Справа № 200/18650/21
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2022-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження
в адміністративній справі

24 травня 2022 року Справа №200/18650/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кравченко Т.О., вирішуючи питання про наявність підстав для прийняття позовної заяви та відкриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановила:

20 грудня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), надісланий на адресу суду 16 грудня 2021 року, в якому позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку (грошового забезпечення) за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26 листопада 2019 року по 15 грудня 2021 року включно;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26 листопада 2019 року по 15 грудня 2021 року із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що в період з 25 листопада 2016 року по 25 листопада 2019 року проходив військову службу за контрактом у Військовій частини НОМЕР_1 .

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України від 25 жовтня 2019 року № 360 позивач звільнений з військової служби в запас за пп. «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Наказом від 25 листопада 2019 року № 394-ОС позивач виключений зі списків особового складу.

Внаслідок звільнення позивача у відповідача виник обов`язок провести з ним повний розрахунок, однак цього зроблено не було.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року у справі № 200/1870/21-а, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року, позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії був задоволений повністю, а саме:

- визнана протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 25 листопада 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 25 листопада 2016 року по 28 лютого 2018 року включно з урахуванням виплачених сум, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року.

15 грудня 2021 року на виконання рішення суду у справі № 200/1870/21-а Військова частина НОМЕР_1 нарахувала та виплатила ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення в сумі 55 148,16 грн.

На цій підставі позивач стверджує, що станом на дату виключення зі списків особового складу частини 25 листопада 2019 року Військова частина НОМЕР_1 не провела з ним повний розрахунок при звільненні, а виплата належних при звільненні сум завершилася лише 15 грудня 2021 року, тобто поза межами строку, встановленого ст. 116 Кодексу законів про працю України та п. 293 Положення про проходження громадянами України військової служби у Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009, що, на переконання позивача, зумовило виникнення підстав для стягнення на його користь середнього грошового забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Разом з цим дані програмного забезпечення «Діловодство спеціалізованого суду» свідчать, що в провадженні Донецького окружного адміністративного суду перебувала справа № 200/2489/21 за позовом ОСОБА_2 до Краматорського прикордонного загону Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

28 квітня 2021 року Донецький окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі № 200/2489/21, яким позов задовольнив частково, а саме:

- визнав протиправною бездіяльність Краматорського прикордонного загону Військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення своєчасно повного розрахунку з ОСОБА_1 у день виключення із списків Краматорського прикордонного загону Військової частини НОМЕР_1 ;

- стягнув з Краматорського прикордонного загону Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 26 листопада 2019 року по день фактичної виплати 28 грудня 2019 року в розмірі 6 000,00 грн.

В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року залишено без змін і набрало законної сили.

Предметом спору у справі № 200/2489/21 були вимоги ОСОБА_2 , звернені до Краматорського прикордонного загону Військової частини НОМЕР_1 , про:

- визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо непроведення своєчасно повного розрахунку з ОСОБА_1 у день виключення із списків Краматорського прикордонного загону Військової частини НОМЕР_1 ;

- стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 26 листопада 2019 року по день фактичної виплати 28 грудня 2019 року в розмірі 16 105,60 грн.

В обґрунтування позову, що розглядався у справі № 200/2489/21, ОСОБА_2 зазначав, що в період з 25 листопада 2016 року по 25 листопада 2019 року проходив військову службу за контрактом у Краматорському прикордонному загоні Державної прикордонної служби України військова частина НОМЕР_1 , наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України від 25 жовтня 2019 року № 214 він звільнений в запас на підставі пп. «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 25 листопада 2019 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Позивач вважав, що відповідачем порушено його право на своєчасне отримання розрахунку при звільнені, у зв`язку з чим він звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Під час розгляду справи № 200/2486/21 суди встановили, що:

«[…]

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України від 25.10.2019 №214 позивача звільненого в запас на підставі пункту «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 25.11.2019 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

ОСОБА_1 25.11.2019 подав начальнику Краматорського прикордонного загону полковнику Анатолію Федорчуку рапорт в якому просив виплатити грошову компенсацію за не отримане під час проходження служби речове майно в сумі 11324,46 грн. Від отримання речового майна натурою позивач відмовився.

Вихідною телеграмою Державної прикордонної служби України від 04.12.2019 № 69 було передано інформацію про потребу грошових коштів на виплату грошової компенсації за незалежне речове майно, зокрема, старшому солдату ОСОБА_1

28.12.2019 позивачу перераховано на його картковий рахунок кошти у сумі 11324,46 грн.

Отже затримка розрахунку при звільненні складає 32 дні, а саме: з 25.11.2019 по 28.12.2019 […]».

Враховуючи, що відповідач виплатив позивачу грошову компенсацію у сумі 11 324,46 грн лише 28 грудня 2019 року, а не в день звільнення з військової служби 25 листопада 2019 року, Донецький окружний адміністративний суд за наслідками розгляду справи № 200/2486/21 дійшов висновку, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність. Враховуючи, що матеріалами справи було підтверджено виключення позивача зі списків особового складу військової частини 25 листопада 2019 року та проведення остаточного розрахунку з ним лише 28 грудня 2019 року, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено приписи ст. ст. 116, 117 КЗпП України в частині строків виплати позивачу грошової компенсації вартості за не отримане речове майно.

Відповідальність за затримку розрахунку при звільненні визначає ст. 117 КЗпП України.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до ч. 2 ст. 117 КЗпП України при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідно до правової позиції, наведеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16, за змістом приписів ст. ст. 94, 116, 117 КЗпП України і ст. ст. 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день його звільнення. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. В разі невиконання такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена ст. 117 КЗпП України відповідальність.

Закріплені у статтях 116, 117 КЗпП України норми спрямовані на забезпечення належних фінансових умов для звільнених працівників, оскільки гарантують отримання ними, відповідно до законодавства, всіх виплат в день звільнення та, водночас, стимулюють роботодавців не порушувати свої зобов`язання в частині проведення повного розрахунку із працівником.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС суд відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Таким чином, з огляду на наявність такого, що набрало законної сили, рішення суду у справі № 200/2489/21, яким вирішено питання про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 , яка полягала у не проведенні повного розрахунку з ОСОБА_2 при його звільненні з військової служби 25 листопада 2019 року, а також вирішено питання про стягнення середнього заробітку (грошового забезпечення) за час затримки розрахунку при звільненні 25 листопада 2019 року, у відкритті провадження в адміністративній справі № 200/18650/21 належить відмовити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС.

При цьому суд звертає увагу позивача на те, що повний розрахунок при звільненні передбачає виплату всіх належних працівникові сум. Днем остаточного розрахунку з працівником є день вплати всіх належних йому сум.

Як наслідок, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні визначається лише один раз, після проведення з працівником повного розрахунку, а не окремо за кожним недоплаченим видом виплат, як то індексація, грошова компенсація за неотримане речове майно чи компенсація за невикористані дні відпустки тощо.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 1, ч. ч. 2-5 ст. 170, ч. ч. 1-2 ст. 171, ст. ст. 241, 248, 259 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалила:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі № 200/18650/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

3. Роз`яснити особі, яка подала позовну заяву, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

4. Ухвала складена і підписана суддею 24 травня 2022 року.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Суддя Т.О. Кравченко