Справа № 280/10385/21
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

10 травня 2022 року Справа № 280/10385/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області до Державного підприємства "Науково-дослідний та проектний інститут "Укрдіпрогазоочистка" про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління ДПС у Запорізькій області (надалі - позивач) до Державного підприємства "Науково-дослідний та проектний інститут "Укрдіпрогазоочистка" (надалі - відповідач), в якому позивач просить суд надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу у розмірі 289799,27 грн. за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28.07.2021 по справі № 280/561/21 задоволено позовні вимоги щодо стягнення з відповідача податкового боргу. Оскільки боржником не вживаються заходи щодо добровільного погашення боргу, а направлення інкасових доручень до банківських установ не призвело до погашення податкового боргу, виникає необхідність отримання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач у поданому до суду письмовому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що відповідно до статуту Державне підприємство "Науково-дослідний та проектний інститут "Укрдіпрогазоочистка" є державним унітарним підприємством, діє як державне комерційне підприємство, що засноване на державній власності та входить до сфери управління Міністерства палива та енергетики України. Зазначає, майно, що перебуває податковій заставі, є майном державного підприємства, у статутному капіталі якого частка держави становить 100%, а заставне майно належить до основних засобів, які забезпечують ведення виробничої діяльності підприємства. Вважає, що реалізація (відчуження) нерухомого майна відповідача, яке перебуває у податковій заставі, буде прямим порушенням вимог Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» №2864-ІІІ від 29.11.2001, у зв`язку із чим просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 05.11.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі, а розгляд адміністративної справи призначено без виклику/повідомлення сторін.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Державне підприємство "Науково-дослідний та проектний інститут "Укрдіпрогазоочистка" зареєстроване як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ідентифікаційний код юридичної особи 00219388.

Центральний чи місцевий орган виконавчої влади, до сфери управління якого належить юридична особа публічного права або який здійснює функції з управління корпоративними правами держави у відповідній юридичній особі: Міністерство палива та енергетики України.

Перелік засновників (учасників) юридичної особи: Міністерство палива та енергетики України.

ДП "Науково-дослідний та проектний інститут "Укрдіпрогазоочистка" має податковий борг у розмірі 289799,27 гривень, а саме з земельного податку, що виник на підставі несплати зобов`язань за:

декларацією № від 18.02.2017, якою самостійно визначено річну суму з земельного податку з юридичних осіб за 2017 рік у розмірі 72319,14 грн. з помісячною сплатою 6026,60 грн. з січня по листопад 2017 р. та 6026,54 грн. за грудень 2017 р.;

декларацією № від 10.02.2018, якою самостійно визначено річну суму з земельного податку з юридичних осіб за 2018 рік у розмірі 72319,14 грн. з помісячною сплатою 6026,60 грн. з січня по листопад 2018 р. та 6026,54 грн. за грудень 2018 р.;

декларацією № від 16.02.2019, якою самостійно визначено річну суму з земельного податку з юридичних осіб за 2019 рік у розмірі 72319,14 грн. з помісячною сплатою 6026,60 грн. з січня по листопад 2019 р. та 6026,54 грн. за грудень 2019 р.;

декларацією № від 05.02.2020, якою самостійно визначено річну суму з земельного податку з юридичних осіб за 2020 рік у розмірі 72319,14 грн. з помісячною сплатою 6026,60 грн. з січня по листопад 2020 р. та 6026,54 грн. за грудень 2020 р.;

декларацією № від 05.02.2021, якою самостійно визначено річну суму з земельного податку з юридичних осіб за 2021 рік у розмірі 72319,14 грн. з помісячною сплатою 6026,60 грн. з січня по листопад 2021 р. та 6026,54 грн. за грудень 2021 р.

Податковий борг виник внаслідок проведених контролюючим органом перевірок, за результатами яких складено акти та прийняті податкові повідомлення-рішення:

акт №594/08-01-50-01/00219388 від 23.11.2017, на підставі якого прийняте податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 14.12.2017 №, яким визначено суму штрафу у розмірі 0,13 грн.;

акт №3723/08-01-50-04/00219388 від 07.09.2020, на підставі якого прийняте податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 09.10.2020 №, яким визначено суму штрафу у розмірі 1205,32 грн.

На підставі ст.129 Податкового кодексу України відповідачу нарахована пеня у розмірі 5343,86 грн.

Таким чином, податковий борг становить: 6026,60 грн. (нараховано за жовтень 2017 р.) + 6026,60 грн. (нараховано за листопад 2017 р.) + 6026,60 грн. (нараховано за грудень 2017 р.) + 72319,14 грн. (нараховано по декларації за 2018 р.) + 72319,14 грн. (нараховано по декларації за 2019 р.) + 72319,14 грн. (нараховано по декларації за 2020 р.) + 48212,80 грн. (нараховано по декларації за 2021 р.) + 0,13 грн. (ППР №) + 1205,32 грн. (ППР №) +5343,86 грн. (пеня). = 289799,37 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28.07.2021 по справі №280/561/21, яке набрало законної сили 30.08.2021, адміністративний позов Головного управління ДПС у Запорізькій області до Державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут «УКРДІПРОГАЗООЧИСТКА» про стягнення коштів за податковим боргом задоволено. Стягнуто з Державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут «УКРДІПРОГАЗООЧИСТКА» () кошти у сумі податкового боргу з земельного податку юридичних осіб у розмірі 216274,68 грн. (двісті шістнадцять тисяч двісті сімдесят чотири гривні 68 копійок) у банках, обслуговуючих такого платника податків, а також за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Позивачем, з метою виконання рішення суду було виставлене інкасове доручення від 27.08.2021 №1852_28, однак, інкасове доручення було повернуто без виконання у зв`язку з арештом коштів за іншим виконавчим документом та відсутністю на рахунку інших коштів, крім арештованих.

Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Зважаючи на викладене, відповідачем було складено акт опису майна від 07.10.2021 №531/08-01-13-05.

На думку податкового органу, наявність зазначеного податкового боргу є належною підставою для можливості його погашення за рахунок майна платника податків, що стало підставою для звернення до суду.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає, що відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з підп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п.п. 87.2 ст.87 ПК України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно з п.п.88.1 ст.88 ПК України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Відповідно до п.89.1, 89.2 ПК України, право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку (підп.89.1.1); у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу (підп.89.1.2).

Згідно п.п.89.2, 89.3 цієї ж статті, з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Відповідно до п.91.3 ст.93 ПК України, податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу.

Статтею 95 ПК України регламентовано порядок продажу майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Згідно з п.п. 95.1, 95.2, 95.3 цієї статті, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

При цьому, суд враховує, що процедура стягнення з платника податків податкового боргу за рахунок грошових коштів у судовому порядку передує виникненню права податкового органу на звернення до суду щодо надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

Обов`язкові умови (обставини), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду із даним позовом: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення податкової служби до суду із позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку; відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; наявність майна платника податків - боржника у податковій заставі.

Лише сукупність вказаних обставин наділяє податковий орган правом на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.

Вказана правова позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 24.01.2019 (справа №П/811/203/16).

Зміст наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що податковий борг платника податків може бути погашений за рахунок майна такого платника, переданого у податкову заставу, при цьому рішення про погашення усієї суми податкового боргу шляхом продажу майна, яке перебуває у податковій заставі приймається на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" №2864-ІІІ від 29.11.2001, встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна.

Таким чином, заходи стягнення, визначені ст.95 Податкового кодексу України, зокрема, продаж майна, не можуть бути застосовані щодо державних підприємств та господарських товариств, у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25 відсотків.

В свою чергу, Державне підприємство Науково-дослідний та проектний інститут Укрдіпрогазоочистка засноване на державній власності та належить до сфери управління Міністерства енергетики України.

Відповідно до наказу Міністерства енергетики України від 01.11.2021 № 273 «Про затвердження Переліків державних підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Міністерства енергетики України, господарських товариств, щодо яких Міністерство енергетики України здійснює функції з управління корпоративними правами держави, господарських структур, контроль за діяльністю яких здійснює Міністерство енергетики України, та господарських товариств, щодо яких Міністерство енергетики України здійснює функції з управління корпоративними правами держави та є органом управління державним майном, відповідно до пункту 2 розпорядження Кабінету Міністрів України від 28.07.2021 № 833-р "Деякі питання управління об`єктами державної власності" Державне підприємство Науково-дослідний та проектний інститут Укрдіпрогазоочистка входить до Переліку державних підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Міністерства енергетики України.

Позивачем не спростовано, що майно, яке перебуває податковій заставі, є майном державного підприємства, належить до основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності, а частка державної власності в статутному капіталі становить 100%.

Таким чином, якщо майно, яке описане в податкову заставу, належить до основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності, а частка державної власності в статутному капіталі платника податків становить не менше 25 %, і майно перебуває у платника податків на праві господарського відання, питання надання дозволу на погашення податкового боргу має вирішуватися з урахуванням положень Закону №2864-ІІІ.

Аналогічна правова позиція щодо застосування положень Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" викладена в постановах Верховного Суду від 24.01.2019 по справі №826/2604/14, від 31.03.2020 по справі №818/2857/14, від 19.01.2021 по справі №808/3932/15, від 25.03.2021 по справі №807/1621/15, яка враховується судом під час ухвалення рішення у даній справі.

Оскільки Закон України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» встановлює мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25%, до яких належить Державне підприємство Науково-дослідний та проектний інститут Укрдіпрогазоочистка, суд вважає, що відсутні підстави для надання дозволу на погашення суми податкового боргу відповідача за рахунок майна боржника, що перебуває у податковій заставі.

До предмету доказування у справі, що розглядається, входять також обставини щодо переліку усіх відкритих платником податків банківських рахунків, наявність/відсутність на таких рахунках грошових коштів, необхідних для погашення наявної у відповідача суми податкового боргу, а також вчинення податковим органом дій щодо стягнення коштів з таких рахунків.

Суд зазначає, що позивач не надав суду актуальної інформації та її документального підтвердження про діючі рахунки у фінансових установах, обслуговуючих відповідача, а також доказів відсутності на таких рахунках грошових коштів, необхідних для погашення наявної у відповідача суми податкового боргу.

Як встановлено судом та як свідчать матеріали справи, інкасові доручення надсилались податковим органом не до всіх банківських установ, в яких відкриті розрахункові рахунки підприємства.

Окрім того, інкасове доручення від 27.08.2021 №1852_28, яке було повернуто без виконання, не є беззаперечним доказом відсутності коштів на усіх рахунках платника податків у обслуговуючих його банках на час звернення із цим позовом до суду.

На підставі наведеного, суд зазначає, що контролюючим органом не вжито всіх заходів для примусового стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу та не надано доказів відсутності коштів на усіх рахунках платника податків у банках, обслуговуючих відповідача.

Аналогічні правові висновки містяться у Постановах Верховного Суду від 28.08.2020 по справі №809/362/17, від 14.04.2021 по справі №П/811/4/17, від 18.05.2021 по справі № 808/3183/16.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина п`ята статті 242 КАС України).

Здійснивши аналіз згаданих вище норм законодавства та установивши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок його майна, що перебуває у податковій заставі, оскільки наявність відповідних передумов, які згідно статті 95 ПК України є підставою для прийняття судом такого рішення, у даному випадку позивачем не доведено.

У статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Головного управління ДПС у Запорізькій області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) до Державного підприємства "Науково-дослідний та проектний інститут "Укрдіпрогазоочистка" (69006, м.Запоріжжя, вул.Трегубенка, буд.18, ) про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова