Справа № 160/16235/21
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю " АППАРЕЛЬ ДЕ ФЕРНІЧЕ" до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «АППАРЕЛЬ ДЕ ФЕРНІЧЕ» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці Держмитслужби № UA110150/2021/000052/1 від 15.03.2021.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що подав до митного органу митну декларацію разом зі всіма необхідними документами відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України з визначенням митної вартості товару за ціною договору .Проте, митний орган прийняв рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом визначення митної вартості згідно ст. 64 МК України, посилаючись на відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та вказані розбіжності, що слугували підставою для невизнання митної вартості товарів та її коригування. Таке рішення позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст. 257, ч.1 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
06.10.2021 від Дніпровської митниці Держмитслужби надійшов відзив на позовну заяву.
Заперечення відповідача зводяться до наступного.
В результаті контролю правильності визначення митної вартості товарів встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, а саме від виробника не надано документів про якісні характеристики товару, що мають вплив на його вартість, зовнішньоекономічний договір не містить жодної інформації який саме товар буде ввезений позивачем, яка його вартість, кількість, асортимент.
Відсутність в платіжному дорученні посилань на номер спеціфікації не дозволяє ідентифікувати оплачену суму за цим документом з ввезеною партією товару.
Позивачем на виконання ч. 2 ст. 53 МК України не надані транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
У митниці наявні документи щодо вартості транспортування оцінюваної партії товару з різними відомостями, унеможливлює проведення перевірки числових значень складових митної вартості у відповідності до вимог ч. 4 ст. 54 МК України.
Відповідач вказує, що митна вартість визначена ним за другорядним методом визначення митної вартості 2r-резервний метод, згідно з положеннями ст. 64 МК України та ґрунтується на вартості товару, митна вартість яких вже визнана митними органами.
Стосовно витрат понесених на правничу допомогу, заявлений позивачем у сумі 5000,00 грн., відповідач вважає, що і фіксований розмір гонорару адвоката у договору потребує надання детального опису робіт. Відсутність детального опису робіт та послуг не дає можливості упевнитись у обґрунтованості і співмірності наданих послуг.
Позивач 05.10.2021 надав відповідь на відзив, в якому підтвердив свою правову позицію щодо заявлених позовних вимог.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
03.06.2019 між «Т.S.T. Dis Тic Ltd Sti.» , Турція (Продавець) і ТОВ «Аппарель Де Ферніче», Україна (Покупець) був укладений контракт, за умовами якого Продавець виробляє і продає, а Покупець купує на умовах цього контракту матеріали (товар), в кількості, комплекті, асортименті і за цінами, вказаними в специфікаціях до цього контракту.
Торгова марка товару, що поставляється за цим контрактом «TST» (п. 1.2. контракту).
Відповідно до пунктів 3.1.-3.4. контракту загальна вартість товару, що поставляється за цим контрактом складає 500000,00 доларів США. Ціна за одиницю товару, що поставляється визначається в Інвойсах до цього контракту в доларах США. Оплата за товар здійснюється Покупцем Продавцю шляхом банківського переказу. Умови оплати визначаються сторонами в Специфікаціях до цього контракту. Всі банківські витрати і комісії по платежам на території Турції оплачуються Продавцем, за межами Турції Покупцем.
За п. 4.2. сторони при визначенні умов поставки використовують прийняті умови INCOTERMS 2000.
З метою митного оформлення ввезеного товару, ТОВ «АППАРЕЛЬ ДЕ ФЕРНІЧЕ» подано до Дніпровської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію №UA110150.2021.003751.001 від 15.03.2021, в якій до ввезення було задекларовано наступний товар: «1.Пневматичні циліндри лінійної дії газові пружини (газліфти):360*145/250N D21 21d10 Hole 8mm Gas springs-500 шт,360*145/350N D21 d10 Hole 8mm Gas springs-2000 шт, 360*145/450N D21 d10 Hole 8mm Gas springs-2500 шт,360*145/750N D21 d10 Hole 8mm Gas springs-3000шт;1.Меблева фурнітура з недорогоцінних (чорних) металів: механізм арт.TST 4014-5040 пар, механізм арт. TST 4017-620; 2.Місць -7 РХ/фанерні палети» (товари).
Митна вартість товару, заявленого до митного оформлення, була визначена декларантом за основним методом- за ціною договору.
У рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено про відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та вказані розбіжності, що слугували підставою для невизнання митної вартості товарів та її коригування та полягають у наступному:
Митна вартість товару скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості -2-r-резервний метод, згідно з положеннями ст. 64 МК України та ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митним органом митній вартості товару, враховуючи країну виробництва та експорту, опис товару, обсяги ввезення, призначення, до рівня ЕМД від 15.02.2021 № UA110150/2021/000052/1.
Митним органом відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України запропоновано Товариству протягом 10 календарних днів надати за наявності з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості товару надати додаткові документи.
15.03.2021 декларантом було повідомлено про неможливість надати у 10-денний термін будь-яких інших документів у ході митного оформлення товару, задекларованого за ЕМД № UA110150/2021/003751.
В подальшому листом №31 від 13.05.2021 позивач направив до Дніпровської митниці Держмитслужби на підтвердження митної вартості додаткові документи, а саме:
-транспортну заявку №1 від 05.03.2021;
-рахунок-фактуру № ТЛ-162 від 11.03.2021 з уточненнями;
-довідку про транспортні витрати б/н з уточненнями від 11.03.2021;
-переклад проформи-рахунку №05022021 від 05.02.2021;
-переклад комерційної пропозиції від 19.02.2021;
-переклад пакувального листа від 08.03.2021;
Позивач вважає рішення відповідача необґрунтованим і такими, що прийняті з порушенням вимог законодавства України, у зв`язку з чим звернувся з відповідним позовом до суду.
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
Пунктами 23, 24 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України визначено, що митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію ст. 248 МК України).
Статтею 257 МК України встановлено, що, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
За ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно із ч. 4 ст. 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті" - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч. 5 ст.58 МК України)..
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщується через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Статтею 50 МК України встановлено, що відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
За ч.1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
За приписами частин 1-3 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Положеннями ч. 5 ст. 54 МК України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема,:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за поданими до митного оформлення ЕМД, здійснювався посадовими особами митниці відповідно до вимог ст. 54 МК України шляхом перевірки числових значень митної вартості товарів та наявності в документах усіх відомостей, що їх підтверджують, а також ст. ст. 336, 337, 363 МК України в частині контролю із застосуванням системи управління ризиками.
Спірне рішення відповідача ґрунтується на необхідності визначення митної вартості товару за резервним методом, а не за основним як було визначено позивачем.
Частинами 1 - 3 ст. 57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно із частинами 1 - 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
За змістом ч. 1 ст.64 МК України резервний метод застосовується у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).
Як встановлено з матеріалів справи поставка товару була здійснена за умовами INCOTERMS 2000 - EXW англ. Ex Works, або Франко завод (...назва місця). В даному випадку продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці (наприклад: на заводі, фабриці, складі тощо). Продавець не відповідає за навантаження товару на транспортний засіб, а також за митне очищення товару для експорту.
02.07.2020 між ТОВ «АППАРЕЛЬ ДЕ ФЕРНІЧЕ» (Замовник) і ТОВ «Транс-Лідер» (Експедитор) був укладений договір транспортного експедирування №02/07/20, відповідно дот якого Експедитор зобов`язався за плату і за рахунок Замовника надати, організувати або забезпечити виконання транспортно-експедиторських послуг, пов`язаних із перевезенням вантажів автомобільним транспортом у міському, міжміському або міжнародному сполученні, а Замовник зобов`язався прийняти та оплатити такі послуги згідно умов цього договору.
Відповідно до підп. 5.1. п. 5 договору загальна сума договору визначається згідно заявок (контракт-заявок) до цього договору і містить у собі: винагороду (плату) Експедитора за організацію перевезень вантажів згідно умов договору; суму відшкодування витрат третьої особи, з якою Експедитор уклав договір на здійснення перевезення вантажів. Сума коштів, отримана для відшкодування витрат третій особі, є власністю третьої особи і повинна бути їй перерахована, згідно умов договору, укладеного з такою третьою особою; суму інших витрат Експедитора, які понесені ним при виконанні цього договору, якщо вона може бути визначена при укладанні договору. У разі , якщо суму інших витрат Експедитора, яка підлягає відшкодуванню Замовником, неможливо визначити при укладанні цього договору, вказана сума збільшує загальну суму договору, визначену в заявці (контракт-заявці).
12.08.2020 ТОВ «АППАРЕЛЬ ДЕ ФЕРНІЧЕ» і ТОВ «Транс-Лідер до вищевказаного договору транспортного експедирування укладено додаткову угоду №1, якою доповнено текст договору пунктом 1.4.: «Вартість транспортно-експедиційного обслуговування визначається в заявці і включає в себе оплату послуг перевізника. Вартість транспортно-експедиційного обслуговування включає в себе також витрати понесені перевізником на оплату послуг інших осіб залучених до виконання його зобов`язань і інші передбачені договором витати перевізника виниклі в процесі виконання цього договору.
Відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 «Про затвердження форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», при заповненні графи 20 декларації митної вартості, для підтвердження витрат на транспортування декларантом, відповідно до частини 2 статті 53 МК України, подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Суд також зазначає, що за п. 1 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні , підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. На дату оформлення первинного документу відбувається взаємне узгодження (приймання) сторонами договору усіх його пунктів відносно об`ємів поставки товарів (робіт), їх вартості, повноти та якості виконання, що й являється підтвердженням факту їх поставки (виконання). Під час поставки товарів (робіт) такими первинними документами можуть бути видаткова накладна постачальника чи акт здачі-приймання виконаних робіт. Таким чином, саме акт виконаних робіт є первинним документом, який фіксує факт здійснення господарської операції (зокрема, перевезення вантажів) за її змістом (отримання, передача) та обсягом (кількісна і вартісна оцінка).
Частиною 2 ст. 9 даного Закону передбачено перелік реквізитів, які повинні містити первинні документи (в т. ч. зміст та обсяг господарської операції).
Довідка про транспортні витрати №б/н від 11.03.2021 не відповідає наведеним вимогам, не відповідає ознакам первинного документа, оскільки ним не фіксується будь-яка господарська операція.
Суд також враховує висновки Верховного Суду у постанові від 04.08.2021 у справі N 520/4787/19 відповідно до розділу III Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року N 599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:
- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;
- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;
- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
Пунктом. 2.4. договору транспортного експедирування №02/07/20 від 02.07.2020 ТОВ «АППАРЕЛЬ ДЕ ФЕРНИЧЕ» і ТОВ «Транс-Лідер» було погоджено, що протягом п`яти робочих днів з дня розвантаження транспортного засобу, Експедитор надає Замовнику в двох примірниках Акт приймання-передачі послуг, підписаний уповноваженим представником та завірений печаткою. Замовник протягом трьох робочих днів з дати отримання Акту приймання-передачі послуг у випадку відсутності претензій до Експедитора, підписує такий акт без зауважень, а у випадку наявності претензій підписує акт із зазначенням претензій та завіряє печаткою. Один примірник акту Замовник повертає Експедитору протягом п`яти робочих днів з дня отримання такого акту від Експедитора.
Вказаний акт в матеріалах справи відсутній.
Тобто, надані позивачем документи в підтвердження митної вартості товару як правильно вказав відповідач не підтверджують числові значення складових митної вартості.
Позивачем витребуваних митним органом додаткових документів відповідно до ч.3 ст. 53 МК України протягом 10 днів надано не було.
Як вказано у спірному рішенні про коригування вартості товарів 15.03.2021 декларантом було повідомлено про неможливість надати будь-яких-інших документів у ході митного оформлення товару задекларованого за ЕМД №UА110150/2021/003751 .
Щодо поданих позивачем листом від 13.05.2021 додаткових документів в порядку частин 8,9 МК України, до яких були додані на підтвердження митної вартості в тому числі рахунок-фактура №ТЛ-162 від 11.03.2021 з уточненнями і довідка про транспортні витрати б/н з уточненнями від 11.03.2021, суд зазначає, що за приписами ч.7. ст. 55 МК України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.
Частинами 8, 9 ст. 55 МК України, передбачено, що протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.
У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.
Якщо митний орган протягом строку, зазначеного у частині дев`ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому випадку митний орган скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надана фінансова гарантія повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом (ч. 10 ст. 55 МК України).
Зі змісту наведених норм вбачається, що документи відповідно до ч. 8 ст. 55 МК України можуть бути подані декларантом у разі, якщо митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випустив товари, що декларуються, у вільний обіг.
Матеріали справи не містять відомостей про випуск відповідачем товарів позивача у вільний обіг, отже позивачем безпідставно застосовано норми ч.8, 9 ст. 55 МК при направленні додаткових документів митному органу.
Крім того, позивачем не надано до суду документів перелічених у додатку до листа №31 від 13.05.2021, отже перевірити обґрунтованість доводів позивача щодо надання необхідних документів в підтвердження заявленої митної вартості товару не вбачається можливим.
Згідно ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 73 КАС України).
Положеннями ч. 2 ст.74 КАС України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За вимогами ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу
З огляду на викладене, позивач, всупереч вимогам ст. 77 КАС України, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність спірного рішення підтверджено належними та допустимими доказами, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 242-246, 250, 255, 257, 262,295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «АППАРЕЛЬ ДЕ ФЕРНІЧЕ» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона