Справа № 440/3146/22
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2022-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову

20 травня 2022 рокум. ПолтаваСправа № 440/3146/22

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Бойко С.С., розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області "Про розірвання договору №2 про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування по м. Лубни від 02 квітня 2019 року" №6 від 26 січня 2022 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22 березня 2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/3146/22 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області (вул. Ярослава Мудрого, буд. 33, м. Лубни, Полтавська область, 37500, ідентифікаційний код 04057439) про визнання протиправним та скасування рішення.

19.05.2022 до суду надійшла представника позивача про забезпечення позову, в якій позивач просить забезпечити позов шляхом зупинення дії рішення Виконавчого комітету Лубенської міської ради від 26.01.2022 № 5 "Про розірвання договору № 2 про організацію перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування по м.Лубни від 02 квітня 2019 року" до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі; зупинення дії рішення Виконавчого комітету Лубенської міської ради від 23.02.2022 № 31 "Про оголошення конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у м.Лубни" до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі; заборонення Виконавчому комітету Лубенської міської ради вчиняти дії спрямовані на розірвання договору № 2 про організацію перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування по м.Лубни від 02 квітня 2019 року та оголошення, проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у м.Лубни - до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі.

В обґрунтування заяви зазначено, що Виконавчим комітетом Лубенської міської ради прийнято рішення про розірвання договору № 2 від 02.04.2019 та про оголошення конкурсу з перевезення пасажирів на маршрутах (перевезення по яких забезпечував ФОП ОСОБА_1 ). Після проведення конкурсу буде укладений новий договір, що призведе до зміни адміністративних відносин при виконанні перевезення на маршруті, у томі числі й зміна перевізника. Крім того, за доводами представника позивача не зупинення дії рішень створить негативні наслідки для позивача, оскільки існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення судового рішення по суті, що в подальшому може ускладнити чи взагалі унеможливити виконання рішення, зачіпати права осіб, що не є учасниками цього судового спору.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що заява про забезпечення адміністративного позову до подання позовної заяви не підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Нормами ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, та застосовує його з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дорани проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

За правилами ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Підстави забезпечення позову визначені статтею 150 КАС України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Так, відповідно до зазначеної норми права суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції. Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

За змістом вищенаведених норм закону, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог, яке допускається, якщо невжиття цих заходів може ускладнити або привести до неможливості виконання рішення суду.

Вирішуючи питання щодо вжиття заходів забезпечення позову, суд зазначає, що підстави, визначені статтею 150 КАС України є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Крім того, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Слід зазначити, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 19.06.2018 (справа №826/9263/17, адміністративне провадження №К/9901/44796/18).

Суд зазначає, що зазначені позивачем у клопотанні про забезпечення позову доводи надають суду підстав для вжиття заходів забезпечення позову, що передбачені ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд не вправі вживати такі заходи забезпечення адміністративного позову, які є фактично рівнозначними задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що 26.01.2022 року Виконавчим комітетом Лубенської міської ради прийнято рішення № 5 "Про розірвання договору № 2 про організацію перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування по м.Лубни від 02 квітня 2019 року", яким вирішено розірвати договір № 2 про організацію перевезення на автобусних маршрутах загального користування по м.Лубни від 02 квітня 2019 року, укладеного між виконавчим комітетом Лубенської міської ради та фізичною-особою підприємцем ОСОБА_1 . Крім того, 23.02.2022 прийнято рішеня № 31 "Про оголошення конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у м.Лубни".

Вищевикладені обставини свідчать про те, що захист прав та інтересів позивача стане неможливими без вжиття заходів забезпечення позову, для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, у випадку задоволення позову, оскільки виконання рішення № 5 від 26.01.2022 та № 31 від 23.02.2022 настануть правові наслідки, які істотно ускладнять поновлення порушених прав позивача та унеможливлять ефективний судовий захист, оскільки в подальшому виникне необхідність звернення до суду з позовом про скасування договору, що позбавить позивача права на ефективність судового захисту.

Суд зазначає, що заявлений спосіб забезпечення адміністративного позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямований лише на збереження існуючого становища позивача по справі до розгляду справи по суті заявлених вимог останнього.

'При цьому забезпечення адміністративного позову не є вирішенням справи по суті, оскільки правова оцінка оскаржуваних дій буде здійснена під час судового розгляду справи.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити про те, що будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є надання тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Судом враховується правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні від 15 листопада 2007 року по справі «Бендерський проти України», в якому Суд зазначив, що судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

У справі «Беєлер проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Крім того, у рішенні від 09.01.2007 року у справі «Інтерсплав» проти України» Суд наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати «справедливий баланс» між інтересами особи і суспільства.

Тобто, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову перш за все необхідно перевірити наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що невжиття зазначених у заяві заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Крім того, суд зазначає, що наведений спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету, а зупинити дію рішення дії рішення Виконавчого комітету Лубенської міської ради від 26.01.2022 № 5 "Про розірвання договору № 2 про організацію перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування по м.Лубни від 02 квітня 2019 року", зупинити дію рішення Виконавчого комітету Лубенської міської ради від 23.02.2022 № 31 "Про оголошення конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у м.Лубни" та заборонити Виконавчому комітету Лубенської міської ради вчиняти дії спрямовані на розірвання договору № 2 про організацію перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування по м.Лубни від 02 квітня 2019 року та оголошення, проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у м.Лубни до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження та захист існуючого становища, інтересів та прав позивача да винесення рішення.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову

Керуючись ст. ст.150, 151, 154 КАС України суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову по адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області (вул. Ярослава Мудрого, буд. 33, м. Лубни, Полтавська область, 37500, ідентифікаційний код 04057439) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити в повному обсязі.

Зупинити дію рішення Виконавчого комітету Лубенської міської ради від 26.01.2022 № 5 "Про розірвання договору № 2 про організацію перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування по м.Лубни від 02 квітня 2019 року" до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі.

Зупинення дію рішення Виконавчого комітету Лубенської міської ради від 23.02.2022 № 31 "Про оголошення конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у м.Лубни" до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі.

Заборонити Виконавчому комітету Лубенської міської ради вчиняти дії спрямовані на розірвання договору № 2 про організацію перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування по м.Лубни від 02 квітня 2019 року та оголошення, проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у м.Лубни - до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали до Другого апеляційного адміністративного суду, в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя С.С. Бойко