо».

Для підтвердження взаємовідносин із ТОВ «Луцьк-Експо» до перевірки надано наступні первинні документи: рахунок №, акт виконаних робіт.

Згідно вищенаведеного акту виконаних робіт, виконавцем ТОВ «Луцьк-Експо» для замовника ПП «МІДАС-ТРЕЙД» була виконана комп`ютерна діагностика для автомобіля із номерним знаком НОМЕР_8 (Renault Scenic, 2013 року випуску, №кузова НОМЕР_9 ) на загальну суму 230 грн, в т.ч. ПДВ 38,33 грн.

Відповідно до наданого до перевірки наказу №46-2021 від 25 травня 2021 року «Про закріплення автомобіля», рах.10 та договорів про оренду транспортних засобів, у ПП «МІДАС-ТРЕЙД» відсутній транспортний засіб із номерним знаком НОМЕР_8 (Renault Scenic, 2013 року випуску, №кузова НОМЕР_9 ), що відповідно унеможливлює фактичне виконання робіт із комп`ютерної діагностики ТОВ «Луцьк - Експо» для ПП «МІДАС-ТРЕЙД».

Тобто, викладене вище доводить, що ТОВ «Луцьк-Експо» допущено порушення норм податкового законодавства при постачанні (продажу) п. 201.1, абзацу першого п. 201.7 і абзацу першого п. 201.10 ст. 201 ПКУ, абзаців перших п. п. 5 і 18 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 2015 року №1307 (у редакції наказу Міністерства фінансів України 17 вересня 2018 року №763), зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 26 січня 2016 року за №137/28267, внаслідок безпідставного складання податкових накладних та їх реєстрації в Єдиному реєстрів податкових накладних та відповідно здійснено безпідставне формування податкового кредиту по господарських операціях для ПП «Мідас-Трейд».

Також, ПП «Мідас-Трейд» до складу податкового кредиту декларації з ПДВ за травень 2021 року включено суму ПДВ 530,00 грн по постачальнику ТОВ «ТОП ШИНА».

Тобто, викладене вище доводить, що ТОВ «ТОП ШИНА» допущено порушення норм податкового законодавства при постачанні (продажу) пункту 201.1, абзацу першого пункту 201.7 і абзацу першого пункту 201.10 статті 201 ПК України, абзаців перших п. п. 5 і 18 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 26 січня 2016 року за №137/28267, внаслідок безпідставного складання податкових накладних та їх реєстрації в Єдиному реєстрів податкових накладних та відповідно здійснено безпідставне формування податкового кредиту по господарських операціях для ПП «Мідас-Трейд».

Також, ПП «Мідас-Трейд» до розрахунку суми бюджетного відшкодування включено суму ПДВ 687 915 грн по постачальнику ТОВ «ДЕБАНТ УКРАЇНА» за періоди виникнення від`ємного значення жовтень-грудень 2020 року та лютий-березень, травень 2021 року.

Перевіркою встановлено, що декларування від`ємного значення з ПДВ, в т.ч. заявленого до відшкодування з бюджету, відбулось внаслідок накопичення товарних залишків, зокрема, тканини поліпропіленової, нитки та тасьми поліпропіленових, придбаних у ТОВ «ДЕБАНТ УКРАЇНА».

Крім того, представник відповідачів у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи проводити за участі сторін.

Відповідно до приписів частин п`ятої та шостої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Частиною шостою статті 12 КАС України визначено перелік справ незначної складності. Відповідно до пункту 10 вказаної норми справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною четвертою статті 257 КАС України встановлено перелік категорій справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Дана адміністративна справа не підпадає під вказаний перелік.

Таким чином, з огляду на характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому, беручи до уваги, що відповідачем було надано суду відзив на адміністративний позов з достатніми доказами, суд не вбачає підстав для розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Сторони скористались своїм правом на подання до суду заяв по суті справи, в яких письмово виклали свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, а тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 18 червня 2021 року позивачем подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4) (а. с. 60).

Так, у період з 20 липня 2021 року по 28 липня 2021 року працівниками ГУ ДПС у Волинській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП «Мідас-Трейд» () щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2021 року від`ємного значення з ПДВ, в тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, за наслідками якої складено акт від 04 серпня 2021 року №6264/07-03/36606249 (а. с. 12-45).

Як зазначено у висновках цього акта перевірки, перевіркою встановлені, зокрема, наступні порушення:

1) абзац «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України внаслідок чого занижено суму податкових зобов`язань в декларації за травень - 2021 року на суму ПДВ 80 612,26 грн, що в свою чергу призвело до завищення рядка 19 та рядка 21 декларації на цю ж суму;

2) підпункту «а» пункту 198.1, абзаців першого-третього пункту 198.2 та абзаців першого і другого пункту 198.3 статті 198 ПК України пункту 198.6 статті 198 ПК України, абзацу дев`ятнадцятого пункту 201.10 статті 201 ПК України, що призвело до завищення суми податкового кредиту декларації за травень 2021 року на суму ПДВ 872,33 грн, що в свою чергу призвело до завищення суми рядка 19 та рядка 21 декларації на цю ж суму;

3) абзац «б» пункту 200.4 статті 200 ПК України, на підставі чого ПП «Мідас-Трейд» відмовлено у бюджетному відшкодуванні на рахунок платника у банку у податковій Декларації за травень 2021 року на загальну суму ПДВ 687 915 грн.

На підставі даного акта перевірки ГУ ДПС у Волинській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 02 вересня 2021 року № та № (а. с. 47-51).

У податковому повідомленні-рішенні від 02 вересня 2021 року № зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 81 485,00 грн, а відповідачем в податковому повідомленні-рішенні від 02 вересня 2021 року № відмовлено у наданні бюджетного відшкодування на суму 687 915,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як визначено підпунктом 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК України, розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності. Економічний ефект, зокрема, але не виключно, передбачає приріст (збереження) активів платника податків та/або їх вартості, а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

Пунктами 198.1-198.6 статті 198 ПК України врегульовано наступне.

До податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу таким орендарем.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;

придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності (підрядники та субпідрядники) можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації (п.200.7 ст.200 ПК України).

До податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації кваліфікованого електронного підпису відповідно до закону (п.200.8 ст.200 ПК України).

Як визначено абзацом «б» пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 44.2 статті 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Пунктом 138.2 статті 138 ПК України визначено: витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податків витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-XIV (далі Закон №996) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до частини першої статті 9 Закону №996, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Згідно з частиною другою статті 3 Закону №996 бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88 (далі Наказ №88).

Відповідно до пункту 1.2 Наказу №88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (пункт 2.1 Наказу №88).

Згідно з пунктом 2.4 Наказу № 88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Аналіз вищевказаних норм законодавства дає підстави зробити висновок, що наслідки господарської операції можуть враховуватися суб`єктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, зокрема при формуванні витрат, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону №996 та Наказу №88.

Із змісту статті 9 Закону №996 також вбачається, що первинні документи обов`язково мають фіксувати факт здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Так, господарські операції мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень стали висновки контролюючого органу про непідтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та ФОП ОСОБА_1 , ПП «УКРПАЛЕТСИСТЕМ», ТОВ «ТОП ШИНА».

Так судом встановлено, що між ФОП ОСОБА_1 (постачальник) та ПП «Мідас-Трейд» (покупець) укладено договір поставки дизельного палива (нафтопродуктів) від 01 липня 2020 року №37 (а. с. 73-74). Згідно даного договору постачальник на умовах визначених договором зобов`язується поставити покупцю дизельне паливо в асортименті (товар), а покупець зобов`язується прийняти товар від постачальника та оплатити його вартість. Розрахунки за договором здійснюються шляхом сплати наданих рахунків. Рахунки надаються подекадно з прикладенням заправних відомостей. Покупець сплачує рахунки протягом 1 (одного) банківського дня з моменту їх отримання у безготівкову вигляді. Місце отримання товару АЗС на території ПП «Надія-СК» за адресою с. Городище, вул. Миру, 1Б, Луцький район Волинська область.

Постачальником на адресу одержувача - ПП «Мідас-Трейд» виписано ряд видаткових накладних, зокрема: від 01 травня 2021 року №5, №12; від 01 травня 2021 року №11, №14; від 07 травня 2021 року №11; від 08 травня 2021 року №7; від 09 травня 2021 року №6; від 11 травня 2021 року №7; від 12 травня 2021 року №12; від 13 травня 2021 року №2, №26, №27, 7; від 14 травня 2021 року №22; від 15 травня 2021 року №1, №16; від 16 травня 2021 року №8; від 17 травня 2021 року №18, №19; від 18 травня 2021 року №2, №23; від 19 травня 2021 року №25; від 20 травня 2021 року №7, №16; від 21 травня 2021 року №5; від 22 травня 2021 року №16, №5; від 23 травня 2021 року №9; від 25 травня 2021 року №6, №15; від 26 травня 2021 року №6; від 28 травня 2021 року №11, №24; від 29 травня 2021 року №19; від 31 травня 2021 року №7 (а. с. 75-92). Отримання товару підтверджується також фіскальними чеками заправочної станції ОСОБА_1 .

Відтак, первинними бухгалтерськими документами підтверджується здійснення господарських операцій з поставки дизельного палива.

Щодо взаємовідносин позивача та ПП «УКРПАЛЕТСИСТЕМ», суд зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи між ПП «УКРПАЛЕТСИСТЕМ» (продавець) та ПП «Мідас-Трейд» (покупець) 07 вересня 2016 року укладено договір поставки нафтопродуктів №К-Ю-0916-323 (а. с. 93-95). Згідно пункту 3.1 даного договору продавець поставляє покупцю товар на умовах EXW-АЗС. На час укладення даного Договору, може бути два варіанти обслуговування пластикової карти «Електронний гаманець», ЛІТРОВИЙ ГАМАНЕЦЬ та/або ГРИВНЕВИЙ ГАМАНЕЦЬ. Також пунктом 3.2. договору визначено, що кількість, вид ПММ, встановлення ліміту та утримувача карти покупець зазначає в заявці на оформлення пластикових карт. Підтвердження погодження заявки та отримання пластикових карт фіксується підписанням Акту передачі пластикових карт.

Так, постачальником виписано видаткову накладну (ПММ) №043-8125 від 31 травня 2021 року на суму 5 170,28 грн (а. с. 96), а також надано обіг по обслуговуванню (а. с. 97).

При цьому, перевіркою встановлено, що ПП «Мідас-Трейд» до складу податкового кредиту Декларації З ПДВ за січень 2021 року включено суму ПДВ 38,33 грн по постачальнику ТОВ «Луцьк-Експо», та складено податкову накладну №17 від 05 січня 2021 року на суму 230,00 грн, в тому числі ПДВ 38,33 грн.

Для підтвердження взаємовідносин із ТОВ «Луцьк-Експо» надано рахунок № від 05 січня 2021 року та акт виконаних робіт №Лу-К-19167287 від 05 січня 2021 року (а. с. 98-99).

Згідно вищенаведеного акту виконаних робіт, виконавцем ТОВ «Луцьк-Експо» для замовника ПП «Мідас-Трейд» була виконана комп`ютерна діагностика для автомобіля із номерним знаком НОМЕР_8 Renault Scenic, 2013 року випуску, на загальну суму 230,00 грн, в тому числі ПДВ 38,33 грн.

Відповідач зауважив, що у ПП «Мідас-Трейд» відсутній транспортний засіб із номерним знаком НОМЕР_8 Renault Scenic, 2013 року випуску, що унеможливлює фактичне виконання робіт із комп`ютерної діагностики.

Така ж помилка у номерному знаці є в рахунку на оплату №692 від 31 травня 2021 року, згідно якої постачальником ТОВ «ТОП ШИНА» здійснено поставку товару на підставі договору поставки (а. с. 161).

Отримання товару підтверджується відповідною відміткою у видатковій накладній від 31 травня 2021 року №686 (а. с. 100).

Суд зазначає, що наявність деяких помилок чи неточностей у оформленні первинних документів, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12 червня 2018 року у справі №826/11879/13-а.

Разом з тим, позивачем до розрахунку суми бюджетного відшкодування включено ПДВ в розмірі 687 915 грн по постачальнику ТОВ «Дебант Україна» за періоди виникнення від`ємного значення жовтень-грудень 2020 року та лютий березень, травень 2021 року.

Перевіркою встановлено, що декларування від`ємного значення з ПДВ, в тому числі до відшкодування бюджету, відбулось накопичення товарних залишків, зокрема тканини поліпропіленової, нитки та тасьми поліпропіленових, придбаних у ТОВ «Дебант Україна».

Суд не погоджується з такими твердженнями відповідача з огляду на таке.

Згідно підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.

На виконання запиту контролюючого органу та контролюючого органу було проведено інвентаризацію 26 липня 2021 року, про що відповідно складено два акти про інвентаризацію товарів №1 та №2. Дані документи були надані перевіряючим після проведення інвентаризації.

Однак, контролюючий орган прийшов до висновку, що інвентаризація була проведена неякісно, тому відсутня можливість підтвердити законність декларування бюджетного відшкодування, яке виникло внаслідок накопичення товарних залишків, зважаючи на неможливість підтвердження їх фактичної наявності при проведені інвентаризації, та відповідно і достовірність обліку запасів.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Дебант Україна» та ПП «Мідас-Трейд» укладено договір купівлі-продажу від 18 лютого 2015 року №180215 (а. с. 119-120). На виконання вказаного договору були складені видаткові накладні №1405-01 від 14 травня 2021 року та №1504-06 від 15 квітня 2021 року та доставлені покупцю відповідно до ТТН від 14 травня №Р1405-01 та від 15 квітня 2021 року №Р1504-06 (а. с. 121-124).

З цього приводу суд зазначає, що первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників (пункт 2.15 Положення №88).

Тобто, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту та визначення витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Норми податкового законодавства не визначають місце знаходження платника податку (контрагента) та його звітування до контролюючих органів як критерій правового статусу платника податків (позивача), зокрема й щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, підприємство повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що є підставою для формування платником податкового обліку.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постановах від 19 червня 2018 року у справі №808/2447/17 та від 31 липня 2018 року у справі №820/3119/17.

Таким чином, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.

З оглядну на вище викладене, суд вважає, що відповідач в акті перевірки не навів жодних доказів, які б могли спростувати право на бюджетне відшкодування. Відсилання контролюючого органу на неякісну проведену інвентаризації і неможливість підтвердження фактичної наявності запасів станом на 26 липня 2020 року жодним чином не впливає на реальність господарських операцій, сплату ПП «Мідас-Трейд» сум ПДВ, які підлягають до бюджетного відшкодування.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані у даній справі податкові повідомлення-рішення винесенні відповідачем всупереч вимогам чинного законодавства України, а відтак є протиправними та підлягають скасуванню.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з того, що господарські операції між позивачем та його контрагентом здійснені відповідно до умов чинного законодавства, реальність яких підтверджується належним чином оформленими первинними документами, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПП «Мідас-Трейд» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 11 541,00 грн, сплачений згідно з платіжним дорученням від 21 жовтня 2021 року №3463 (а. с. 7).

Керуючись статтями 139, 243-245, 246, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 02 вересня 2021 року № та від 02 вересня 2021 року №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь приватного підприємства «Мідас-Трейд» судовий збір в розмірі 11 541 (одинадцять тисяч п`ятсот сорок одну) гривню 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Приватне підприємство «Мідас-Трейд» (04070, місто Київ, вулиця Почайнинська, будинок 50/49, квартира 17, ідентифікаційний код юридичної особи 36606249).

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 44106679).

Суддя Ф.А. Волдінер