Справа № 300/1218/22
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2022-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" травня 2022 р. справа № 300/1218/22
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє директор Благодійної організації "Благодійний фонд" "Українська благодійницька мережа" Футерко Василь Любомирович, і ОСОБА_3 до Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання прийняти рішення щодо надання соціальної послуги підтриманого проживання осіб похилого віку і осіб з інвалідністю за рахунок бюджетних коштів, -
ОСОБА_4 (надалі по тексту також позивач, ОСОБА_4 ), ОСОБА_2 , (надалі по тексту також позивач, ОСОБА_2 ), в інтересах яких діє директор Благодійної організації "Благодійний фонд" "Українська благодійницька мережа" Футерко Василь Любомирович (надалі по тексту також представник позивачів, Футерко В.Л.), і ОСОБА_3 (надалі по тексту також позивач, ОСОБА_3 ) 07.03.2022 звернулися в суд з адміністративним позовом до Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації (надалі по тексту також - відповідач, Департамент) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання прийняти рішення щодо надання соціальної послуги підтриманого проживання осіб похилого віку і осіб з інвалідністю за рахунок бюджетних коштів.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_2 з 2019 року проживають у будинку підтриманого проживання "Будиночок сиріт з інвалідністю " ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 " та отримують соціальну послугу підтриманого проживання осіб похилого віку та осіб з інвалідністю (надалі по тексту також соціальна послуга). У жовтні 2021 року ОСОБА_3 особисто та благодійна організація "Благодійний фонд" "Українська благодійницька мережа" (надалі по тексту також Організація) в інтересах недієздатних ОСОБА_4 і ОСОБА_2 звернулися із заявою від 03.10.2021 і листом-зверненням від 06.10.2021 за №35-25/21 до Національної соціальної сервісної служби України з проханням про забезпечення їх соціальною послугою підтриманого проживання в житловому будинку з січня 2022 року. Коментовані звернення Національна соціальна сервісна служба України листом від 02.11.2021 надіслала за належністю до Івано-Франківської обласної державної адміністрації, які, у свою чергу, були розглянуті Департаментом соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації. В результаті розгляду вказаних звернень відповідач, на переконання позивачів, листом від 24.11.2021 надав відповідь формального характеру, без зазначення інформації щодо рішення, прийнятого по суті викладеного у зверненні прохання. В подальшому листом від 28.12.2021 відповідач надав додаткову відповідь, в якій також відсутня інформація щодо прийнятого рішення по суті звернення, а саме про надання або про відмову у наданні соціальної послуги підтриманого проживання за рахунок бюджетних коштів. При цьому у даному листі зазначено про можливе надання такої соціальної послуги за умови передбачення відповідного фінансування в обласному бюджеті.
За доводами позивачів вони є особами з інвалідністю І групи, а отже мають право на отримання соціальної послуги підтриманого проживання за рахунок бюджетних коштів, а Департамент соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації повинен забезпечити позивачів такою послугою. Одержання отримувачем, який має право на отримання соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів, таких послуг від надавача, що належить до недержавного сектору (в тому числі за рахунок благодійних коштів) відповідно до положень Закону України "Про соціальні послуги" не є підставою для втрати чи обмеження права такого отримувача на одержання соціальних послуг за рахунок саме бюджетних коштів. Навіть за відсутності в межах Івано-Франківської області надавачів соціальної послуги підтриманого проживання державного та комунального сектору, відповідач з метою реалізації права позивачів на отримання такої послуги за рахунок бюджетних коштів має законні підстави залучати надавача цієї послуги недержавного сектору.
На думку позивачів, наведена відповідачем у листі від 28.12.2022 позиція про надання соціальної послуги підтриманого проживання за умови наявності на це відповідного бюджетного фінансування не відповідає нормам Закону України "Про соціальні послуги", оскільки даний закон не пов`язує можливість реалізації особою права на отримання соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів з наявністю або відсутністю бюджетного фінансування таких послуг. Тобто це право має безумовний характер і має бути забезпечене відповідними суб`єктами владних повноважень.
Втім, за результатом розгляду звернень ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_2 відповідачем фактично відмовлено позивачам у наданні соціальної послуги підтриманого проживання за рахунок бюджетних коштів з січня 2022 року та в порушення вимог частини 3 статті 21 Закону України "Про соціальні послуги" не прийнято вмотивованого рішення. Такі дії відповідача позивачі вважають протиправними, у зв`язку із чим просять позов задовольнити в повному обсязі.
За наслідками виконання позивачами ухвали про залишення позовної заяви без руху від 11.03.2022 (а.с.26-27, 35-78), Івано-Франківським окружним адміністративним судом ухвалою від 29.03.2022 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання і повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами (а.с.79-80).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву від 11.04.2022, який надійшов на поштову адресу суду із відповідними письмовими доказами 12.04.2022 (а.с.93-98, 99-139). Відповідач не погоджується з доводами позивачів, викладеними у позовній заяві, та вказує на їх безпідставність і необґрунтованість з огляду на наступні обставини. Зокрема зазначено, що у січні 2022 року Департаментом соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації за результатами визначення потреб у соціальних послугах було прийнято рішення щодо закупівлі соціальної послуги "підтримане проживання" шляхом соціального замовлення на 2022 рік. Відповідно до протоколу від 21.02.2022 за №29 постійною комісією обласної ради з питань бюджету, соціально-економічного розвитку та інвестицій погоджено заходи обласної комплексної програми соціального захисту населення Івано-Франківської області на 2022-2026 роки, одним із яких є соціальна послуга "підтримане проживання". Відповідно фінансування програми соціальна послуга "підтримане проживання" погоджено у сумі 300 000,00 гривень. Відповідач 17.03.2022 оголосив конкурс на залучення коштів обласного бюджету для надання соціальної послуги підтриманого проживання із використанням механізму соціального замовлення на суму 300 000,00 гривень. Втім від благодійної організації "Благодійний фонд" "Українська благодійницька мережа" документи для участі у конкурсі не надходили.
Окрім цього, згідно аргументів відповідача, Департамент соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації не є органом, який приймає рішення про щодо затвердження сум на підтримане проживання, оскільки такі суми передбачаються Івано-Франківською обласною радою і в подальшому доводяться до Департаменту.
Враховуючи те, що відповідачем повідомлялося позивачам про можливість фінансуватися із державного бюджету відповідної соціальної послуги, оголошувався конкурс на залучення коштів обласного бюджету для надання такої соціальної послуги із використанням механізму соціального замовлення, неодноразово доведення до відома позивачів про можливість переселення їх до Івано-Франківського геріатричного пансіонату та направлялися листи з проханням надати потребу у продуктах харчування та предметах першої необхідності, і такі дії проігноровані позивачами, тому твердження про неприйняття Департаментом рішення про надання спірної соціальної послуги, є некоректним, безпідставним і надуманим. Просив відмовити і задоволенні позовних вимог.
В свою чергу представник позивачів направив поштовим зв`язком відповідь на відзив від 20.04.2022, яку зареєстровано 22.04.2022 в суді, в якій заперечив доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, зазначивши слідуюче (а.с.141-149). Як пояснив представник позивачів, інтернатні установи соціальної сфери, про які згадує Департамент та в які останній пропонував переселитися позивачам, надають соціальну послугу "догляд стаціонарний", а не соціальну послугу "підтримане проживання осіб похилого віку та осіб з інвалідністю". Єдиним надавачем соціального послуги "підтримане проживання осіб похилого віку та осіб з інвалідністю" в межах Івано-Франківської області є благодійна організація "Благодійний фонд" "Українська благодійницька мережа". Обласні інтернатні заклади соціальної сфери не пристосовані для надання соціальної послуги підтриманого проживання, оскільки знаходяться у старих будівлях і розраховані на перебування великої кількості людей. У свою чергу соціальна послуга підтриманого проживання може надаватися виключно у житлових приміщеннях, що випливає із вимог відповідного державного стандарту.
Згідно пояснень представника позивачів слід розрізняти етап прийняття рішення щодо надання соціальної послуги за рахунок бюджетних коштів та етап забезпечення надання соціальної послуги. У даному випадку приводом для пред`явлення позову стало невизнання відповідачем права позивачів на отримання соціальної послуги підтриманого проживання осіб похилого віку та осіб з інвалідністю за рахунок бюджетних коштів з 1 січня 2022 року, а не обставини, які б були пов`язані з реалізацією цього права. Додатково позивачі відзначили про наявність судових рішень у справах №300/1360/20, №909/813/2, №300/3590/21 з приводу фінансування соціального замовлення та надання соціальної послуги підтриманого проживання "Будиночок сиріт з інвалідністю " ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ". У 2022 році відповідачем для надання соціальної послуги підтриманого проживання передбачено фінансування лише в обсязі 300 000,00 гривень. У зв`язку із недостатністю вказаних коштів на забезпечення повного і належного фінансування спірної соціальної послуги на весь 2022 рік, а також ненаданням відповідачем обґрунтованої відповіді на звернення позивачів щодо збільшення зазначеної суми, організація не брала участі у відповідному конкурсі.
Департамент соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації направив заперечення на відповідь на відзив від 25.04.2022 за №1162/01-09/09-22, реєстрацію якого здійснено в суді 27.04.2022 (а.с.199-204). За доводами відповідача забезпечення надання спірної послуги можливо тільки шляхом соціального замовлення на конкурсній основі відповідно до вимог Закону України "Про соціальні послуги" та постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання надання соціальних послуг" від 01.06.2020 за №450, чим організація не скористалася. Іншої правової можливості надання такої послуги за кошти обласного бюджету в будинку " ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ", крім конкурсу, законом не передбачено. Також відповідач стверджує, що вартість соціальної послуги, яка надається за рахунок коштів місцевих бюджетів, формується з урахуванням фінансових можливостей відповідних місцевих бюджетів.
Розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, вивчивши позовну заяву, відзив на позов, відповідь на відзив і заперечення, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_2 є особами з інвалідністю першої групи з дитинства, що засвідчується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 10.02.2016 (а.с.17), копією довідки МСЕ №046008 від 24.06.1998 (а.с.18), і копією МСЕ №046013 від 24.06.1998 відповідно (а.с.19).
Згідно пояснень, вказаних у позовній заяві, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_2 з 2019 року проживають у будинку підтриманого проживання "Будиночок сиріт з інвалідністю " ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ", який створено Благодійною організацією "Благодійний фонд" "Українська благодійницька мережа" (а.с.2).
Благодійна організація "Благодійний фонд" "Українська благодійницька мережа" з 23.09.2009 перебуває на обліку у відповідних органах статистики, державної податкової служби, а з 09.08.2021 відомості про останню внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстроване як юридична особа (а.с.23).
Видами економічної діяльності Благодійної організації "Благодійний фонд" "Українська благодійницька мережа" згідно кодів КВЕД є 87.30 "надання послуг щодо догляду із забезпеченням проживання для осіб похилого віку та інвалідів (основний)", 88.99 "надання іншої соціальної допомоги без забезпечення проживання, н.в. і у.", 87.20 "надання послуг догляду із забезпеченням проживання для осіб з розумовими вадами та хворих на наркоманію" і 87.90 "надання інших послуг догляду із забезпеченням проживання" (а.с.23).
ОСОБА_3 є дієздатною особою, а ОСОБА_4 і ОСОБА_2 визнані в судовому порядку недієздатними, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії рішень Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 30.11.2006 у справі №2-о-123 і від 01.12.2006 у справі №2-о-94 (а.с.21, 22).
У жовтні 2021 року ОСОБА_3 особисто та благодійна організація "Благодійний фонд" "Українська благодійницька мережа" в інтересах недієздатних ОСОБА_4 і ОСОБА_2 звернулися із заявою від 03.10.2021 і листом-зверненням від 06.10.2021 за №35-25/21 до Національної соціальної сервісної служби України із проханням про забезпечення їх соціальною послугою підтриманого проживання в житловому будинку за рахунок бюджетних коштів з січня 2022 року (а.с.10, 11).
Листом від 24.11.2021 Департамент соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації повідомив ОСОБА_3 і благодійну організацію "Благодійний фонд" "Українська благодійницька мережа" про те, що кошти на виконання обласних програм передбачаються в обласному бюджеті на 2022 рік та затверджуються рішенням сесії Івано-Франківської обласної ради. При цьому фінансування заходів програм здійснюється після погодження постійними комісіями при Івано-Франківській обласній раді на відповідний рік. Додатково проінформовано, що з метою надання соціальної послуги підтриманого проживання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_2 , благодійна організація "Благодійний фонд" "Українська благодійницька мережа" має право брати участь у пілотному проекті "Розвиток соціальних послуг" відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджету для реалізації пілотного проекту "Розвиток соціальних послуг", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2020 за №204 (а.с.14).
Також 28.12.2021 відповідач направив на адресу ОСОБА_3 лист від 28.12.2021 за №4226/01-09/01-21 (а.с.15-16), за змістом якого відсутні погодження календарних планів постійними комісіями при Івано-Франківській обласній раді на 2022 рік та аналізуючи попередні роки не має правової можливості з січня 2022 року здійснити закупівлю соціальної послуги "підтримане проживання" шляхом соціального замовлення з обласного бюджету для ОСОБА_3 в у будинку підтриманого проживання "Будиночок сиріт з інвалідністю " ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ". Також запропоновано позивачу, що у разі неможливості проживання у даному будинку, відповідачем може бути розглянуто питання щодо поселення ОСОБА_3 в один із інтернатних закладів соціальної сфери комунальної власності області.
Позивачі, вважаючи протиправною, такою, що не відповідає нормам Закону України "Про соціальні послуги", формальну (без прийняття вмотивованого рішення) відмову відповідача у забезпеченні їх соціальною послугою підтриманого проживання, з підстав відсутності відповідного бюджетного фінансування, звернулися до суду з метою захисту своїх порушених прав на отримання такої соціальної послуги за рахунок бюджетних коштів.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах, визначає Закон України "Про соціальні послуги" від 17.01.2019 за №2671-VIII (надалі по тексту також Закон №2671-VIII).
Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону №2671-VIII надавачі соціальних послуг визначені як юридичні та фізичні особи, фізичні особи-підприємці, включені до розділу "Надавачі соціальних послуг" Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг.
При цьому, в розумінні пункту 10 частини 1 статті 1 Закону №2671-VIII, отримувачі соціальних послуг - особи/сім`ї, які належать до вразливих груп населення та/або перебувають у складних життєвих обставинах, яким надаються соціальні послуги.
Соціальне замовлення засіб регулювання діяльності у системі надання соціальних послуг шляхом залучення на договірній основі надавачів соціальних послуг для задоволення потреб осіб/сімей у соціальних послугах відповідно до результатів визначення потреб населення адміністративно-територіальної одиниці/територіальної громади у соціальних послугах (пункт 16 частини 1 статті 1 Закону №2671-VIII).
В силу правового регулювання пункту 17 частини 1 статті 1 Закону №2671-VIII соціальні послуги дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають. Особі/сім`ї можуть надаватися одна або одночасно декілька соціальних послуг. Порядок організації надання соціальних послуг затверджується Кабінетом Міністрів України.
Згідно частини 1 статті 13 Закону України "Про соціальні послуги" надавачі соціальних послуг провадять свою діяльність відповідно до законодавства про соціальні послуги, на підставі установчих та інших документів, якими визначено перелік соціальних послуг та категорії осіб, яким надаються такі послуги, за умови забезпечення їх відповідності критеріям діяльності надавачів соціальних послуг, встановленим Кабінетом Міністрів України.
Надавачі соціальних послуг можуть належати до державного, комунального або недержавного секторів.
До надавачів соціальних послуг державного/комунального сектору належать надавачі соціальних послуг, утворені органами, зазначеними у частині першій статті 11 цього Закону, діяльність яких фінансується за рахунок коштів відповідного бюджету/бюджетів (частина 2 статті 13 Закону №2671-VIII).
До надавачів соціальних послуг недержавного сектору, як визначено частина 3 статті 13 Закону № 2671-VIII, належать підприємства, установи, організації, крім визначених частиною другою цієї статті, громадські об`єднання, благодійні, релігійні організації, фізичні особи - підприємці та фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності.
Приписами частини 8 статті 13 Закону України "Про соціальні послуги" визначено, що надавачі соціальних послуг зобов`язані, поряд з іншим: забезпечувати найкращі інтереси отримувачів соціальних послуг під час надання таких послуг; проводити оцінювання потреб особи/сім`ї у соціальних послугах; взаємодіяти з іншими суб`єктами системи надання соціальних послуг, а також з органами, установами, закладами, фізичними особами - підприємцями, які в межах своєї компетенції надають на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці або територіальної громади допомогу вразливим групам населення та особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах, та/або здійснюють їх захист; надавати допомогу отримувачам соціальних послуг у вирішенні їхніх соціально-побутових питань, у тому числі шляхом представлення їхніх інтересів.
За змістом частини 5 статті 16 Закону №2671-VIII перелік соціальних послуг, що надаються відповідно до цього Закону, визначається класифікатором соціальних послуг, який затверджується центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Так, перелік усіх соціальних послуг наведено в Класифікаторі соціальних послуг, затверджений наказом Міністерства соціальної політики України від 23.06.2020 за №429 (надалі по тексту Класифікатор).
Класифікатором, зокрема, визначено наступні соціальні послуги, а саме: "Підтримане проживання осіб похилого віку та осіб з інвалідністю" (код 009.1) і "Догляд стаціонарний" (код 015.2).
Виходячи з аналізу наведених правових норм, надавачі соціальних послуг, як державного/комунального сектору, так і недержавного сектору, з метою профілактики складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізації їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають, надають таким особам соціальні послуги, перелік яких наведено в Класифікаторі.
Частиною 2 статті 28 Закону № 2671-VIII передбачено, що надавачі соціальних послуг державного та комунального секторів надають соціальні послуги:
1) за рахунок бюджетних коштів:
а) незалежно від доходу отримувача соціальних послуг:
особам, які постраждали від торгівлі людьми і отримують соціальну допомогу відповідно до законодавства у сфері протидії торгівлі людьми, особам, які постраждали від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, дітям з інвалідністю, особам з інвалідністю I групи, дітям-сиротам, дітям, позбавленим батьківського піклування, особам з їх числа віком до 23 років, сім`ям опікунів, піклувальників, прийомним сім`ям, дитячим будинкам сімейного типу, сім`ям патронатних вихователів, дітям, визначеним пунктом 5 частини шостої статті 13 цього Закону, - всі соціальні послуги;
іншим категоріям осіб - соціальні послуги з інформування, консультування, надання притулку, представництва інтересів, перекладу жестовою мовою, а також соціальні послуги, що надаються екстрено (кризово);
б) отримувачам соціальних послуг, крім зазначених у пункті 1 цієї частини, середньомісячний сукупний дохід яких становить менше двох прожиткових мінімумів для відповідної категорії осіб, - всі соціальні послуги.
Відповідно до частини 6 статті 28 Закону №2671-VIII у разі залучення до надання соціальних послуг надавачів соціальних послуг недержавного сектору (шляхом соціального замовлення, державно-приватного партнерства, конкурсу соціальних проектів, соціальних програм тощо) оплата соціальних послуг, що надаються за рахунок бюджетних коштів, у тому числі з установленням диференційованої плати, здійснюється шляхом компенсації надавачам вартості таких послуг.
Повертаючись до фактичних обставин, встановлених вище по тексту судового рішення, ОСОБА_3 та благодійна організація "Благодійний фонд" "Українська благодійницька мережа" в інтересах недієздатних ОСОБА_4 і ОСОБА_2 звернулися до Національної соціальної сервісної служби України із заявою від 03.10.2021 і листом-зверненням від 06.10.2021 за №35-25/21 з проханням про забезпечення їх соціальною послугою підтриманого проживання в житловому будинку за рахунок бюджетних коштів з січня 2022 року (а.с.10, 11). За результатом таких звернень Департамент надано відповіді від 24.11.2021 і від 28.12.2021 (а.с.14, 15), зміст яких, на думку позивача, носить формальний характер без зазначення інформації про ухвалене рішення, прийнятого по суті звернення.
Тобто, за аргументами позивачів, Департамент соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації, у спірному випадку, допустив протиправну бездіяльність у незабезпеченні за рахунок бюджетних коштів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_2 соціальною послугою підтриманого проживання, як осіб з інвалідністю першої групи та зобов`язаний прийняти рішення про надання такої послуги вказаним особам.
Досліджуючи такі доводи ОСОБА_3 та благодійної організації "Благодійний фонд" "Українська благодійницька мережа", яка діє в інтересах недієздатних ОСОБА_4 і ОСОБА_2 , з урахуванням встановлених обставин і правових норм, які врегульовують спірні правовідносини, суд вказує на слідуюче.
Частиною 1 статті 11 Закону №2671-VIII визначено уповноважених органів системи надання соціальних послуг, до яких належать:
1) центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення;
2) Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації;
3) виконавчі органи міських рад міст обласного значення, рад об`єднаних територіальних громад.
До повноважень Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, згідно частини 3 статті 11 Закону №2671-VIII належать, зокрема, забезпечення реалізації державної політики у сфері надання соціальних послуг на регіональному рівні (пункт 1); узагальнення визначених районними державними адміністраціями, виконавчими органами міських рад міст обласного значення, рад об`єднаних територіальних громад потреб у соціальних послугах, оприлюднення відповідних результатів (пункт 2); затвердження, забезпечення фінансування та виконання регіональних програм в частині забезпечення потреб осіб/сімей у соціальних послугах, розроблених за результатами визначення потреб населення адміністративно-територіальної одиниці/територіальної громади у соціальних послугах (пункт 5); забезпечення надання на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці соціальних послуг особам/сім`ям відповідно до їхніх потреб (пункт 12).
В той же час, частиною 4 статті 11 Закону №2671-VIII визначено, що до повноважень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських рад міст обласного значення, рад об`єднаних територіальних громад належать: визначення потреб населення адміністративно-територіальної одиниці/територіальної громади у соціальних послугах, у тому числі із залученням надавачів соціальних послуг недержавного сектору, оприлюднення відповідних результатів (пункт 1); забезпечення за результатами оцінювання потреб особи/сім`ї надання базових соціальних послуг особам/сім`ям відповідно до їхніх потреб, вжиття заходів з надання інших соціальних послуг таким особам/сім`ям шляхом створення мережі надавачів соціальних послуг державного/комунального сектору та/або залучення надавачів соціальних послуг недержавного сектору (шляхом соціального замовлення, державно-приватного партнерства, конкурсу соціальних проектів, соціальних програм тощо), та/або на умовах договору з уповноваженими органами, передбаченими пунктами 2 і 3 частини першої цієї статті (пункт 4).
Розділом III Закону України "Про соціальні послуги" визначено класифікацію, типи соціальних послуг та порядок їх надання.
Зокрема, соціальні послуги поділяються в залежності від напрямку їх спрямування, за типами, а також в залежності від місця і строку надання таких послуг (частини 1-4 статті 16 Закону № 2671-VIII).
Водночас, частиною 6 статті 16 Закону №2671-VIII, виокремлено соціальні послуги, як базові, якою, поряд з іншими, є соціальна послуга підтриманого проживання, за забезпеченням якої позивачі зверталися до Національної соціальної сервісної служби України (а.с.10-11).
У статті 1 Закону України "Про соціальні послуги" наведено визначення терміну базові соціальні послуги це соціальні послуги, надання яких отримувачам соціальних послуг відповідно до цього Закону забезпечується Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями, виконавчими органами міських рад міст обласного значення, а також виконавчими органами сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад, створених згідно із законом та перспективним планом формування територій громад і визнаних Кабінетом Міністрів України спроможними в порядку, встановленому законом (надалі по тексту також ради об`єднаних територіальних громад).
Як визначено пунктом 17 частини 1 статті 1 Закону №2671-VIII Порядок організації надання соціальних послуг затверджується Кабінетом Міністрів України.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2020 за №587 затверджено Порядок організації надання соціальних послуг (надалі по тексту також Порядок №587).
Згідно пункту 3 Порядку №587 (в редакції чинній на час звернення позивачів із заявами від 03.10.2021 і 06.10.2021) забезпечення надання соціальних послуг особам/сім`ям відповідно до їх потреб на території адміністративно-територіальної одиниці покладається на Раду міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київську та Севастопольську міські держадміністрації.
Забезпечення надання базових соціальних послуг особам/сім`ям відповідно до їх потреб, вжиття заходів до надання інших соціальних послуг таким особам/сім`ям покладається на Київську та Севастопольську міські, районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад.
Пункт 3 Порядку №587, в редакції постанови КМУ №1113 від 28.10.2021, яка набрала чинності з 03.11.2021, визначає, що забезпечення надання соціальних послуг особам/сім`ям відповідно до їх потреб на території адміністративно-територіальної одиниці покладається на Раду міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київську та Севастопольську міські держадміністрації.
При цьому, забезпечення надання базових соціальних послуг особам/сім`ям відповідно до їх потреб, вжиття заходів до надання інших соціальних послуг таким особам/сім`ям покладається на Київську та Севастопольську міські держадміністрації, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад.
Аналогічно, згідно пункту 15 Порядку №587, в редакції постанови КМУ №1113 від 28.10.2021, яка набрала чинності з 03.11.2021, надання базових соціальних послуг, визначених частиною шостою статті 16 Закону України "Про соціальні послуги", на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці забезпечують Київська та Севастопольська міські держадміністрації, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад.
Отже, приписи Закону №2671-VIII і Порядку №587, дають підстави для висновку, що соціальна послуга "підтримане проживання осіб похилого віку та осіб з інвалідністю" є базовою соціальною послугою, забезпечення надання якої, з урахуванням внесених змін (на момент надання відповідачем відповідей 24.11.2021 і 28.12.2021), покладається виключно на Київську та Севастопольську міські держадміністрації, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад.
Частиною 1 і 4 статті 19 Закону №2671-VIII визначено, що підставою для розгляду питання надання соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів є подання до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчого органу міської ради міст обласного значення, ради об`єднаної територіальної громади за місцем проживання/перебування особи: 1) заяви особи або її законного представника про надання соціальних послуг; 2) звернення, повідомлення інших осіб в інтересах осіб/сімей, які потребують соціальних послуг.
Порядок подання заяви, звернення, повідомлення про надання соціальних послуг визначається Порядком організації надання соціальних послуг.
Так, згідно пункту 25 Порядку №587 для отримання соціальних послуг особа, яка потребує соціальних послуг (надалі по тексту також особа), подає уповноваженому органу за місцем свого проживання/перебування заяву про надання соціальних послуг (надалі по тексту також заява) у письмовій або електронній формі, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики, разом з документами, зазначеними в пункті 28 цього Порядку.
Як свідчить зміст частин 1, 2 і 3 статті 21 Закону №2671-VIII рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів приймає структурний підрозділ з питань соціального захисту населення уповноважених органів системи надання соціальних послуг, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 11 цього Закону. Рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг надавачами соціальних послуг недержавного сектору приймає відповідний надавач.
Рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг приймається протягом 10 робочих днів з дня одержання заяви, звернення, повідомлення про надання соціальних послуг за результатами оцінювання потреб особи/сім`ї у соціальних послугах. Рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг екстрено (кризово) приймається невідкладно, не пізніше однієї доби з моменту одержання відповідної заяви, звернення, повідомлення.

Рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг не пізніше трьох робочих днів після його прийняття видається або надсилається заявнику. У рішенні про надання соціальних послуг обов`язково зазначаються результати оцінювання потреб особи/сім`ї у соціальних послугах та надавач соціальних послуг. Рішення про відмову у наданні соціальних послуг має бути вмотивованим.

З наведеного слідує, що Департамент соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації, у розглядуваному випадку не наділений повноваженнями приймати рішення про надання чи відмову у наданні соціальної послуги підтриманого проживання, оскільки така послуга є базовою, і забезпечення її надання особам/сім`ям відповідно до їх потреб, вжиття заходів до надання інших соціальних послуг таким особам/сім`ям, станом на 24.11.2021 і 28.12.2021, в тому числі і на час вирішення судом даного публічно-правового спору, в розумінні частини 4 статті 11 Закону №2671-VIII і абзацу 2 пункту 3, пункту 15 Порядку №587 покладається на Київську та Севастопольську міські держадміністрації, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад.

Рішення про надання чи відмову у наданні такої послуги приймається структурним підрозділом з питань соціального захисту населення уповноважених органів системи надання соціальних послуг, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 11 Закону №2671-VIII, яким у даному випадку на території Івано-Франківської області є виконавчий орган ради об`єднаної територіальної громади.

Так, виходячи із матеріалів справи і доводів сторін, позивачі проживають у будинку підтриманого проживання "Будиночок сиріт з інвалідністю "Оселя Віри, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ", який знаходиться за адресою смт. Обертин Івано-Франківського району Івано-Франківської області.

Вирішуючи спірні правовідносини, судом встановлено, що ОСОБА_3 та благодійна організація "Благодійний фонд" "Українська благодійницька мережа" в інтересах недієздатних ОСОБА_4 і ОСОБА_2 звернулися саме до Національної соціальної сервісної служби України із заявами про забезпечення їх соціальною послугою підтриманого проживання в житловому будинку за рахунок бюджетних коштів. Такі заяви Національною соціальною сервісною службою України скеровані до Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації із проханням розглянути звернення і надати допомогу у вирішенні порушених питань.

Суд зазначає, що Департамент соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації, з урахуванням норм Закону №2671-VIII і Порядку №587 не є уповноваженим органом, який забезпечує надання соціальної послуги підтриманого проживання, а тому зобов`язаний був скерувати такі звернення позивачів за належністю до уповноваженого органу для подальшого прийняття рішення про надання чи відмову у наданні такої соціальної послуги.

Статтею 7 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 за №393/96-ВР (надалі по тексту також Закон №393/96-ВР) чітко визначено, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Аналіз приписів Закону №393/96-ВР дає підстави для висновку про те, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, які зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Водночас, якщо питання, порушене в одержаному зверненні, не входить до повноважень відповідного органу, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ним за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Отже, звернення громадян повинен розглядати той орган, до компетенції якого належить вирішення порушених у цих зверненнях питань.

З огляду на коментовану норму закону, у спірному випадку на переконання суду, відповідачу необхідно було скерувати звернення ОСОБА_3 та благодійної організації "Благодійний фонд" "Українська благодійницька мережа" в інтересах недієздатних ОСОБА_4 і ОСОБА_2 до виконавчого органу Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, як уповноваженого органу забезпечення надання базової соціальної послуги підтриманого проживання та прийняття відповідного рішення.

Втім таких дій відповідачем вчинено не було, що свідчить про допущення Департаментом соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації протиправної бездіяльності в порушення статті 7 Закону України "Про звернення громадян".

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі по тексту також Конвенція). У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005, заява № 38722/02).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

В разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4 частини 2 статті 245 КАС України).

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії, і це прямо вбачається з пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд встановив, що порушення прав позивачів відбулося внаслідок протиправної бездіяльності відповідача стосовно не вчинення дії щодо скерування письмових звернень позивачів відповідному органу за належністю, до повноважень якого віднесено вирішення питання щодо забезпечення надання соціальної послуги підтриманого проживання особам похилого віку та особам з інвалідністю.

А тому з метою ефективного захисту прав позивачів, суд вважає за необхідне зобов`язати Департамент соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації вчинити дії по направленню заяви ОСОБА_3 від 03.10.2021 і листа-звернення благодійної організації "Благодійний фонд" "Українська благодійницька мережа", поданий в інтересах недієздатних ОСОБА_4 і ОСОБА_2 від 06.10.2021 за №35-25/21, до уповноваженого органу забезпечення надання базової соціальної послуги підтриманого проживання осіб похилого віку та осіб з інвалідністю, визначеного у Законі №2671-VIII і Порядку №587, для подальшого прийняття рішення по суті порушеного питання.

Проаналізувавши наведені норми та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про те, що позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє директор Благодійної організації "Благодійний фонд" "Українська благодійницька мережа" Футерко Василь Любомирович, і ОСОБА_3 підлягає до часткового задоволення.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_2 звільнені від сплати судового збору, як особи з інвалідністю І групи на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", та ними не понесені витрати по сплаті судового збору, учасниками справи не подано до суду будь-яких доказів про наявність інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації щодо належного розгляду звернень ОСОБА_3 від 03.10.2021 і благодійної організації "Благодійний фонд" "Українська благодійницька мережа", поданого в інтересах недієздатних ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , від 06.10.2021 за №35-25/21 про забезпечення їх соціальною послугою підтриманого проживання осіб похилого віку і осіб з інвалідністю за рахунок бюджетних коштів з січня 2022 року.

Зобов`язати Департамент соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації розглянути звернення ОСОБА_3 від 03.10.2021 і благодійної організації "Благодійний фонд" "Українська благодійницька мережа", поданого в інтересах недієздатних ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , від 06.10.2021 за №35-25/21, з дотриманням вимог пункту 4 частини 4 статті 11 Закону України "Про соціальні послуги" від 17.01.2019 за №2671-VIII, абзацу 2 пункту 3, пункту 15 Порядку організації надання соціальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2020 за №587, статті 7 Закону України "Про звернення громадян", і з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), АДРЕСА_1 ;

позивач ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), в інтересах якої діє директор Благодійної організації "Благодійний фонд" "Українська благодійницька мережа" Футерко Василь Любомирович (вул. Шевченка, 26, сел. Обертин, Івано-Франківський район, Івано-Франківськ область, 78060);

позивач ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ), в інтересах якого діє директор Благодійної організації "Благодійний фонд" "Українська благодійницька мережа" Футерко Василь Любомирович (вул. Шевченка, 26, сел. Обертин, Івано-Франківський район, Івано-Франківськ область, 78060);

відповідач Департамент соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації (ідентифікаційний код юридичної особи 25925236), вул. Леся Курбаса, 2, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018.

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.