Справа № 140/13704/20
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2022-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 рокуЛьвівСправа № 140/13704/20 пров. № А/857/3379/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Святецького В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 28 січня 2022 року про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду (суддя - Каленюк Ж.В., час ухвалення не зазначений, місце ухвалення м.Луцьк, дата складання повного тексту не зазначена),

в адміністративній справі №140/13704/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ,

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У вересні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 20.12.2016 по 23.12.2019 в повному обсязі; 2) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення позивачу за період з 20.12.2016 по 23.12.2019 в сумі 138095,24 грн., із застосуванням січня 2008 року, як місяця з якого починається обчислення індексу цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 20.12.2016 по 28.02.2018, а в період з 01.03.2018 по 23.12.2019 з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.04.2021 року, позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 у повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 20 грудня 2016 року по 23 грудня 2019 року. Зобов`язано Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 20 грудня 2016 року по 23 грудня 2019 року (з урахуванням виплачених сум) відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення від 17.07.2003 №1078. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

13.10.2021 року позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву, в порядку статті 383 КАС України, у якій просив визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо порушень вимог абзаців першого, другого пункту 5, пункту 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, та застосування грудня 2015 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 20 грудня 2016 року по 28 лютого 2018 року при виконанні рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року у справі №140/13704/20.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.12.2021 року, заяву про визнання дій протиправними при виконанні рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - повернуто заявнику.

18.01.2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду із клопотанням, в порядку статті 382 КАС України, про встановлення судового контролю за виконанням Військовою частиною НОМЕР_1 рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року в справі №140/13704/20. Просив позивач зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 у десятиденний строк подати до суду звіт про і виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року по оправі №140/13704/20 із зазначенням у звіті встановлених місяців за якими здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення відповідно до вимог абзаців 1, 2 пункту 5, пункту 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, з одночасним надсиланням такого звіту іншим учасникам справи.

Заяву обґрунтував тим, що вказане рішення суду не виконано відповідачем. З наданого відповідачем часткового розрахунку стало відомо, що відповідач значення індексу споживчих цін приймає за 1 або 100 відсотків у грудні 2015 року, а обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснює з січня 2016 року, що є грубим порушенням вимог абзаців першого, другого пункту 5 та пункту 10-2 Порядку №1078. Виходячи з того, що посадовий оклад за посадою, яку займав позивач, до березня 2018 року востаннє підвищувався 01 січня 2008 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294, то відповідно до Порядку №1078 обчислення індексу споживчих цін здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає військовослужбовець (працівник), а саме з лютого 2008 року.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 28.01.2022 року в задоволенні заяви про встановлення судового контролю в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

З цією ухвалою суду першої інстанції від 28.01.2022 року не погодився ОСОБА_1 та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена ухвала не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що суд першої інстанції в порушення норм матеріального та процесуального права дійшов необґрунтованого висновку, що під час прийняття Волинським окружним адміністративним судом 23 листопада 2020 року рішення у справі №140/13704/20, питання щодо визначення базового місяця при нарахуванні індексації грошового забезпечення не вирішувалось, а тому визначення базового місяця, підлягає застосуванню при нарахуванні індексації грошового забезпечення не може бути предметом розгляду заяви, поданої в порядку статті 382 КАС України. Вважає, що суд першої інстанції повністю ігнорує порушення Порядку №1078 з боку відповідача. На думку скаржника, порушення відповідачем норм Порядку №1078 не може бути самостійним предметом окремого судового провадження, оскільки згідно резолютивної частини рішення суд зобов`язав відповідача здійснити нарахування та виплату індексації відповідно до норм Порядку №1078. З врахуванням того, що відповідача зобов`язано нарахувати та виплатити індексацію відповідно до Порядку №1078, то відповідно порушення ним норм Порядку №1078, в тому числі абзаців 1, 2 пункту 5 та пункту 10-2 Порядку №1078, є обґрунтованою підставою звернення позивача в порядку статті 382 КАС України, яка пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

За результатами апеляційного розгляду апелянт ОСОБА_1 просить оскаржену ухвалу суду від 28.01.2022 року скасувати, а заяву про встановлення судового контролю за виконанням Військовою частиною НОМЕР_1 рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року по справі №140/13704/20 - задовольнити.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції від 28.01.2022 року, вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, з врахуванням наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що предметом спору у справі №140/13704/20 було визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 20.12.2016 по 23.12.2019 в повному обсязі та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення позивачу за період з 20.12.2016 по 23.12.2019 в сумі 138095,24 грн, із застосуванням січня 2008 року, як місяця з якого починається обчислення індексу цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 20.12.2016 по 28.02.2018, а в період з 01.03.2018 по 23.12.2019 з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Приймаючи 23.11.2020 року рішення у справі, Волинський окружний адміністративний суд, позов задоволив частково. Визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 у повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 20 грудня 2016 року по 23 грудня 2019 року. Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 20 грудня 2016 року по 23 грудня 2019 року (з урахуванням виплачених сум) відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Встановленим підтверджується, що під час ухвалення 23.11.2020 року рішення Волинським окружним адміністративного суду питання щодо визначення базового місяця при нарахуванні індексації грошового забезпечення не було вирішено.

Вказане рішення суду за наслідками перегляду в апеляційному порядку постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.04.2021 року залишене без змін.

Отже, рішення Волинського окружного адміністративного суду у цій справі від 23.11.2020 року набрало законної сили 05.04.2021 року і підлягає виконанню.

Судом встановлено, що 02 серпня 2021 року Волинський окружний адміністративний суд видав позивачу виконавчий лист №11848/2021 (а.с.185-б).

Як видно із листа Військової частини НОМЕР_1 від 26.01.2022 №73/фс (а.с. 199), станом на час розгляду заяви про встановлення судового контролю за судовим рішенням, а саме, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року у справі №140/13704/20 Військовою частиною виконано 28 січня 2021 року шляхом нарахування індексації за період з 20 грудня 2016 року по 23 грудня 2019 року в сумі 4064,14 грн. відповідно до Порядку №1078. Виплату нарахованих сум проведено на картковий рахунок ОСОБА_1 (з відрахуванням 1,5% військового збору). Для обчислення індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 20 грудня 2016 року по 28 лютого 2018 року застосовувався базовий місяць - січень 2016 року, а для нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 23 грудня 2019 року - березень 2018 року. Заборгованості по рішенню Волинського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року у Військовій частині НОМЕР_1 немає. Про виконання рішення суду було повідомлено Володимир-Волинський міжрайонний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

На підставі встановленого колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, вважає його вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 14 КАС України передбачено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах врегульовано статтею 382 КАС України.

Так, відповідно до ч.1, ч.2 ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Наведеними вище правовими нормами передбачено, що такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу. При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такого рішення суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Таким чином, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства. Встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи.

Вказане узгоджується з правовою позицією, наведеною у постанові Верховного Суду від 06.12.2019 у справі №812/333/17.

Як встановлено судом, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року у справі №140/13704/20 підлягало виконанню в примусовому порядку.

12 листопада 2021 року до суду першої інстанції від Володимир-Волинського відділу державної виконавчої служби у Володимир-Волинському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) надійшла постанова від 29 жовтня 2021 року про закінчення виконавчого провадження №67009943 з примусового виконання виконавчого листа у справі №140/13704/20, виданого 02 серпня 2021 року Волинським окружним адміністративним судом, у зв`язку з повним виконанням відповідачем рішення суду (а.с. 185а, 185а на звороті).

Слід зауважити, що виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року у цій справі у примусовому порядку в межах виконавчого провадження виключає можливість встановлення судового контролю у порядку, встановленому статтею 382 КАС України.

Крім того, суд першої інстанції правильно вказав, що ОСОБА_1 , подаючи в порядку статті 382 КАС України заяву про встановлення судового контролю за виконання рішення суду, не погоджується із визначенням відповідачем при нарахуванні індексації грошового забезпечення за період з 20 грудня 2016 року по 23 грудня 2019 року місяця, за яким здійснено обчислення індексу споживчих цін.

Матеріалами справи ж встановлено, що під час прийняття рішення судом першої інстанції від 23 листопада 2020 року у цій справі питання щодо визначення базового місяця при нарахуванні індексації грошового забезпечення не вирішено. А отже, який саме базовий місяць повинен застосовуватись при нарахуванні індексації грошового забезпечення, не може бути предметом розгляду заяви, поданої в порядку статті 382 КАС України.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку статті 382 КАС України.

У разі ж незгоди з діями відповідача щодо визначення базового місяця при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивач має право оскаржити вказані дії відповідача в окрему судовому порядку, або ж звернутись до суду в порядку статті 287 КАС України.

З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції всебічно з`ясовано обставини справи, ухвалу від 28.01.2022 року судом першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 382 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 28 січня 2022 року про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі №140/13704/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Р. Й. Коваль
В. В. Святецький