Справа № 640/25842/19
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2022-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 травня 2022 року

м. Київ

справа № 640/25842/19

адміністративне провадження № К/990/4918/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кашпур О.В.,

суддів: Уханенка С.А., Мацедонської В.Е.,

перевірив касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року у справі №640/25842/19 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Генеральної прокуратури України про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Офісу Генерального прокурора, Генеральної прокуратури України, у якому просила:

визнати протиправним та скасувати рішення кадрової комісії № 1 від 29 жовтня 2019 року № 148 "Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора;

визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора Р. Рябошапки від 14 листопада 2019 року № 1486ц про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу представництва інтересів держави управління організації участі прокурорів в суді Департаменту представництва інтересів держави в суді Генеральної прокуратури України;

поновити ОСОБА_1 на посаді в Офісі Генерального прокурора, рівнозначній посаді, яку вона займала станом на 18 листопада 2019 року;

стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме з дня незаконного звільнення по день ухвалення рішення суду.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 квітня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 квітня 2021 року, прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Генерального прокурора Р. Рябошапки від 14 листопада 2019 року № 1486ц про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу представництва інтересів держави управління організації участі прокурорів в суді Департаменту представництва інтересів держави в суді Генеральної прокуратури України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу представництва інтересів держави управління організації участі прокурорів в суді Департаменту представництва інтересів держави в суді Генеральної прокуратури України з 18 листопада 2019 року.

Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18 листопада 2019 року по 01 листопада 2021 включно в розмірі 753 573,45 грн (сімсот п`ятдесят три тисячі п`ятсот сімдесят три гривні 45 копійок).

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

02 лютого 2022 року Офіс Генерального прокурора втретє засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 18 квітня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху, а скаржнику надано строк для усунення її недоліків. Зокрема, необхідно було надіслати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших поважних підстав пропуску строку на касаційне оскарження та надати належні та допустимі докази, що підтверджують ці обставини та доплатити судовий збір у розмірі 8304,13 грн.

Вищевказана ухвала отримана скаржником 22 квітня 2022 року.

04 травня 2022 року від скаржника надійшла заява про поновлення процесуального строку та платіжне доручення від 27 квітня 2022 року №1200 про сплату судового збору у сумі 8304,13 грн.

У заяві про поновлення процесуального строку скаржник зазначає, що вперше подав касаційну скаргу 10 грудня 2021 року з додержанням строку, передбаченого статтею 329 КАС України.

Ухвалами Верховного Суду від 29 грудня 2021 року, 20 січня 2022 року касаційну скаргу повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Вказує, що у зв`язку із збільшенням навантаження на працівників Департаменту представництва інтересів держави в суді, збільшився час підготовки процесуальних документів.

Також підставою для поновлення строку на касаційне оскарження зазначає перебування значної кількості працівників Департаменту представництва інтересів держави в суді на лікарняному у зв`язку із захворюванням на COVID-19, однак відповідних доказів не надає.

На думку колегії суддів, підстава пов`язана із неналежною організацією роботи скаржника не є поважною для поновлення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Отже, учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Установлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України процесуальних обов`язків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Разом із тим, Суд зазначає, що невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та, як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги, не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Слід зазначити, що право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

У контексті наведеного, зважаючи на приписи вказаних правових норм законодавства, невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та, як наслідок, неодноразове повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчать про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Ураховуючи зазначене, зважаючи на те, що з моменту прийняття оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції до моменту подання повторної касаційної скарги пройшло 3 місяці, доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження є необґрунтованими та не можуть бути визнані Судом поважною причиною пропуску строку, встановленого КАС України.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними, наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 121, 333, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску Офісом Генерального прокурора строку на касаційне оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року у справі №640/25842/19.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Офісу Генерального прокурора на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року у справі №640/25842/19 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Генеральної прокуратури України про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: О.В. Кашпур

Судді: В.Е. Мацедонська

С.А. Уханенко