Справа № 640/19253/21
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Добрівська Н.А.
суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року Справа № 640/19253/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Кузьмишиної О.М.,

за участю секретаря Масловської К.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Реал Груп» на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 грудня 2021 року у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю

«Компанія «Реал Груп»

до Київської міської ради,

третя особа на стороні Відповідача,

яка не заявляє самостійні вимоги

на предмет спору: Київське комунальне об`єднання зеленого будівництва

та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд»

про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Реал Груп» (далі - Позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Київської міської ради (далі - Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Київське комунальне об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд», в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської ради № 55/96 від 23.02.2021 «Про надання Київському комунальному об`єднанню зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у постійне користування для обслуговування та експлуатації зелених насаджень на вул. Ігоря Брановицького, 7А у Печерському районі міста Києва».

Крім того, позивачем подано клопотання про забезпечення позову, в якому він просив:

- зупинити дію дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у постійне користування для обслуговування та експлуатації зелених насаджень на вул. Ігоря Брановицького, 7А у Печерському районі міста Києва № 55/96 «Про надання Київському комунальному об`єднанню зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд»;

- заборониити Київському комунальному об`єднанню зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд», ТОВ «Міська Бізнес Група» здійснювати подальші дії з розроблення та подання на затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :79:046:0007 та земельної ділянки кадастровий номер :79:046:0008;

- заборонити Київській міській раді приймати рішення про погодження проекту землеустрою та надання у постійне користування Київському комунальному об`єднанню зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» земельної ділянки кадастровий номер :79:046:0007 та земельної ділянки кадастровий номер :79:046:0008;

- заборонити державному кадастровому реєстратору здійснювати внесення відомостей до Державного земельного кадастру та державному реєстратору здійснювати внесення відомостей до Державного реєстру речових прав щодо права постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :79:046:0007 та земельної ділянки кадастровий номер :79:046:0008.

В обґрунтування заявленого клопотання Позивач посилався на те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до того, що Відповідач буде зобов`язаний прийняти рішення про надання земельних ділянок № 79:046:0090 та № 79:046:0091, які входять в межі земельної ділянки з обліковим кодом №79:046:001, у постійне користування КО «Київзеленбуд», у зв`язку з чим Позивачу буде необхідно вчиняти додаткові дії (зокрема подати окремий позов про скасування державної реєстрації земельної ділянки) для поновлення прав користування земельною ділянкою з обліковим кодом № 79:046:001.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 22.06.2020 в задоволенні зазначеної заяви було відмовлено.

Постановляючи таку ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.

Разом з тим, суд зазначив, що рішення суб`єкта владних повноважень, яке є предметом оскарження в цій справі, не містить положень, реалізація яких може мати невідворотні наслідки для Позивача.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його заяву та застосувати заходи забезпечення позову в цій справі.

В обґрунтування своїх вимог Апелянт посилається на те, що реалізація КО «Київзеленбуд» рішення № 55/96 призведе до реєстрації в ДЗК земельних ділянок за кадастровими номерами :79:046:0007, :79:046:0008 та, на переконання Апелянта, унеможливить здійснення реєстрації в ДЗК його земельної ділянки з обліковим кодом № 79:046:0001

При цьому, Апелянт зазначає, що саме на підставі вказаного рішення № 55/96 КО «Київзеленбуд» розробило проєкт відведення земельної ділянки з обліковим кодом № 79:046:0091к, сформувало земельну ділянку з обліковим кодом № 79:046:0091к та № 79:046:0090к і внесло інформацію про неї до ДЗК.

Разом з тим, Апелянт вказує, що такі дії КО «Київзеленбуд» ускладнюють та фактично унеможливлюють в подальшому виконання рішення суду, яке буде прийнято в цій справі, та створюють підстави для відмови ТОВ «Компанія «Реал Груп» в реєстрації земельної ділянки з обліковим кодом № 79:046:0001 в ДЗК.

Також, Апелянт зазначає, що він є власником складських приміщень, для використання яких він повинен користуватися земельною ділянкою з обліковим кодом № 79:046:0001, але КМР надала КО «Київзеленбуд» дозвіл на розробку проєкту землеустрою на земельні ділянки, що вже перебувають у фактичному користування Позивача.

З цих та інших підстав апелянти вважають, що ухвала суду першої інстанції прийнята за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про застосування заходів забезпечення позову в цій справі.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.12.2021 та від 09.02.2022 відкрито апеляційне провадження, установлено строк на подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

19.05.2022 від Позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, яке задоволено ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2022, занесеною до протоколу судового засідання.

24.05.2022 о 13:30 год. у судове засідання учасники справи не з`явилися та причини своєї неявки суду не повідомили, у зв`язку з чим відповідно до ст. 311 КАС України апеляційним судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про перехід до розгляду цієї справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін з наступних підстав.

Нормативно-правове регулювання.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду,

2) або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частинами першою, другою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

4) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Отже, за своєю юридичною природою інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту і адміністративним процесуальним законодавством регламентовано виключний перелік підстав для вжиття судом заходів забезпечення адміністративного позову, який є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Разом з тим, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд повинен перевірити їх відповідність вимогам процесуального законодавства щодо спірмірності з предметом спору та наслідками їх застосування для інших заінтересованих осіб.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Перевіряючи оскаржувану в цій справі ухвалу суду, колегія суддів зазначає, що ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження Позивачем не було надано жодних доказів, які б підтверджували, що без вжиття судом заходів забезпечення позову в цій справі виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення прав або інтересів ТОВ «Компанія «Реал Груп», може бути істотно ускладнено чи унеможливлено, тобто Позивачем не доведено наявності підстав для забезпечення позову, визначених пунктом 1 частини другої статті 150 КАС України, на який вони посилалися у своєму клопотанні.

Крім того, апеляційним судом також не встановлено й інших підстав для забезпечення позову в цій справі, прямо передбачених частиною другою вказаної норми процесуального законодавства, а саме очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Водночас, колегія суддів зазначає, що предметом спору в цій справі є рішення Київської міської ради № 55/96 від 23.02.2021 «Про надання Київському комунальному об`єднанню зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у постійне користування для обслуговування та експлуатації зелених насаджень на вул. Ігоря Брановицького, 7А у Печерському районі міста Києва», тобто рішення щодо вирішення питання виключно про можливість розробки КО «Київзеленбуд» проєкту землеустрою.

Разом з тим, розроблення проєкту землеустрою лише однією з першочергових стадій відведення земельної ділянки і виготовлення відповідного проєкту не є безумовною підставою для виділення відповідної ділянки, оскільки вирішення такого питання належить до дискреції уповноваженого органу, у даному випадку - КМР, і потребує проходження певної стадійної процедури.

Тому, доводи Апелянта про те, що він є власником складських приміщень, для використання яких він повинен користуватися земельною ділянкою з обліковим кодом № 79:046:0001, але КМР надала КО «Київзеленбуд» дозвіл на розробку проєкту землеустрою на земельні ділянки, що вже перебувають у фактичному користування Позивача, не є достатньою правовою підставою для застосування заявлених ним заходів забезпечення позову в цій справі.

Доводи Апелянта про те, що реалізація КО «Київзеленбуд» рішення № 55/96 призведе до реєстрації в ДЗК відповідних земельних ділянок, унеможливить здійснення реєстрації в ДЗК його земельної ділянки, суд апеляційної інстанції відхиляє з підстав, наведених вище.

При цьому, аналізуючи доводи апеляційної скарги, суд зазначає, що безпосередньо рішення суб`єкта владних повноважень, яке є предметом спору в цій справі, не містить положень, реалізація яких могла б мати невідворотні наслідки для Позивача.

Крім того, як відзначалося вище, рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є лише стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не є правовстановлюючим актом.

Тож, обраний Позивачем спосіб забезпечення позову в цій справі не є співмірним із заявленими ним позовними вимогами та з наслідками їх застосування для інших заінтересованих осіб.

Надаючи оцінку всім доводам Апелянта, судова колегія приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права

Отже, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Реал Груп» підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 грудня 2021 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Реал Груп» - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 грудня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 24 травня 2022 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді Л.В. Губська

О.М. Кузьмишина