Справа № 140/1405/22
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2022-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року ЛуцькСправа № 140/1405/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сороки Ю.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області про зобов`язання здійснити нарахування та виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 22 листопада 2019 року по день фактичного розрахунку, зобов`язання здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, розраховану за методикою Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 Про затвердження порядку проведення компенсації громаддям втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати з 22 листопада 2019 року по день фактичного розрахунку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом Головного управління ДФС у Волинській області №1050-о від 20.11.2019 припинено державну службу та звільнено позивача з 22.11.2019 із займаної посади у зв`язку з реорганізацією, скороченням чисельності та штату працівників на підставі п.1 ч.1 ст.87 Закону України Про державну службу. При звільнені зі служби відповідачем не проведено з позивачем всіх належних розрахунків, зокрема, нарахування та виплата заробітної плати за роботу в надурочний час, у вихідні, святкові та неробочі дні, а також доплата за роботу у нічний час, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду. За результатами судового розгляду, зокрема, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2021 зобов`язано Головне управління ДФС у Волинській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за час чергування на акцизному складі Луцького МПД ДП «Укрспирт» за адресою: вул. Ковельська, 67. м. Луцьк у період з 05.12.2018 року по 22.11.2019 року, а саме за 240 годин роботи вихідні дні у подвійному розмірі годинної ставки зверх окладу, а за 544 години роботи у нічний час у підвищеному розмірі - 20 відсотків тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи у нічний час.

30.12.2021 року на картковий рахунок позивача, на виконання рішення суду, надійшли кошти у розмірі 14 717, 30 грн. та 6261,73 грн.

Позивач вважає, що у даному випадку з боку відповідача мав місце факт порушення його законних прав та інтересів, в частині своєчасного отримання належних до виплати грошових сум при звільненні.

Таким чином, оскільки остаточний розрахунок при його звільненні, був проведений із ним лише 30.12.2021, а тому відповідач повинен виплатити йому середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку на підставі частини 1 статті 117 Кодексу законів про працю України.

Ухвалою судді від 07.02.2022 відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що наказом Головного управління ДФС у Волинській області №1050-о від 20.11.2019 припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 із займаної посади у зв`язку з реорганізацією, скороченням чисельності та штату працівників на підставі п.1 ч.1 ст.87 Закону України Про державну службу з 22.11.2019.

При звільнені зі служби відповідачем не проведено з позивачем всіх належних розрахунків, зокрема, нарахування та виплата заробітної плати за роботу в надурочний час, у вихідні, святкові та неробочі дні, а також доплата за роботу у нічний час, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду.

05.10.2020 рішенням Волинського окружного адміністративного суду в адміністративній справі №140/6440/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Волинській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 заробітної плати за роботу у надурочний час, у святкові і неробочі дні, у нічний час.

Зобов`язано Головне управління ДФС у Волинській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за час чергування на акцизному складі Луцького МПД ДП Укрспирт у період з 05.12.2018 по 22.11.2019, а саме за роботу у надурочний час, у святкові і неробочі дні у подвійному розмірі та у нічний час у підвищеному розмірі (з урахуванням наданих днів відпочинку за роботу у нічний час з 25.01.2019 на 26.01.2019, з 19.01.2019 на 20.01.2019 та з 24.01.2019 на 25.01.2019).

У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року про відмову у визнанні протиправною бездіяльності Головного управління ДФС у Волинській області щодо ненарахування та невиплати заробітної плати за роботу у вихідні дні і у нічний час та зобов`язання Головного управління ДФС у Волинській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за час чергування на акцизному складі Луцького МПД Укрспирт за адресою: АДРЕСА_1 у період з 05.12.2018 року по 22.11.2019 року, а саме за роботу у вихідні дні у подвійному розмірі та нічний час у підвищеному розмірі (з урахуванням наданих днів відпочинку за роботу у нічний час з 25.01.2019 року на 26.01.2019 року, з 19.01.2019 року на 20.01.2019 року та з 24.01.2019 року на 25.01.2019 року) задоволено частково.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року у справі №140/6440/20 в цій частині скасовано та прийнято постанову, якою адміністративний позов щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління ДФС у Волинській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 заробітної плати за роботу у вихідні дні та у нічний час і зобов`язання Головного управління ДФС у Волинській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за час чергування на акцизному складі Луцького МПД Укрспирт за адресою: вул. Ковельська, 67. м. Луцьк у період з 05.12.2018 року по 22.11.2019 року, а саме за роботу у вихідні дні у подвійному розмірі, а у нічний час у підвищеному розмірі 20 відсотків тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи у нічний час задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Волинській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 заробітної плати за роботу у вихідні дні та у нічний час.

Зобов`язано Головне управління ДФС у Волинській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за час чергування на акцизному складі Луцького МПД Укрспирт за адресою: вул. Ковельська, 67. м. Луцьк у період з 05.12.2018 року по 22.11.2019 року, а саме за 240 годин роботи вихідні дні у подвійному розмірі годинної ставки зверх окладу, а за 544 години роботи у нічний час у підвищеному розмірі 20 відсотків тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи у нічний час.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області судові витрати в сумі 2102 (дві тисячі сто дві гривні) гривень 00 копійок.

30.12.2021, на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2021, на картковий рахунок позивача надійшли кошти у розмірі 14 717, 30 грн. та 6261,73 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до таких висновків.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 47 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно із статтею 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

При вирішенні спору суд також враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 27 червня 2018 року у справі №810/1543/17. Верховний Суд у цьому рішенні вказав, що за такого правового врегулювання, передбаченого частиною першою статті 117 КЗпП України, обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 Кодексу законів про працю України.

Встановлюючи своєчасність розрахунку з позивачем при звільненні, суд виходить з того, що позивача звільнено із займаної посади 22.11.2019, тоді як остаточний розрахунок було проведено 30.12.2021, що підтверджується банківською випискою по картках ОСОБА_1 за період з 01.12.2021 по 31.12.2021.

Тобто, грошові кошти, належні до виплати позивачу при звільненні, виплачені з порушенням строку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач набув право на виплату середнього заробітку за увесь період затримки розрахунку при звільненні з 22.11.2019 по 30.12.2021.

Крім того, статтею 2 Закону України Про оплату праці встановлено, що у структуру заробітної плати входить передбачена заробітна плата, яка є винагородою за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Згідно з положеннями статті 34 Закону України Про оплату праці компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Статтею 1 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів, у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Крім того, з метою реалізації вказаного закону Кабінетом Міністрів України 21.02.2001 року прийнято Постанову №159, якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, п.1 якого визначено, що його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відтак, у разі невиплати працівникові компенсації за роботу у вихідний, святковий, неробочий день та за роботу у надурочний час з роботодавця підлягають стягненню також компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 07 грудня 2016 року у справі №6-1425цс16 та постанові від 14 вересня 2016 року у справі №6-1438цс16 у разі невиплати працівникові компенсації за роботу у вихідний день у грошовій формі в подвійному розмірі, або ненадання іншого дня відпочинку, та невиплати звільненому працівникові з вини власника або уповноваженого ним органу зазначеної компенсації роботи за вихідний день з роботодавця підлягають стягненню компенсація за роботу у вихідні дні, компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Як встановлено судом, повний розрахунок за роботу у вихідні дні, надурочно, святкові та неробочі дні, а також за роботу у нічний час з позивачем своєчасно при звільнені проведено не було.

З огляду на зазначене, суд вважає, що вимоги щодо зобов`язання ГУ ДФС у Волинській області нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (інфляційні втрати), починаючи з 22.11.2019 року по день фактичного розрахунку - 30.12.2021 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак сплачений позивачем судовий збір у розмірі 992, 40 грн. підлягає стягненню з ГУ ДФС у Волинській області за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 242, 243, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Кодексу законів про працю України, Закону України Про оплату праці, Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов`язати Головне управління ДФС у Волинській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 22 листопада 2019 року по день фактичного розрахунку 30.12.2021.

Зобов`язати Головне управління ДФС у Волинській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, розраховану за методикою Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 Про затвердження порядку проведення компенсації громаддям втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати з 22 листопада 2019 року по день фактичного розрахунку - 30.12.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області на користь ОСОБА_1 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління ДФС у Волинській області, адреса: 43010, Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, 4, .

Суддя Ю.Ю. Сорока