Справа № 120/1454/22-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2022-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 травня 2022 р. Справа № 120/1454/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Томашпільської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ

03.02.2022 у Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) до Томашпільської селищної ради (далі - відповідач, Рада). У позовній заяві позивачка просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення 19 позачергової сесії 8 скликання Томашпільської селищної ради від 12.01.2022 № 2336;

- зобов`язати відповідача надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, для ведення особистого селянського господарства в розмірі 2,0 га із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення кадастровий номер :05:000:0574 загальною площею 16,0258 га, що розташована за межами населеного пункту Олександрівка Тульчинського району Вінницької області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначає, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05.11.2021 по справі № 120/8437/21-а відповідачем повторно розглянуто її клопотання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

За результатами розгляду клопотання відповідачем прийнято рішення від 12.01.2022 № 2336 про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, у зв`язку із тим, що земельна ділянка включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, права оренди на які можуть бути реалізовані на земельних торгах.

Позивачка із рішенням Ради від 12.01.2022 № 2336 не погоджується мотивуючи його протиправність тим, що виключний перелік підстав для відмови у наданні бажаного для неї дозволу передбачений ч. 7 ст. 118 ЗК України. Такої підстави для відмови як включення земельної ділянки до переліку земельних ділянок, право оренди на які реалізується на конкурсних умовах (земельних торгах) ч. 7 ст. 118 ЗК України не передбачено.

Тому ОСОБА_1 просить скасувати рішення від 12.01.2022 № 2336 та зобов`язати Раду надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою.

Ухвалою від 08.02.2022 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Крім цього, учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті справи та витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії клопотання ОСОБА_1 від 18.05.2021 із додатками до нього та рішення 19 позачергової сесії 8 скликання Томашпільської селищної ради від 12.01.2022 № 2336, яким відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із документами, що стали підставою для його прийняття.

11.04.2022 подано відзив на позовну заяву у якому відповідач не погоджується із аргументами позивачки та просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Мотивуючи відзив Рада зазначає, що на момент прийняття рішення від 12.01.2022 № 2336 земельна ділянка, яку позивачка намагається отримати у власність охоплювалася земельною ділянкою площею 16,0258 га якій було присвоєно кадастровий номер :05:000:0574. Рішенням Томашпільської селищної ради від 30.08.2021 № 1448 земельну ділянку з кадастровим номером :05:000:0574 включено до переліку земельних ділянок право оренди на які виставляється на земельні торги (аукціон) (п. 124 додатку до рішення від 30.08.2021 № 1448). На думку відповідача, віднесення земельних ділянок до переліку тих, право оренди на які виставляється на земельні торги є самостійною підставою для відмови у наданні дозволу про який просила позивачка, а тому вважає, що орган місцевого самоврядування при прийнятті оскарженого рішення діяв правомірно.

Разом із відзивом 11.04.2022 відповідач подав до суду витребувані ухвалою від 08.02.2022 копії документів.

Надавши оцінку мотивам заяв по суті справи та дослідивши письмові докази, суд встановив таке.

18.05.2021 ОСОБА_1 звернулася до відповідача із клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, для ведення особистого селянського господарства в розмірі 2,0 га із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення кадастровий номер :05:000:0574 загальною площею 16,0258 га, яка розташована за межами населеного пункту Олександрівка Тульчинського району Вінницької області (а.с. 7)

Рішенням відповідача від 25.06.2021 № 1232 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею лише 0,01 га із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення.

Не погоджуючись із таким рішенням, позивачка звернулася до суду із адміністративним позовом.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05.11.2021 по справі № 120/8437/21-а визнано протиправним та скасовано рішення 9 чергової сесії 8 скликання Томашпільської селищної ради №1232 від 25.06.2021 та зобов`язано Томашпільську селищну раду повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 18.05.2021 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га, яка розташована за межами населеного пункту села Олександрівка Тульчинського району Вінницької області, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні (а.с. 9-13).

На виконання рішення суду від 05.11.2021 по справі № 120/8437/21-а відповідачем повторно розглянуто клопотання позивачки від 18.05.2021 та прийнято рішення 12.01.2022 № 2336 про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, у зв`язку із тим, що бажана для позивачки земельна ділянка включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, права оренди на які можуть бути реалізовані на земельних торгах (а.с. 14).

Позивачка із рішенням Ради від 12.01.2022 № 2336 не погоджується мотивуючи його протиправність тим, що виключний перелік підстав для відмови у наданні бажаного для неї дозволу передбачений ч. 7 ст. 118 ЗК України. Такої підстави для відмови як включення земельної ділянки до переліку земельних ділянок, право оренди на які реалізується на конкурсних умовах (земельних торгах) ч. 7 ст. 118 ЗК України не передбачено.

Тому з метою скасування рішення та зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання бажаного дозволу, позивачка звернулася до суду із цим позовом.

Із урахуванням підстав прийняття Радою рішення від 12.01.2022 № 2336, ключовим питанням цього спору є те, чи може вважатися правомірною підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою з метою подальшої передачі земельної ділянки у власність, включення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, право оренди на які виставляються на земельні торги (аукціон).

Визначаючись щодо вказаного питання суд враховує, що правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, Земельним кодексом України від 25.10.2001 № 2768-III (по тексту - ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III).

Згідно із ст. 116 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульований положеннями ст. 118 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III.

Нормами ч. 6 ст. 118 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Із аналізу вищезазначених положень слідує, що законодавцем у ст. 118 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III передбачено підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Дійсно як зазначає позивачка, включення земельної ділянки до переліку земельних ділянок, право на які буде виставлено на земельні торги не передбачено серед підстав для відмови у наданні дозволу на виготовлення документації із землеустрою, визначених у ч.7 ст. 118 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III, проте така підстава для відмови передбачена у ст. 136 ЗК України.

Згідно із ч. 5 ст. 136 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Верховний Суд неодноразово розглядав справи, де поставало таке ж питання і сформував висновок, що віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної чи комунальної власності права оренди на які виставляється на земельні торги є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

Ця правова позиція є усталеною адже була підтримана в постановах Верховного Суду, зокрема, від 03.04.2018 у справі № 815/3059/17, від 23.01.2020 у справі № 620/1058/19, від 28.10.2020 у справі № 819/1976/17, від 22.10.2020 у справі № 815/7279/16.

Застосовуючи цей підхід до справи, що розглядається, суд звертає увагу, що на момент розгляду клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою та прийняття відповідачем рішення з цього питання, ділянка якої стосувалося клопотання, була включена до переліку земельних ділянок, права оренди на які можуть бути реалізовані на земельних торгах.

Ця обставина підтверджується копією долученого до відзиву рішення Томашпільської селищної ради від 30.08.2021 № 1448 відповідно до якого земельну ділянку з кадастровим номером :05:000:0574 включено до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, право оренди на які виставляється на земельні торги (аукціон) (п. 124 додатку до рішення від 30.08.2021 № 1448).

Тому, в силу приписів ч. 5 ст. 136 ЗК України, це є самостійною підставою для відмови у наданні дозволу.

Правова позиція щодо застосування норм права у схожих правовідносинах також викладена Верховним Судом у постановах від 30.03.2021 у справі № 2040/6485/18 та від 13.04.2021 у справі № 818/1470/18, від 29.07.2021 у справі № 120/1317/19.

При цьому приписи ст. 136 ЗК України, якою визначено порядок добору земельних ділянок державної чи комунальної власності та підготовка лотів для продажу на земельних торгах, свідчать про те, що включення до переліку і виставлення земельної ділянки на торги не є тотожним, проте віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності для продажу прав на них на земельних торгах, вже є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

Відтак, відповідач у повній відповідності із нормами Земельного кодексу України прийняв оскаржене у цій справі рішення від 12.01.2022 № 2336 та правомірно відмовив у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. За таких обставин відсутні підстави для задоволення позовних вимог та скасування спірного рішення.

З огляду на це, позовна вимога про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, теж не підлягає задоволенню, адже є похідною від позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення.

Відтак, перевіривши доводи учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення від 12.01.2022 № 2336 про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, підстави для стягнення в користь позивачки сплаченого нею при зверненні до суду судового збору відсутні.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ

У задоволенні вимог адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

Відповідач: Томашпільська селищна рада - площа Т. Шевченка, 1, смт. Томашпіль, Вінницька область, 24200, .

Суддя Богоніс Михайло Богданович