Справа № 240/22938/21
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2022-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/22938/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Липа В.А.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

11 травня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Григорук В.С.,

представника відповідача: Домарацької В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінтрейд Полісся" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування розпорядження,

В С Т А Н О В И В :

у вересні 2021 року позивач, ТОВ "Укрінтрейд Полісся", звернулося до суду із позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області (відповідача), в якому просило визнати протиправним та скасувати розпорядження №375-р від 02 вересня 2021 року про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним (реєстраційний номер 1900180) за адресою місця торгівлі: м. Житомир, вул. Покровська, буд.239/В, що видана ТОВ "Укрінтрейд Полісся".

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 19.10.2021 позов задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що зміст оскаржуваного розпорядження від 02.09.2021 №375-р "Про анулювання ліцензії ТОВ "Укрінтрейд Полісся" вказує на те, що підставою його прийняття слугувала доповідна записка управління контролю за підакцизними товарами від 02.09.2021 №840/06-30-09-04-14, яка не відповідає жодній з визначених підстав, закріплених в статті 15 Закону №481/95-ВР, не містить конкретизації, яке саме встановлене порушення ст.15 Закону №481/95-ВР передувало прийняттю рішення про анулювання ліцензії позивача.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що судом першої інстанції не надано правової оцінки відсутності в позивача акту вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства щодо об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для роздрібної торгівлі пальним.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача зазначає, що судом першої інстанції чітко зазначено про розміщення модульних заправників автомобілів моторним паливом та зрідженим газом, установка та монтаж і зборка яких проводилась без здійснення будівельних робіт та без улаштування фундаменту, не потребують документів, що дають право на їх виконання, а такі модульні заправники автомобілів моторним паливом та зрідженим газом, після закінчення робіт по їх установці та монтажу (зборці) не підлягають прийняттю в експлуатацію в розумінні Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 року № 3038-VІ.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з`явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника сторони, яка прибула в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ТОВ "Укрінтрейд Полісся" отримано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за адресою місця торгівлі:Житомирська область, Богунський район, м. Житомир, вул. Покровська 239/В терміном дії з 01.07.2019 по 01.07.2024.

За результатами проведеної фактичної перевірки ТОВ "Укрінтрейд Полісся" складено акт від 30.08.2021 №8323/09-01/40306360, яким зафіксовано відсутність акту вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства , щодо об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для роздрібної торгівлі пальним.

Розпорядженням Головного управління ДПС у Житомирській області №375-р від 02 вересня 2021 року анульовано ліцензію ТОВ "Укрінтрейд Полісся" на право роздрібної торгівлі пальним (реєстраційний номер 1900180) за адресою місця торгівлі: м. Житомир, вул. Покровська, буд.239/В.

Вважаючи вказане розпорядження незаконним та безпідставним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом за захистом порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Так, Законом України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" (далі - Закон №481/95-ВР) визначені основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі пальним .

Законом України від 23 листопада 2018 року № 2628-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів" внесено зміни до Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", зокрема запроваджено ліцензування видів господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним. Зазначені зміни набрали чинності з 01 липня 2019 року.

За визначенням, зазначеним у частині 1 Закону №481/95-ВР, роздрібна торгівля пальним - це діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції/газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки.

Органом, який видає ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним та відповідно й здійснює контроль за дотриманням норм Закону №481/95-ВР, є Державна податкова служба України та її територіальні органи.

Порядок здійснення імпорту, експорту, оптової та роздрібної торгівлі пальним, його зберігання визначено статтею 15 Закону №481/95-ВР.

Вказана стаття також передбачає порядок видачі та анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Приписами частини 50 статті 15 Закону №481/95-ВР визначено вичерпний перелік підстав коли ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження.

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання.

Отже, вказаною нормою закріплено вичерпний перелік підстав за наявності яких ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження.

Слід також зазначити, що положеннями частини 38 статті 15 Закону №481/95-ВР визначено, що для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:

- документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;

- акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;

- дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки та початок експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Копії таких документів не подаються у разі їх наявності у відкритих державних реєстрах, якщо реквізити таких документів та назви відповідних реєстрів зазначено в заяві на видачу ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального.

Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник.

У разі якщо зазначені документи видані (оформлені) іншій особі, ніж заявник, такий заявник додатково подає документи, що підтверджують його право на використання відповідного об`єкта.

Після видачі/призупинення/анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/призупинення/анулювання відповідної ліцензії.

Вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється.

З аналізу вищевказаних норм чинного законодавства встановлено, що для отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним суб`єкт господарювання подає відповідну заяву та документи, перелічені у частині 38 статті 15 Закону №481/95-ВР.

Відповідно до системного аналізу положень ст.15 Закону №481/95-ВР слідує, що законодавством передбачено, що об`єктом ліцензування при здійсненні роздрібної торгівлі пальним може бути не тільки споруда, тобто об`єкт нерухомого майна або об`єкт завершеного будівництва, але й обладнання, що використовуються для роздрібної торгівлі на праві власності або користування, а також ємності, що використовуються для роздрібної торгівлі на праві власності або користування.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Як встановлено судом першої інстанції зміст оскаржуваного розпорядження від 02.09.2021 №375-р "Про анулювання ліцензії ТОВ "Укрінтрейд Полісся" вказує на те, що підставою його прийняття слугувала доповідна записка управління контролю за підакцизними товарами від 02.09.2021 №840/06-30-09-04-14, яка не відповідає жодній з визначених підстав, закріплених в статті 15 Закону №481/95-ВР.

Також, розпорядження від 02.09.2021 №375-р "Про анулювання ліцензії ТВ "Укрінтрейд Полісся" не містить конкретизації, яке саме встановлене порушення ст.15 Закону №481/95-ВР передувало прийняттю рішення про анулювання ліцензії позивача.

При цьому, з акту фактичної перевірки від 30.08.2021 встановлено, що посадовою особою контролюючого органу встановлений факт відсутності акту вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства щодо об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для роздрібної торгівлі пальним, що на думку відповідача і є порушенням ст.15 Закону №481/95-ВР.

Разом з тим встановлено, що на момент звернення до відповідача із відповідною заявою та пакетом документів на отримання ліцензії, подані документи відповідач вважав достатніми, адже 01.07.2019 позивачу було видано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним.

Водночас, матеріалами справи підтверджено, що позивач здійснює роздрібну торгівлю пальним за адресою: м.Житомир, вул. Покровська, буд.239/В на підставі виданої 01.07.2019 ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Також з матеріалів справи встановлено, що торгівля пальним здійснюється встановленою автозаправною станцією (модульний заправник), яка є пересувним виробом заводського виготовлення, що встановлюється без фундаменту, і тому, не є об`єктом нерухомості, оскільки нерухомим майном (нерухомістю) є земельна ділянка без поліпшень або земельна ділянка з поліпшеннями, які з нею нерозривно пов`язані, будівлі, споруди їх частини, а також інше майно, що згідно із законодавством належить до нерухомого майна. Модульні заправники є рухомим майном, тобто матеріальним об`єктом, який може бути переміщеним без заподіяння йому шкоди. Тобто, дані об`єкти не підпадають під визначення об`єктів завершеного будівництва в зв`язку з тим, що будь-яких будівельних робіт щодо їх створення не здійснювалось.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність у відповідача правових підстав для анулювання виданої позивачу ліцензії №1900180 від 01.07.2019 на право торгівлі пальним.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в позивача акту вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства щодо об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для роздрібної торгівлі пальним, колегія суддів вважає необґрунтованими оскільки відповідно до частини 3 статті 18 Закону №481 тимчасово, до 1 січня 2022 року, суб`єкти господарювання можуть отримувати ліцензію на право виробництва пального, право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального на відповідне місце здійснення такої діяльності без подання акта вводу в експлуатацію об`єкта або акта готовності об`єкта до експлуатації, або сертифіката про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо об`єктів, необхідних для здійснення відповідної діяльності, за умови подання копій документів, що підтверджують право власності на такі об`єкти нерухомого майна, виданих у встановленому законодавством порядку до 1 січня 2014 року.

Тобто, розміщення модульних заправників автомобілів моторним паливом та зрідженим газом, установка та монтаж і зборка яких проводилась без здійснення будівельних робіт та без улаштування фундаменту, не потребують документів, що дають право на їх виконання, а такі модульні заправники автомобілів моторним паливом та зрідженим газом, після закінчення робіт по їх установці та монтажу (зборці) не підлягають прийняттю в експлуатацію в розумінні Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 року № 3038-VІ.

Отже, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, під час розгляду справи не довів правомірності оскаржуваного розпорядження Головного управління ДПС у Житомирській області №375-р від 02 вересня 2021 року про анулювання ліцензії Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінтрейд Полісся" реєстраційний номер 1900180 від 01.07.209 на право роздрібної торгівлі пальним та не надав належних і достатніх доказів, які б спростували доводи позивача, а тому вказане розпорядження є протиправним та підлягає скасуванню.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 23 травня 2022 року.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.