Справа № 120/1383/22-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2022-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 р. Справа № 120/1383/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши в місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

01.02.2022 до суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення від 24.12.2021 № 12384/02-32-09-03/ НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 34000,00 грн за роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами без ліцензій.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 30.11.2021 посадовими особами Головного управління ДПС у Вінницькій області проведено фактичну перевірку підприємницької діяльності позивача щодо регулювання виробництва, зберігання та обігу спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального в Україні.

За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки № 11340/02-32-09-01-17/, яким встановлено порушення вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме здійснення реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

На підставі вказаного акта відповідач прийняв оспорюване рішення, яким застосував до позивача фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 34000,00 грн.

Позивач вважає таке рішення неправомірним та зазначає, що у наказі про призначення фактичної перевірки відсутні посилання на конкретні підстави призначення перевірки, окрім як на норми, що регулюють питання призначення перевірки, а також не вказано періоду діяльності, який буде перевірятися.

Крім того, на думку позивача, спірне рішення було прийняте з перевищенням строку, встановленого п. 86.6 ст. 86 Податкового кодексу України (далі ПК України), тобто з порушенням порядку його прийняття.

Ухвалою суду від 04.02.2022 відкрито провадження у справі за позовом ФОП ОСОБА_1 та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

22.02.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов заперечує та просить відмовити у його задоволенні.

Відповідач зазначає, що фактична перевірка щодо позивача була призначена на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, а саме для здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва, обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що є самостійною обставиною та не вимагає наявності та/або отримання в установленому порядку інформації про порушення законодавства. Таким чином, перевірка щодо позивача була призначена правомірно та з передбачених законом підстав. При цьому відповідач наголошує, що виконання контролюючим органом своїх обов`язків щодо організації податкового контролю, зокрема шляхом проведення фактичної перевірки, не є порушенням прав платника, не спричиняє і не може спричинити негативних наслідків для нього у випадку належного ведення господарської діяльності, фінансової звітності, бухгалтерського обліку у відповідності до норм податкового законодавства.

Крім того, відповідач вказує на те, що за результатами проведення фактичної перевірки позивача встановлено факт реалізації алкогольних напоїв і тютюнових виробів в асортименті без відповідних дозвільних документів, а саме ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами за період з жовтня 2019 року по березень 2020 року, що є порушенням вимог ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Також відповідач заперечує доводи позивача щодо недотримання положень ст. 86 ПК України і зауважує, що копію акта фактичної перевірки надсилалась позивачу поштою та була отримана ним 04.12.2021, після чого 24.12.2021 прийнято рішення про застосування до позивача штрафних санкцій.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ст. 12 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Частинами першою, другою статті 26 вказаного Закону визначено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Водночас законних підстав для зупинення провадження у цій справі не встановлено.

З огляду на викладене суд доходить висновку про відсутність правових перешкод для ухвалення рішення по суті справи.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та оцінивши доводи сторін на підтримку своїх вимог і заперечень, суд при вирішенні спору керується такими мотивами.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, яка визначає права контролюючих органів, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Водночас згідно з пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підстави проведення фактичної перевірки регламентовано статтею 80 ПК України, відповідно до пункту 80.2 якої фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів (пп. 80.2.1 п. 80.2 ст. 80);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80);

- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування (пп. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80);

- неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками (пп. 80.2.4 п. 80.2 ст. 80);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80);

- у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3 (щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп. 80.2.6 п. 80.2 ст. 80);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації (пп. 80.2.7 п. 80.2 ст. 80).

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Судом встановлено, що наказом Головного управління ДПС у Вінницькій області від 26.11.2021 № 4106к призначено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за місцем здійснення господарської діяльності ( АДРЕСА_1 , кафе-бар " ІНФОРМАЦІЯ_1 "), з 29.11.2021, терміном на 10 діб, період, що перевіряється, з 01.10.2019.

Правовою підставою для призначення вказаної перевірки стали положення пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, а фактичною доповідна записка управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Вінницькій області від 25.11.2021 № 1997/02-32-09-01 та наявна у контролюючого органу інформація баз даних ІТС "Єдине вікно подання електронної звітності (Ліцензування)" та ІС "Податковий блок" підсистема "Аналітична система", згідно з якою ФОП ОСОБА_1 в період з жовтня 2019 року по березень 2020 року здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами без відповідних дозвільних документів, а саме ліцензій на право роздрібного продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів. При цьому, згідно з інформацією та витягу даних "Ліцензійні програми", дія ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами закінчилась у ФОП ОСОБА_1 01.11.2018, а наступні ліцензій підприємець отримав 17.09.2020.

Суд враховує, що за змістом положень пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися у разі здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Отже, зазначені правові норми дозволяють проведення фактичної перевірки платника податків, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, які в силу приписів ст. 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" покладені на відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.04.2020 у справі № 815/1978/18 та підтримується Сьомим апеляційним адміністративним судом (постанови від 11.02.2021 у справі № 120/4406/20-а, від 05.04.2021 у справі № 120/3886/20-а та від 26.05.2021 у справі № 120/5445/20-а, від 22.07.2021 у справі № 120/5729/20-а).

З огляду на викладене та беручи до уваги наявну у відповідача податкову інформацію, суд погоджується з тим, що наказ про призначення фактичної перевірки щодо позивача був винесений на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначенні чинним законодавством України, і під час розгляду справи контролюючий орган довів наявність підстав для проведення перевірки, передбачених пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Крім того, суд відхиляє доводи позивача про те, що у наказі відсутнє посилання на період діяльності, який буде перевірятися. Адже зі змісту наказу Головного управління ДПС у Вінницькій області № 4106к від 26.11.2021 видно, що в ньому зазначено період перевірки починаючи з 01.10.2019 та, відповідно, до дня проведення фактичної перевірки, яку призначено з 29.11.2021 тривалістю 10 діб.

Також суд вважає безпідставними твердження позивача про порушення контролюючим органом порядку прийняття спірного рішення про застосування штрафних санкцій.

Відповідно до п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Пунктом 86.5 статті 86 ПК України визначено, що акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

Згідно з п. 86.8 ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

При цьому підлягають врахуванню положення пунктом 8 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року № 790, відповідно до яких рішення про застосування фінансових санкцій до суб`єкта господарювання за порушення норм Закону складається за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Як з`ясовано судом, за результатами перевірки ФОП ОСОБА_1 складено акт фактичної перевірки № 11340/02-32-09-01-17/ від 30.11.2021, яким зафіксовано порушення позивачем вимог ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме здійснення реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Водночас актом за № 1045/02-32-07-01-17/ від 30.11.2021 зафіксовано факт відмови законного представника платника податків або особи, яка здійснювала розрахункові операції, у даному випадку бармена кафе-бару " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ОСОБА_2 , від підписання акта фактичної перевірки.

У зв`язку з цим та на виконання вимог ст. 58, абз. 4 п. 86.5 ст. 86 ПК України копія акта фактичної перевірка була надіслана на адресу позивача рекомендованим листом та вручена йому під підпис 04.12.2021, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 499.

24.12.2021, тобто протягом 15 робочих днів з дня вручення платнику акта перевірки, відповідач виніс оспорюване рішення за № 12384/02-32-09-03/ НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 34000,00 грн за роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами без ліцензій.

Отже, доводи позивача про недотримання контролюючим органом вимог п. 86 ст. 86 ПК України в ході розгляду справи не підтвердилися та спростовані суб`єктом владних повноважень шляхом надання належних і допустимих доказів.

Частинами першою, другою статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач не заперечує факту наявності виявленого перевіркою порушення, а також не оспорює законність рішення відповідача по суті порушення, підстав застосування штрафних санкцій та їх розміру.

Відтак при вирішенні справи суд не вдається до надання правової оцінки зазначеним питанням (обставинам) та виходить з того, що вони є безспірними.

Відповідно до положень ст.ст. 77, 90 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з пунктом 30 рішення ЄСПЛ у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Відповідно до пункту 29 рішення ЄСПЛ у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 року статтю 6 пункт 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Таким чином, перевіривши обґрунтованість основних доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову належить відмовити.

Враховуючи вимоги статті 139 КАС України, позивач немає права на відшкодування судових витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 );

2) відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (код ЄДРПОУ ВП 44069150, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100).

Повне рішення суду складено 23.05.2022.

Суддя Сало Павло Ігорович