Справа № 580/686/22
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2022-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року справа № 580/686/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Звенигородської міської ради про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Звенигородської міської ради, в якій просить:

- визнати рішення відповідача 16 сесії 8 скликання від 26.11.2021 щодо відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 1 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача з усіма доданими документами про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в адмінмежах АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 1 га, для ведення особистого селянського господарства та прийняти рішення за наслідками розгляду заяви з урахуванням висновків суду.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що з 2003 року користується земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства, розташовану в адміністративних межах АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 1 га. Позивач звернулась до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення їй власність вказаної земельної ділянки. Відповідач рішенням №16-29 від 26.11.2021 відмовив позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність вказаної земельної ділянки. Позивач вважає вказану відмову протиправною та такою, що порушує її права.

Відповідач 22.04.2022 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що спірна земельна ділянка, яку має намір отримати у власність позивач, рішенням №17-54 від 24.12.2021 була передана у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0224, розташованої в адміністративних межах с. Стебне Звенигородського району Черкаської області за межами населеного пункту. Тому спірна земельна ділянка на час розгляду справи не відноситься до земель комунальної власності і належить на праві власності фізичній особі.

29.04.2022 позивач подала відповідь на відзив, в якій зазначила доводи, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Ухвалою суду від 31.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

З`ясувавши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, дослідивши подані письмові докази, суд встановив наступне.

16.07.2021 Звенигородська міська рада (відповідач у справі) на 12 сесії 8 скликання прийняла рішення №12-46, яким надала дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ 01.03) земель сільськогосподарського призначення із земель комунальної власності орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована в адмінмежах Звенигородської міської ради, за межами населеного пункту с. Стебне.

03.11.2021 позивач ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою, в якій просила надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,8 га, розташовану в адміністративних межах населеного пункту с. Стебного за межами населеного пункту.

Відповідач рішенням №16-29 від 26.11.2021 відмовив позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з тих підстав, що на зазначену земельну ділянку прийнято рішення щодо передачі її власність громадян.

Рішенням відповідача №17-45 від 24.12.2021 ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,0 га з кадастровим номером :01:001:0224 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в адміністративних межах с. Стебне, за межами населеного пункту.

Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 12.01.2022 за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2,0 га з кадастровим номером :01:001:0224.

Вважаючи відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою протиправною, позивач звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Земельні правовідносини врегульовані Земельним кодексом України.

Відповідно до пункту «б» частини 1 статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Частинами 1-3 статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни набувають права власності земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (пункт «в» частини 3 статті 116 Земельного кодексу України).

Згідно частини 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара.

Згідно з частиною першою статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Порядок передачі земель у приватну власність врегульовано статтею 118 Земельного кодексу України ( в редакції, яка діє на час виникнення спірних відносин).

Так, частинами 1, 2 статті 118 Земельного кодексу України визначено, що громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

До клопотання додається розроблена відповідно до Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що замовляється громадянином без надання дозволу на її розроблення.

Згідно частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

З аналізу вказаних норм вбачається, що частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України врегульовано питання передачі у власність вільних земельних ділянок, які не перебувають у користуванні.

Відповідно до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України (в редакції Закону України № 1423-IX від 28.04.2021) відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня прийняття рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або з дня повідомлення особою, зацікавленою в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, про замовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у порядку, передбаченому цією частиною, відобразити на картографічній основі Державного земельного кадастру орієнтовне місце розташування земельної ділянки, зазначити дату та номер відповідного рішення, а також майбутнє цільове призначення земельної ділянки. Зазначена інформація оприлюднюється на безоплатній основі на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (абзац четвертий частини сьомої статті 118, набрав чинності з 26.08.2021).

Отже за змістом вказаних приписів підставою відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що підставою для прийняття рішення відповідача від 26.11.2021 №16-29 про відмову позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 1 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_1 слугувала та обставина, що на зазначену земельну ділянку прийнято рішення щодо передачі в приватну власність громадян.

Згідно ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Водночас рішення Звенигородської міської ради від 24.12.2021 №17-54 про затвердження проекту землеустрою про передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,00 га, кадастровий номер :01:001:0224, розташованої в адміністративних межах с. Стебне Звенигородського району Черкаської області за межами населеного пункту було прийнято після прийняття спірного рішення 26.11.2021 №16-29 про відмову у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки.

Оскільки на час прийняття відповідачем рішення від 26.11.2021 №16-29 про відмову позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність остання перебувала у комунальній власності, спірне рішення прийнято за відсутності законної підстави і підлягає скасуванню. Отже позовні вимоги в цій є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача з усіма доданими документами про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в адмінмежах АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 1 га, для ведення особистого селянського господарства та прийняти рішення за наслідками розгляду заяви з урахуванням висновків суду суд зазначає, що на час звернення позивача з позовом до суду та на час розгляду справи право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0224 площею 2 га зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 294643606 від 14.01.2022, отже згідно ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України до припинення права власності ОСОБА_2 не може бути надана у власність позивача.

Отже вказана вимога є необгрунтованою і задоволенню не підлягає.

Щодо посилання позивача на ту обставину, що з осені 2003 року вона добросовісно, відкрито і безперервно користується спірною земельною ділянкою, то вказана обставина не має значення для розгляду цієї справи, оскільки суд згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України перевіряє, чи відповідає вимогам закону підстава для відмови позивачу, зазначена у спірному рішенні відповідача від 26.11.2021 №16-29.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є частково обгрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача судові витрати у розмірі 50% від сплаченого судового збору у сумі 491,20 грн.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Звенигородської міської ради від 26 листопада 2021 року №16-29 «Про відмову в наданні дозволу на виготовлення документації із землеустрою та затвердженні документації із землеустрою щодо відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1 га, яка розташована за адресою: с. Стебне, Звенигородського району Черкаської області.

Стягнути за рахунок коштів місцевого бюджету виконавчого комітету Звенигородської міської ради (пр. Шевченка, 63, м. Звенигородка, Черкаська обл., 20202, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 491 (чотириста дев`яносто одну) гривню 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Головуючий Алла РУДЕНКО