Справа № 749/123/22
Суддя: Шаповал З. О.
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 749/123/22
Номер провадження 2-а/749/4/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шаповал З.О.

за участю секретаря Мирошниченко А.М.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сновськ адміністративну справу №749/123/22 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Савченко Сергія Васильовича та до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ЧЕРНІГІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ

17 лютого 2022 року до провадження судді Шаповал З.О. надійшов позов ОСОБА_1 до Інспектора ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Савченко Сергія Васильовича та до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ЧЕРНІГІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, про скасування постанови.

В обгрунтування позову посилається на те, що при розгляді справи йому не було пред`явлено доказів факту допущення ним порушення. Позивач дійсно на а/д Чернігів -Мена-Сосниця на 32 км (поворот на с. Локнисте) 12.02.2022 року о 14 год. 50 хв. керував автомобілем рено меган, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який облаштований засобами пасивної безпеки. При керуванні вказаним автомобілем був пристебнутий ременем безпеки, проте після зупинки його транспортного засобу відстебнувся. Оскільки підстав визначених ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» для зупинки його транспортного засобу не було, позивач не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом. Вважає, що відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки, так як повинен був розглянути справу за місцем знаходження відповідного органу уповноваженого законом розглядати справу.

Ухвалою судді від 18.02.2022 було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. На підставі ч.3 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України витребувано у відповідачів відеозапис фіксування правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Позивач у судовому засіданні свої вимоги підтримав з підстав викладених у позові. Наголосив на тому, що був пристебнутий ременем безпеки при керуванні автомобілем, а після зупинки відстебнувся для зручності. Не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом, оскільки жодних правопорушень не вчиняв, а поліцейським не було надано доказів, що позивач керував автомобілем та при цьому був не пристебнутий.

Відповідач Інспектор ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Савченко Сергій Васильович у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов не визнає. Відзиву не надав, витребуваних ухвалою суду від 18.02.2022 доказів не надав.

Представник відповідача, ГУНП в Чернігівській області у судове засідання не з`явися, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзиву та витребуваних ухвалою суду від 18.02.2022 доказів не надав.

Суд, вислухавши позивача, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, 12.02.2022 року о 14 год. 50 хв. на а/д Чернігів-Мена-Сосниця-Грем`яч на 32 км (поворот на с. Локнисте) ОСОБА_1 керував автомобілем Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який облаштований засобами пасивної безпеки та не був пристебнутий ременем безпеки та не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п.п. 2.3 «в» та 2.1 «а» ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 статті 121 КУпАП та ч.1 ст. 126 КУпАП. На підставі статті 36 КУпАП на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді 510 грн.

У графі: «права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП мені роз`яснено» міститься підпис.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке.

Частиною 5 статті 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до підпункту «в» пункту 2.3 Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Відповідачі відзиви у визначений судом строк, а також жодних доказів на підтвердження обґрунтованості оскаржуваної постанови не надали.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Органом поліції та особою, яка діє від його імені, не надано до суду в якості доказу зазначений у оскаржуваній постанові відеодоказ, що є невід`ємною частиною постанови.

При цьому, з матеріалів справи жодним чином не вбачається, що позивач дійсно керував транспортним засобом будучи не пристебнутим ременями безпеки.

З огляду на наведене, суд розцінює ненадання відзивів та доказів правомірності оскаржуваної постанови відповідачами як ігнорування захисту своєї позиції та відсутність інтересу до справи, що тлумачиться на користь позивача, про що відповідачам роз`яснювалось в ухвалі суду від 18.02.2022 року.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова в частині притягнення позивача за частиною 5 статті 121 КУпАП підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення у названій частині підлягає закриттю у зв`язку з недоведеністю суб`єктом владних повноважень існування події адміністративного правопорушення.

Що стосується притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до п.п. «а» п. 2.1 Р. 2 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Як вбачається з позовної заяви та пояснень наданих позивачем у судовому засіданні, останній не заперечував факт непред`явлення поліцейському посвідчення водія на право керування транспортним засобом, оскільки підстав визначених ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» для зупинки його транспортного засобу не було, а поліцейським не було надано доказів, що позивач керував автомобілем будучи непристебнутим.

З наведеного вбачається, що позивач дійсно з власної волі не пред`явив поліцейському посвідчення водія.

Надаючи правову оцінку зазначеному, суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію".

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом статті 31 вказаного Закону, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з ч.3 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Як вбачається з позовної заяви та пояснень позивача, які були надані ним у судовому засіданні, під час зупинки транспортного засобу позивача останньому було повідомлено про те, що він був зупинений в силу порушення підпункту «в» пункту 2.3 Правил дорожнього руху, оскільки на думку поліцейського був не пристебнутий.

Отже, як свідчать матеріали справи, інспектором ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Савченко Сергієм Васильовичем, який складав спірну постанову, було виконано вимоги ч.3 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" та повідомлено позивача про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу.

Сам факт не доведення в судовому порядку порушення позивачем підпункту «в» пункту 2.3 Правил дорожнього руху не може бути підставою для уникнення відповідальності позивача за порушення названого підпункту правил ПДР.

У відповідності до п. 9 Р. 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395 (далі Інструкція № 1395), розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Згідно п.1,2 Р.4 Інструкції № 1395, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

За змістом статті 283 КУпАП постанови по справі про адміністративне правопорушення повинна містити, зокрема відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування.

З аналізу наведеного вбачається, що для розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейський та винесення відповідної постанови, необхідно встановити відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, що фактично неможливо у випадку непред`явлення посвідчення водія.

Суд зауважує, що притягнення позивача до відповідальності та накладення стягнення за частиною першою статті 126 КУпАП за одне правопорушення з числа вчинених, є обґрунтованим, навіть коли факт порушення правил ПДР не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи.

Схожого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 20 жовтня 2020 року, справа № 444/2115/17, провадження № 51-8311км18 в якій зазначив, що невиконання вимоги працівника поліції, яка, очевидно, входить до кола його повноважень, не може бути визнане правомірним, якщо особа, виходячи зі своєї оцінки ситуації, вважає таку вимогу безпідставною, і навіть якщо в подальшому виявиться, що ця вимога ґрунтувалася на неправильній оцінці ситуації поліцейським і не мала достатніх підстав.

Оскільки факт порушення позивачем п.п. «а» п. 2.1 Р. 2 Правил дорожнього руху повністю доведено під час розгляду справи в суді та фактично не заперечувалось позивачем, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова в частині притягнення позивача за частиною 1 статті 126 КУпАП цілком законна та справедлива, а тому підстав для скасування постанови в цій частині суд не вбачає.

Згідно з п.4 ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на зазначене та оскільки суд визнає позивача невинуватим в частині вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП, суд вважає згідно положень п.4 ч.3 ст. 286 ЦПК України змінити захід стягнення в межах ч.1 ст. 126 КУпАП до 425,00 грн.

У відповідності до ст. 139 КАС України вирішенню підлягає питання щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Постановою КМ України від 16.09.2015 р. № 730 утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції, в тому числі Головне управління Національної поліції в Чернігівській області.

Оскільки за положеннями ст. 222 КУпАП поліцейські діють саме від імені органів Нацполіції, на які покладено повноваження з розгляду справ про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність стягнення судових витрат зі сплати судового збору на користь позивача з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, що є юридичною особою.

Таким чином, з вказаного відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 497, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 126, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Савченко Сергія Васильовича та до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ЧЕРНІГІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, про скасування постанови задовольнити частково.

Постанову серії БАБ №751920 від 12.02.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП скасувати.

Справу в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП - закрити.

В межах ч.1 ст. 126 КУпАП, змінити захід стягнення визначений у постанові серії БАБ №751920 від 12.02.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, до 425,00 грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 497,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя З.О. Шаповал