Справа № 200/6485/21
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2022-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року справа №200/6485/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Геращенка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 р. у справі №200/6485/21 (головуючий І інстанції Кониченко О.М., повне судове рішення складено 28.09.2021 року в м. Слов`янськ Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач), в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо незастосування при розрахунку пенсії за віком ОСОБА_1 показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2017-2019 роки (7763,17 грн), відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV і зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , зі застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузях України за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2017-2019 роки (7763,17 грн) з дати призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV, тобто з 01.05.2020 року, з урахуванням фактично виплачених сум (а.с. 3-7).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо незастосування при розрахунку пенсії за віком ОСОБА_1 показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2018-2020 роки (9118,81 грн), відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV. Зобов`язано Мангушське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , зі застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузях України за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2018-2020 роки (9118,81 грн) з дати призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV, тобто з 01.03.2021 року, з урахуванням фактично виплачених сум (а.с. 118-123).

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідно до положень статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншим законами. Також зазначено, що розмір пенсії позивача з 01.05.2020 року при автоматичному переході на пенсію за віком зменшується, ОСОБА_1 не має право на автоматичну зміну виду пенсії з 01.05.2020 року. В свою чергу, за наявності підстав для автоматичного перерахунку пенсії відповідно до пунктів 4-3 та 4-7 Прикінцевих положень Закону №1058-IV відсутні підстави для застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2017, 2018 та 2019 роки, оскільки таке застосування можливе при призначенні пенсії. Звертає увагу, що суд першої інстанції допустив помилку при встановленні показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, замість позовних вимог ОСОБА_1 (за 2017-2019 роки (7763,17 грн.) розглянув 2018-2020 роки та встановив показник 9118,81 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с. 20).

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначила, отримувала пенсію з 15.07.2011 року згідно до Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ, проте з 01.05.2020 року автоматизованим способом Мангушським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області позивачу був проведений перерахунок пенсії та призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», про що позивача не було повідомлено.

Позивач вказує, що про зміни та складові пенсії вона дізналась звернувшись 6 травня 2021 року до відповідача.

З матеріалів пенсійної справи позивачу стало відомо, що відповідачем при розрахунку пенсії за віком були застосовані норми ч. 3 ст. 45 Закону України «По загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ та показник середньої заробітної плати( доходу) у середньому на одну застраховану особу, з якої сплачено страхові внески за 2017 рік (2014-2016 роки) з урахування індексу інфляції (4888,83 грн).

Позивач звернулась з письмовою заявою №112/П-0579-21 від 07.05.2021 року до управління ПФУ з проханням провести перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до частини 2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2017- 2019 роки (7763,17 грн) з урахування раніше виплачених сум пенсії з моменту призначення з 01.05.2020 року (а.с. 15-16).

Листом № 109-112/П-05/8-0579/21 від 19.05.2021 відповідач повідомив, що позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії за віком, посилаючись на відсутність обставин для перерахунку пенсії відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV із застосування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях України за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2017- 2019 роки (7763,17 грн) (а.с. 17-18).

За ч. 1 ст. 9 Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058) відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно ст. 10 Закону № 1058 особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Виплата пенсії позивачу за Законом України Про державну службу не входила до сфери правового регулювання Закону № 1058, а є спеціальною пенсією для конкретно визначеного кола осіб.

Крім того, Закон України Про державну службу № 3723-XII прийнято 16 грудня 1993 року, тобто раніше за Закон № 1058.

Таким чином, отримуючи до 01.05.2020 року пенсію за віком за Законом України Про державну службу, позивач не користувався жодним з видів пенсій, встановлених Законом № 1058, тому призначення позивачу пенсії за віком відповідно до вказаного Закону з травня 2020 року з метою визначення розміру пенсії вважається таким, що відбулось вперше.

Згідно ч. 2 ст. 40 Закону №1058 заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

За ч. 3 ст. 45 Закону № 1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Таким чином, ч. 3 статті 45 Закону № 1058 встановлено порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої цим Законом.

Під час розгляду справи судом встановлено, що внаслідок виявлення помилок в розрахунку пенсії позивача та їх усунення позивача переведено з пенсії державного службовця, призначеної на підставі Закону № 3723-XII, на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV з 01.03.2021 року, при цьому відповідачем було застосовано приписи п. 4-3 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV та показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки.

Проте, при первісному призначенні пенсії в 2021 році на підставі Закону №1058-IV враховується показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2018-2020 роки, який становить 9118,81 грн (розраховано згідно інформації на сайті Пенсійного фонду України: https://www.pfu.gov.ua).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про неправомірність дій відповідача відносно неправильного визначення показнику середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки вони призвели до обчислення пенсії позивача відповідно до Закону №1058-IV у значно меншому розмірі.

Щодо доводів апелянта, що відповідно до положень статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншим законами, суд зазначає наступне.

Відповідно до матеріалів справи, відповідачем не надано доказів повідомлення позивача про переведення його з пенсії державного службовця на пенсію за віком з 01.05.2020 року на момент проведення такого перерахунку, крім того відповідач не заперечує, що переведення з одного виду пенсії на інший в автоматичному режимі здійснено без повідомлення позивача.

Оскільки матеріалами справи встановлено, що розмір пенсії позивача змінився шляхом збільшення її розміру з 2534,99 грн на 2966,23 грн, суд дійшов висновку, що у позивача до травня 2021 не було підстав вважати, що відповідачем будь-яким чином порушено її права.

Оскільки позивач звернувся до суду з адміністративним позовом 21.05.2021 року (згідно штемпеля АТ "Укрпошта" про прийняття поштового відправлення), суд дійшов висновку, що строк звернення позивача до суду з позовною заявою не порушено.

Керуючись принципом верховенства права, гарантованим ст.8 Конституції України та ст.6 КАС України, суд на підставі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так суд враховує судову практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

З урахуванням викладеного, з метою повного та всебічного захисту прав позивача, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, про визнання протиправними дії Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо незастосування при розрахунку пенсії за віком ОСОБА_1 показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2018-2020 роки (9118,81 грн), відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV та зобов`язання Мангушське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , зі застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузях України за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2018-2020 роки (9118,81 грн) з дати призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV, тобто з 01.03.2021 року, з урахуванням фактично виплачених сум

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 р. у справі №200/6485/21 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 р. у справі №200/6485/21 - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 24 травня 2022 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Геращенко