Справа № 160/23019/21
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В. розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, в якій позивач просить:
-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та незарахування періоду навчання в середньому професійно-технічному училищі № 32 м. Кривого Рогу з 01.09.1987 по 18.05.1991, роботи машиністом електровоза по 4 розряду на підземних роботах з повним робочим днем на шахті «П-1» ВО «Кривбасруда» з 03.06.1991 по 05.06.1991 та проходження строкової військової служби з 25.06.1991 по 20.04.1993;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 13.04.2021, зарахувавши до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період навчання в середньому професійно-технічному училищі № 32 м.Кривого Рогу з 01.09.1987 по 18.05.1991, роботи машиністом електровоза по 4 розряду на підземних роботах з повним робочим днем на шахті «П-1» ВО «Кривбасруда» з 03.06.1991 по 05.06.1991 та проходження строкової військової служби з 25.06.1991 по 20.04.1993.
В обґрунтування позову зазначено, що у період з 01.09.1987 по 18.05.1991 позивач навчався в середньому професійно-технічному училищі м.Кривого Рогу за гірничою професією машиніст транспортно-навантажувальної машини. Рішенням кваліфікаційної комісії від 18.05.1991 йому присвоєно кваліфікацію: машиніст електровозу - 4 розряду; машиніст скреперної лебідки 4 розряду, машиніст навантажувальної машини 4 розряду. Вказані обставини підтверджується дипломом №314836 та не заперечуються відповідачем. По закінченню навчання, з 03.06.1991 по 05.06.1991 працював на шахті «П-1» ВО «Кривбасруда» машиністом електровоза по 4 розряду на підземних роботах з повним робочим днем. Тобто по закінченню навчання був зарахований на роботу за набутою гірничою професією. З вказаної роботи був звільнений згідно п. 3 ст. 36 КЗпП України у зв`язку з призовом до Радянської Армії. З 25.06.1991 по 20.04.1993 (01 рік 09 місяців 27 днів) проходив строкову службу в лавах збройних сил. Після звільнення з лав збройних сил він працював за набутою професією.
Позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пільгової пенсії, долучивши при цьому необхідні документи. Відповідач відмовив у призначенні пенсії та не зарахував до пільгового стажу періоди навчання в ПТУ та службу в армії.
Позивач вважає таку відмову протиправною, в зв`язку з чим звернувся з позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі. Вказує на те, що спірні періоди з 03.06.1991 по 05.06.1991 (робота), з 01.09.1987 по 18.05.1991 (навчання), з 25.06.1991 по 20.04.1993 (служба в армії) зараховано до загального (страхового) стажу. В трудовій книжці позивача та пільговій довідці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме: не зазначено про характер виконуваної роботи, про зайнятість позивача на вказаних роботах повний робочий день, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи. Крім того, відповідач вважає, що діяв в межах своїх дискреційних повноважень.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, згідно трудової книжки НОМЕР_1 та пільгової довідки №112 від 07.05.2015 ДП "Кривбасшахтозакриття" позивач працював на шахті "Першотравнева-1" виробничого об`єднання "Кривбасруда":
з 03.06.1991 по 05.06.1991 машиністом електровозу по 4 розряду на підземних роботах з повним робочим днем;
з 24.05.1993 по 01.01.1995 машиністом електровозу по 4 розряду в підземних умовах з повним робочим днем;
з 01.01.1995 по 13.07.1997 підземним машиністом електровозу по 4 розряду з повним робочим днем в підземних умовах.
З 01.09.1987 по 18.05.1991 навчався в середньому професійно-технічному училищі №32 м. Кривого Рогу за професією машиніст транспортно - навантажувальних машин та присвоєно кваліфікацію машиніст електровоза 4 розряду, машиніст скреперної лебідки 4 розряду, машиніст навантажувальної машини 4 розряду (диплом №314836 від 18.05.1991).
З 25.06.1991 по 23.04.1993 був призваний на строкову військову службу до лав Радянської армії (військовий квиток НОМЕР_2 ).
На момент звернення за призначенням пенсії на пільгових умовах (13.04.2021) вік позивача становить 49 років 00 місяців 01 день. Загальний стаж (повний) позивача складає 55 років 05 місяців 16 днів, в тому числі пільговий стаж - 24 роки 04 місяці 21 день.
Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.
Згідно з частиною 1 статті 38 Закону України «Про професійну технічну освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
За правилами частини 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач відмовився зараховувати до пільгового стажу позивача періоди його навчання у ПТУ та службу в армії. При цьому відповідач послався на відсутність довідок, які б мали підтвердити зайнятість повний робочий день, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається ці періоди тощо.
Проаналізувавши причини відмови відповідача в призначенні пенсії, суд доходить висновку, що така відмова є протиправною. Закони України «Про професійну технічну освіту» та «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не містять застережень про те, що періоди навчання та періоди служби в армії мають окремо підтверджуватись будь-якими уточнюючими довідками. Тобто відповідач проявив протиправну бездіяльність коли відмовився застосовувати закон, застосувавши при цьому аналогію з трудовими відносинами.
Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з декількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає кращим за даних обставин;
Вказані рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи знайшли своє відображення у частині другій статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої, адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти будь-яке рішення.
Аналогічне положення було закріплено і в частині четвертій статті 245 КАС України, який був прийнятий після судової реформи 2016 року, зокрема текст статті звучить наступним чином: у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В той же час стаття 129-1 Конституції України передбачає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Принцип власного розсуду державних органів можна використовувати в загальній діяльності адміністративного судочинства країни, проте використовувати його розумно. Для розумного його використання необхідна більш гнучка система законодавства, яка дозволяє різнопланове використання одних і тих самих норм права для уникнення звинувачень в упередженості та вседозволеності. Тому завданням державних органів та судів має бути не порушувати пряму норму закону, а допомогти її створити та реалізувати зважаючи на реалії сьогодення. Ось у цьому і полягає принцип власного розсуду державних органів згідно якого державний орган повинен обрати найкращій варіант для людини з усіх можливих, оскільки згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Частиною 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Враховуючи положення статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 908,00 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 139, 242-246, 257 - 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 13.04.2021, зарахувавши до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період навчання в середньому професійно-технічному училищі №32 м.Кривого Рогу з 01.09.1987 по 18.05.1991, роботи машиністом електровоза по 4 розряду на підземних роботах з повним робочим днем на шахті «П-1» ВО «Кривбасруда» з 03.06.1991 по 05.06.1991 та проходження строкової військової служби з 25.06.1991 по 20.04.1993.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя Олена МАКОВСЬКА