Справа № 580/5557/21
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2022-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 року справа № 580/5557/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко Алли,

за участю:

секретаря судового засідання - Могили Ірини,

представника позивача - адвоката Шимановського А. (за ордером),

представника відповідача - Слинька М. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання незаконним скасування рішення про відмову в передачі земельної ділянки у власність та зобов`язання повторно розглянути заяву про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Черкаської міської ради, в якій просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення відповідача від 01.07.2021 №6-105 Про відмову в передачі земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_1 (вільна земельна ділянка, учасник АТО);

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 15.04.2019 року та прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 громадянина ОСОБА_1 та про передачу громадянину ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,0750 га (кадастровий номер :02:002:0079) безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 04.07.2018 звернувся до Черкаської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо ідведення у власність земельної ділянки площею 0,075 га в АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка)., проте у передбачений ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України місячний строк відповідач його заяву не розглянув. За принципом мовчазної згоди позивач звернувся до відповідача із заявою про затвердження розробленої документації із землеустрою та безоплатну передачу у власність земельної ділянки площею 0,075 га в АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:002:0079. Відповідач рішенням №6-105 від 01.07.2021 відмовив позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та у передачі у власність земельної ділянки. У вказаному спірному рішенні підстави відмови не зазначені, проте з протоколу другого пленарного засідання шостої сесії Черкаської міської ради від 01.07.2021 вбачається, що начальник управління земельних ресурсів та землеустрою ОСОБА_3 запропонував відмовити позивачу у передачі земельної ділянки, а голова постійної комісії пояснила, що підставою для відмови є вимоги ч. 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», проте вказана стаття не забороняє надання земельної ділянки у власність. Згідно ч. 8 ст. 186 Земельного кодексу України підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. Оскільки така невідповідність відсутня, позивач вважає прийняте рішення протиправним та таким, що порушує його права.

Відповідач проти позову заперечив. 20.08.2021 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою була пропозиція постійної комісії з питань земельних відносин та архітектури відмовити у передачі земельної ділянки у власність. Рекомендації постійної комісії є обов`язковими для розгляду та їх врахування, тому відповідач прийняв рішення про відмову у передачі позивачу земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 . З вказаних підстав просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 09.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 09.08.2021 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 . Про допит свідків.

Ухвалою суду від 15.09.2021 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 15.09.2021 зупинено провадження у адміністративній справі № 580/5557/21 до прийняття Верховним Судом рішення у справі № 712/8720/20.

Ухвалою суду від 11.01.2022 поновлено провадження у справі № 580/5557/21.

Ухвалою суду від 20.04.2022 вирішено розгляд даної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено судове засідання для її розгляду по суті на 10 год. 00 хв. 10.05.2022.

У судовому засіданні 10.05.2022 представник позивача просив адміністративний позов задовольнити повністю, а представник відповідача відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Позивач ОСОБА_1 04.07.2018 звернувся до Черкаської міської ради (відповідач у справі) із заявою про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення йому як учаснику АТО земельної ділянки площею 0,075 га в АДРЕСА_2 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

06.08.2018 позивач повідомив відповідача про використання права на мовчазну згоду та укладення договору на розробку документації із землеустрою.

Листом №51154-з від 27.08.2018 відповідач підтвердив факт застосування принципу мовчазної згоди та повернув заяву позивача від 04.07.2018.

15.04.2019 після розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивач звернувся до відповідача із заявою про затвердження документації з землеустрою та безоплатної передачі у власність земельної ділянки площею 0,075 га (кадастровий номер земельної ділянки :02:002:0079).

26.06.2019 на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин, архітектури, містобудування, реклами та комунальної власності Черкаської міської ради вирішено відкласти розгляд питання про передачу земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_1 (вільна земельна ділянка, учасник АТО), а також доручено депутатам ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 виїхати на місце довивчити питання та доповісти на наступному засіданні постійної комісії.

Рішенням Черкаської міської ради № 2-3952 від 31.01.2019 третій особі ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проєкту землеустрою спірної земельної ділянки по АДРЕСА_2 , орієнтовною площею 0,1 га.

08.11.2019 ОСОБА_2 звернувся до Черкаської міської ради із заявою про затвердження документації з землеустрою та безоплатної передачі у власність земельної ділянки площею 0,075 га по АДРЕСА_2 , до заяви був доданий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Рішенням Черкаської міської ради № 2-5649 від 26.12.2019 затверджено проєкт землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки по АДРЕСА_2 та передано йому безоплатно у власність спірну земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0079.

16.01.2020 ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 19.03.2020 у справі № 580/212/20 визнано протиправною бездіяльність Черкаської міської ради щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 15.04.2019 про затвердження документації із землеустрою та безоплатну передачу йому у власність земельної ділянки площею 0,075 га в АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:002:0079; зобов`язано Черкаську міську раду у порядку, межах, спосіб і строки, визначені законом, розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.04.2019 про затвердження документації із землеустрою та безоплатну передачу йому у власність земельної ділянки площею 0,075 га в АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:002:0079 з усіма доданими документами та у порядку, строк і спосіб, визначені законодавством, прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.01.2021 у справі 712/8720/20, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 08.08.2021 та постановою Верховного Суду від 08.11.2021, визнано незаконним та скасовано рішення Черкаської міської ради від 26.12.2019 №2-5649 «Про передачу земельної ділянки у власність по АДРЕСА_2 громадянину ОСОБА_2 (вільна земельна ділянка, учасник АТО)»; скасовано запис про державну реєстрацію права власності від 16.01.2020 під №35108516 на земельну ділянку загальною площею 0,075 га (кадастровий номер земельної ділянки :02:002:0079) по АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

07.06.2021 рішенням державного реєстратора запис про право власності ОСОБА_2 скасовано та зареєстровано право комунальної власності на спірну земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0079.

З метою виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19.03.2020 у справі № 580/212/20 був підготовлений проект рішення №871-9-з про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність позивача земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0079, пунктом 4 якого була передбачена сплата відновної вартості зелених насаджень в сумі 148 542,60 грн до моменту реєстрації в Державному реєстрі речових прав та в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах»; пунктом 6 вказано проекту було передбачено, що право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:002:0079) реєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно лише за наявності підтверджуючого документа щодо сплати відновної вартості зелених насаджень згідно п. 4.

Згідно з листом погодження проєкту рішення Черкаської міської ради про передачу земельної ділянки у власність позивача юридичним управлінням Черкаської міської ради не погоджено пункт 6 проєкту рішення №871-9-з, оскільки він не відповідає ч. 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Також постійною комісією з питань земельних відносин та архітектури Черкаської міської ради не погоджено проєкт рішення №871-9-з, запропоновано відмовити позивачу у затвердженні проєкту землеустрою та надання у власність спірної земельної ділянки.

Витягом із протоколу другого пленарного засідання шостої сесії Черкаської міської рали від 01.07.2021 підтверджується, що підставою для відмови у затвердженні проєкту землеустрою стала та обставина, що юридичним управлінням Черкаської міської ради не погоджено п. 6 проєкту рішення Черкаської міської ради №871-9-з, оскільки він суперечить ч. 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

01.07.2021 відповідач прийняв рішення № 6-105 від 01.07.2021, яким відмовив позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність земельної ділянки площею 0,075 га в АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:002:0079.

Вважаючи рішення відповідача № 6-105 від 01.07.2021 протиправним, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України від 25.10.2001 № 2768-III, а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Відповідно до пункту б частини 1 статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Частинами 1, 2 статті 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. При цьому, підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Водночас ухвалення рішення є результатом певної правової процедури, яка йому передує.

Так, згідно ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Частина 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачає, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Згідно п. 6 ч. 2 ст. 186 Земельного кодексу України (в редакції, яка діє станом на час виникнення спірних відносин 01.07.2021) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу

Підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації (ч. 7 ст. 186 Земельного кодексу України).

Висновок (рішення) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, іншого суб`єкта, визначеного цією статтею, щодо відмови у погодженні або затвердженні документації із землеустрою має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію. Повторна відмова у погодженні або затвердженні документації із землеустрою допускається лише у разі, якщо розробник не усунув недоліки, зазначені у попередньому висновку (рішенні), а також якщо підстава для відмови виникла після надання попереднього висновку (рішення). Повторна відмова у погодженні або затвердженні не позбавляє розробника документації із землеустрою права усунути недоліки такої документації та подати її на погодження або затвердження (ч. 9 ст. 186 Земельного кодексу України).

Частиною 9 ст. 118 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже вказаними нормами визначено, що підставами для відмови у затвердженні документації із землеустрою є лише недоліки такої документації.

Статтею 50 Закону України "Про землеустрій" № 858-IV (далі - Закон № 858-IV) (в редакції, що діяла на момент подання позивачем заяви від 15.04.2019 про затвердження документації із землеустрою та безоплатну передачу у власність земельної ділянки) визначено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають:

- завдання на розроблення проекту землеустрою;

- пояснювальну записку;

- копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності);

- рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом);

- письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду;

- довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями;

- матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки);

- відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки);

- копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці;

- розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом);

- розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом);

- акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки);

- акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки);

- перелік обмежень у використанні земельних ділянок;

- викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки);

- кадастровий план земельної ділянки;

- матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки);

- матеріали погодження проекту землеустрою.

Враховуючи, що недоліки щодо складу та змісту проєкту землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки площею 0,075 га в АДРЕСА_2 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) не були підставою для відмови у затвердженні вказаного проєкту, оспорюване рішення відповідача від 01.07.2021 №6-105 «Про відмову в передачі земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_8 (вільна земельна ділянка, учасник АТО)» є протиправним та підлягає скасуванню.

Для вирішення спору суд врахував висновки Верховного Суду (далі - ВС), викладені у постанові від 30.08.2019 у справі №817/586/17, які обов`язкові для врахування судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Верховний Суд у вказаному рішенні зазначив, що враховуючи вищевикладене правове регулювання Суд вважає, що в разі погодження проекту землеустрою у відповідності до статті 186-1 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України, позбавлений можливості приймати альтернативні рішення крім як рішень про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Щодо не погодження пункту 6 проєкту рішення Черкаської міської ради № 871-9-з про передачу вищезазначеної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , яким передбачено реєстрацію права власності на земельну ділянку лише за наявності підтверджуючого доку-менту щодо сплати відновної вартості зелених насаджень суд зазначає таке.

Частиною 2 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на неру-хоме майно та їх обтяжень» передбачено, що Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державні реєстратори зобов`язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав.

Отже вказані норми стосуються порядку реєстрації прав власності на нерухоме майно та їх обтяжень і не регулюють правовідносин щодо затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність, тому не є підставою для відмови позивачу у за-твердженні проєкту землеустрою та надання у власність спірної земельної ділянки.

Враховуючи зазначене позовна вимога про визнання незаконним та скасування рішення відповідача від 01.07.2021 №6-105 Про відмову в передачі земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_1 (вільна земельна ділянка, учасник АТО) є обгрунтованою і підлягає задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення пору-шеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбу-лося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Про-тилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд враховує, що відповідач допустив бездіяльність щодо затвердження проєкту землеустрою спірної земельної ділянки та передачі її у власність позивача, у зв`язку з чим рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 19.03.2020 у справі № 580/212/20 зобов`язано Черкаську міську раду у порядку, межах, спосіб і строки, визначені законом, розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.04.2019 про затвердження документації із землеустрою та безоплатну передачу йому у власність земельної ділянки площею 0,075 га в АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:002:0079 з усіма доданими документами та у порядку, строк і спосіб, визначені законодавством, прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні; проте Черкаською міською радою на виконання судового рішення безпідставно відмовлено позивачу у затвердженні проєкту землеустрою та наданні земельної ділянки, а також ту обставину, що вказаний проєкт землеустрою відповідає вимогам, передбаченим ст. 186 Земельного кодексу України, про що свідчить реєстрація спірної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі та присвоєння кадастрового номера :02:002:0079, тому виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього і вважає за необхідне застосувати ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, а саме: зобов`язати Черкаську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.04.2019 та прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0750 га громадянину ОСОБА_1 безоплатно у . Дахнівській, 5, для будівництва та обслуговування житлового

cu?lЃЃo<Ѓxuluir<`l™xlrlixu?<<на місцевість) (у разі формування земельної ділянки);Boldєвро????ьке?Times New Roman BalticЗаперечуючи проти вказаної позовної вимоги представник відповідача у судовому засіданні послався на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» від 24.03.2022 №2145-IX, яким внесені зміни до Розділу Х Земельного кодексу України і передбачено, що під час дії воєнного стану безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється (п.п. 5 п. 27 Розділу Х Земельного кодексу України).

Проте суд виходить з того, що вказані зміни є тимчасовими, оскільки діють на час воєнного стану, та є лише підставою для відстрочення прийняття відповідного рішення відповідачем.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI, тому витрати зі сплати судового збору не розподіляються судом.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Черкаської міської ради від 1 липня 2021 року №6-105 «Про відмову в передачі земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_1 (вільна земельна ділянка, учасник АТО)».

Зобов`язати Черкаську міську раду (вул. Байди Вишневецького, 14, м. черкаси, 18001, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 15 квітня 2019 року та прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0750 га громадянину ОСОБА_1 безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в АДРЕСА_2 та про передачу у власність ОСОБА_1 земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0079 безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Повний текст рішення складений 16 травня 2022 року.

Головуючий Алла РУДЕНКО