Справа № 140/15368/21
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2022-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

23 травня 2022 рокуЛьвівСправа № 140/15368/21 пров. № А/857/3178/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові заяву повноваженого представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 про відвід судді Затолочного В.С. у справі № 140/15368/21 за адміністративним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Восьмого апеляційного адміністративного суду перебуває апеляційна скарга, подана ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року про повернення позовної заяви у справі № 140/15368/21 за адміністративним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправною та скасування постанови.

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 09 лютого 2022 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Затолочний В.С., судді Качмар В.Я., Большакова О.О.

01 березня 2022 року ухвалою судді Восьмого апеляційного адміністративного суду Затолочного В.С. апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку із її невідповідністю вимогам ст. 296 КАС України (не додано документа про сплату судового збору).

18.05.2022 року повноважений представник ОСОБА_1 , Приходько Л.П. Михайлов Констянтин Іванович подав письмову заяву про відвід судді Затолочного В.С.

Доводи заяви зводяться до незгоди скаржників із ухвалою про залишення апеляційної скарги без руху, постановленої суддею Восьмого апеляційного адміністративного суду Затолочним В.С.

Розглядаючи питання про відвід судді Затолочного В.С. у справі № 140/15368/21, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Статтею 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.1 ст.7 Закону України Про судоустрій і статус суддів кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.11.2006 у справі Білуха проти України зазначив, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Відповідно до вимог ч.7 ст.56 Закону України Про судоустрій і статус суддів суддя зобов`язаний, зокрема, своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, а також дотримуватися правил суддівської етики.

Так, серед Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року (Схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27 липня 2006 року №2006/23), які мають на меті встановлення стандартів етичної поведінки суддів, зазначено обєктивність судді, яка є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів встановлено, що на застосування принципу об`єктивності, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи, зокрема в тому випадку, коли у сторони могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно з ч.3 ст.39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим.

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені статтею 36 КАС України. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Дослідивши наведені заявником доводи, суд апеляційної інстанції вважає їх необґрунтованими, формальними та такими, що не можуть бути прийняті судом до уваги.

Оскільки представником скаржників не надано жодних доказів про наявність обставин прямої чи опосередкованої заінтересованості головуючого судді Затолочного В.С. в результаті розгляду справи №140/15368/21 та наявність інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості або об`єктивності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність передумов для його відведення від розгляду справи.

Також, в силу приписів, визначених ч.4 ст.36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить вимоги щодо неупередженості суду.

Зокрема, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах «Piersac vs Belgium», «Grieves vs UK»). Крім того, відповідно до принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі «Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium», суд має бути неупередженим і безстороннім.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» та у п.50 рішення Європейського суду з прав людини у справі Білуха проти України.

Таким чином, не є підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Будь-яких інших підстав, передбачених статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України, які б перешкоджали судді Затолочному В.С. брати участь у розгляді цієї справи, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заява про відвід задоволенню не підлягає.

Дане питання розглянуто судом у порядку письмового провадження, враховуючи наявність передбачених ч.8 ст.40 Кодексу адміністративного судочинства України умов для такого розгляду.

Керуючись статтями 36, 37, 40, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви повноваженого представника Приходька О.В., Приходько Л.П. Михайлова Констянтина Івановича про відвід судді Затолочного В.С. у справі № 140/15368/21 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний