Справа № 260/1645/22
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2022-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 травня 2022 року м. Ужгород№ 260/1645/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі судді Калинич Я.М., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просить суд:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області, як державного органу України, залученого до процедури призначення, обчислення, перерахунку та виплату пенсій особам, звільнених з військової служби, а саме по відмові у здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 без застосування обмеження пенсії максимальним розміром.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , пенсії за вислугу років без обмеження пенсії максимальним розміром з 01 квітня 2019 року на основі довідки, виданої Управлінням Служби безпеки України у Закарпатській області 05.02.2021 року №44, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення та раніше проведених виплат.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 різниці між перерахованою та виплаченою пенсією за минулий час, починаючи з 01 квітня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що обмеження виплат пенсії максимальним розміром є грубим порушенням конституційних прав і свобод військовослужбовців. Вказує, що у 2017-2021 роках Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачено положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів. За таких обставин внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774-VIII зміни до ч.7 ст.43 згаданого Закону, яка визнана неконституційною і втратила чинність, самі по собі не створюють підстав для такого обмеження. Таким чином, з 05.03.2019 року спеціальним законодавством, яким регулюються питання призначення та перерахунку пенсії особам, звільненим з військової служби та деяким іншим особам, не встановлено обмежень щодо максимального розміру пенсії.

Ухвалою від 09 травня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, згідно змісту якого вказав, що у спірних правовідносинах діяв в межах наданих повноважень, відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши заяви по суті, з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Позивач отримує пенсію за вислугу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.05.2021 року у справі №260/594/21 адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області по відмові, оформленій листом за вих. №561-506/В-02/8-0700/21 від 15.02.2021, у здійсненні обчислення і перерахунку з 01.04.2019 пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки №44 від 05.02.2021, виданої Управлінням Служби безпеки України в Закарпатській області, про грошове забезпечення станом на 05.03.2019 за посадою, яку займав ОСОБА_1 перед звільненням з військової служби; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо повернення до Управління Служби безпеки України в Закарпатській області довідки №44 від 05.02.2021 про грошове забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області прийняти видану Управлінням Служби безпеки України в Закарпатській області довідку №44 від 05.02.2021 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 та здійснити обчислення і перерахунок з 01.04.2019 основного розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки №44 від 05.02.2021 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, що підлягає врахуванню для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. ст. 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-12, ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ, положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», а також здійснити виплату різниці між нарахованим розміром пенсії та фактично виплаченим з 05.03.2019 по день проведення перерахунку.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.01.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, зокрема: визнано протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо зменшення при перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки Управління Служби безпеки України в Закарпатській області № 44 від 05.02.21 року відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 із 80% до 70% сум грошового забезпечення; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення, що зазначені в оновленій довідці Управління Служби безпеки України в Закарпатській області № 44 від 05.02.21 року, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

24.03.2022 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на виконання рішення суду необмежуючи її максимальним розміром.

Листом №1041-1137/В-02/8-0700/22 від 12.04.2022 року відповідач повідом позивача, що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.01.2022 року у справі №260/7333/21 виконано та проведено перерахунок з 01.04.2019 року основного розміру пенсії з 80% сум грошового забезпечення відповідно до довідки Управління Служби безпеки України в Закарпатській області від 05.02.2021 року №44 з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення. З урахуванням раніше виплачених сум.

Після Проведеного перерахунку пенсії, розмір пенсії позивача становить 26188,79 грн. та виплачується в розмірі 19340,00 грн.

Не погодившись із такими діями відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Змістом спірних правовідносин є проведення перерахунку пенсії позивача на підставі довідки виданої УСБУ в Закарпатській області від 05.02.2021 року № 44 з 01.04.2019 року з обмеженням її максимальним розміром.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Позивачу призначена пенсія за вислугу років з підстав, на умовах та у розмірі встановлених статтями 12, 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії за цим Законом).

Статтею 9 Закону №2011-ХІІ визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із ч.2 ст.9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця (ч.3 ст.9 Закону №2011-ХІІ).

Так, ст. 43 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано ст.63 Закону №2262-ХІІ, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган ПФУ.

У зв`язку з протиправною відмовою у перерахунку пенсії на підставі отриманої довідки від 05.02.2021 року №44 виданої Управлінням Служби безпеки України в Закарпатській області позивач звернувся до суду.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.05.2021 року у справі №260/594/21 адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області по відмові, оформленій листом за вих. №561-506/В-02/8-0700/21 від 15.02.2021, у здійсненні обчислення і перерахунку з 01.04.2019 пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки №44 від 05.02.2021, виданої Управлінням Служби безпеки України в Закарпатській області, про грошове забезпечення станом на 05.03.2019 за посадою, яку займав ОСОБА_1 перед звільненням з військової служби; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо повернення до Управління Служби безпеки України в Закарпатській області довідки №44 від 05.02.2021 про грошове забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області прийняти видану Управлінням Служби безпеки України в Закарпатській області довідку №44 від 05.02.2021 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 та здійснити обчислення і перерахунок з 01.04.2019 основного розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки №44 від 05.02.2021 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, що підлягає врахуванню для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. ст. 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-12, ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ, положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», а також здійснити виплату різниці між нарахованим розміром пенсії та фактично виплаченим з 05.03.2019 по день проведення перерахунку.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.01.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, зокрема: визнано протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо зменшення при перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки Управління Служби безпеки України в Закарпатській області № 44 від 05.02.21 року відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 із 80% до 70% сум грошового забезпечення; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення, що зазначені в оновленій довідці Управління Служби безпеки України в Закарпатській області № 44 від 05.02.21 року, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Проте при здійсненні перерахунку пенсії позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області обмежило перераховану пенсію десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо застосування до перерахованої пенсії позивача обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, оскільки положення ч.7 ст.43 Закону України № 2262-ХІІ, які встановлюють обмеження виплати пенсії позивачу, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), тобто з 20.12.2016 року положення ч.7 ст.43 Закону є такими, що втратили чинність.

При цьому вказаний висновок суду зроблений з урахуванням правових висновків Верховного Суду щодо застосування норм права, які відповідно до ч.5 ст.242 КАС України повинні бути враховані при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Вказані висновки сформовані в постановах Верховного Суду від 16.04.2020 року у справі №620/1285/19, від 09.11.2020 року у справі №813/678/18, від 09.02.2021 року у справі №640/2500/18 та полягає у наступному:

«Закон України №2262-ХІІ визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом .

Згідно із Законом України від 24.12.2015 № 848-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ст. 43 Закону № 2262-XII доповнено частиною 7 про те що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Проте, зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 року.

Згідно із пунктом другим резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016№ 7-рп/2016, зокрема, частина 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 20.12.2016 не чинною є ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017 року, у ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених Законом України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 дозволяє стверджувати, що у Законі №2262-XII відсутня ч. 7 ст. 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими. Це означає, що протягом 2017 року стаття 43 Закону № 2262-XII не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Внесені Законом України від 06.12.2016 №1774 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Відповідно до ст. 1-1 Закону України №2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Закон України №2262-XII є спеціальним до спірних правовідносин та саме його норми слід першочергово застосовувати для їх врегулювання.

Суттєвою є обставина, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром вже регулювалося ч.7 ст. 43 Закону України №2262-XII, яка визнана неконституційною з 20.12.2016 року, а тому неможливо стверджувати, що з вказаної дати виникла ситуація, за якої дане питання попадає під регулювання положень Закону України №3668-VI в частині, що не вирішується нормами Закону України №2262-XII.

Застосування положень Закону України №3668-VI по відношенні до військовослужбовців фактично зводить нінащо наслідки прийняття рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким фактично встановлено, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром не відповідає ст. 17 Конституції України.

Враховуючи викладене, у відповідача були відсутні підстави для обмежило пенсії десятьма прожитковими мінімумами при здійсненні її перерахунку.»

Крім того, відповідно до ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ від 02.06.2016 року, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ від 02.06.2016 року висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відтак, відповідач, не застосувавши наведені норми у спірних правовідносинах, діяв не у відповідності та не у спосіб передбачений Законом.

З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідачем не було дотримано критерію, передбаченого п.1 ч.2 ст.2 КАС України, при здійсненні перерахунку пенсії позивачу, такі дії не можуть вважатись правомірними.

Як наслідок обґрунтованими є і похідні вимоги про спонукання до вчинення дій.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо судового збору, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такий належить присудити на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, які полягають в обмеженні виплат, пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром під час її перерахунку на підставі оновленої довідки УСБУ в Закарпатській області від 05.02.2021 року №44 про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою полковника, станом на 05.03.2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату військової пенсії ОСОБА_1 в розмірі на підставі оновленої довідки УСБУ в Закарпатській області від 05.02.2021 року №44 про розмір грошового забезпечення (за відповідною посадою полковника, станом на 05.03.2019 року), без обмеження її максимальним розміром (десятьма прожитковими мінімумами), з урахуванням уже виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяЯ. М. Калинич