Справа № 280/85/21
Суддя: Ісаков Д. О.
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 13.12.2021
Справа № 280/85/21
Провадження № 2-а/334/112/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя

в складі: головуючого - судді Ісакова Д.О.,

за участю секретаря Прийменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі адміністративний позов ОСОБА_1 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, а саме повернути йому сплачений виконавчий збір у сумі 850,00 гривень та витрати виконавчого провадження у сумі 200,00 гривень.

В обґрунтування позову вказав, що Запорізькою митницею ДФС винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0054/11200/18 від 17.04.2018 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 гривень.

06.05.2019 року позивачем за виконавчим провадженням № 58515491 та № 56602426 сплачено штраф у сумі 8500,00 гривень а також збір 850,00 гривень та витрати 200,00 гривень. Згідно рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 03.10.2019 року у справі № 334/1922/19 скасовано постанову Запорізької митниці ДФС в справі про порушення митних правил № 0054/11200/18 від 17.04.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 гривень за вчинення порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 Митного кодексу України, провадження у справі закрито.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.01.2020 року апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС залишено без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 03.10.2019 року у справі № 334/1922/19 без змін.

В порядку повороту виконання рішення Запорізька митниця ДФС повернула позивачу суму сплаченого штрафу в розмірі 8500,00 гривень.

11.03.2020 року позивач звернувся до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про повернення сплачених ним сум збору 850,00 гривень та витрат 200,00 гривень. Відповідь за звернення не було надано.

На звернення від 10.12.2020 року Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо повернення сплачених ним виконавчих витрат відмовив йому у поверненні зазначених коштів.

Просить визнати неправомірною бездіяльність Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та зобов`язати повернути сплачені ним витрати виконавчого провадження у загальній сумі 1050,00 гривень.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його присутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом встановлено, що 17.04.2018 року Запорізькою митницею ДФС винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0054/11200/18, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 гривень.

06.05.2019 року позивачем за виконавчим провадженням № 58515491 та № 56602426 сплачено штраф у сумі 8500,00 гривень а також виконавчий збір 850,00 гривень та витрати 200,00 гривень.

Згідно рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 03.10.2019 року у справі № 334/1922/19 скасовано постанову Запорізької митниці ДФС в справі про порушення митних правил № 0054/11200/18 від 17.04.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 гривень за вчинення порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 Митного кодексу України, провадження у справі закрито.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.01.2020 року апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС залишено без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 03.10.2019 року у справі № 334/1922/19 без змін.

В порядку повороту виконання рішення Запорізька митниця ДФС повернула позивачу суму сплаченого штрафу в розмірі 8500,00 гривень.

11.03.2020 року позивач звернувся до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про повернення сплачених ним сум збору - 850,00 гривень та витрат - 200,00 гривень. Відповідь за звернення не було надано.

На звернення від 10.12.2020 року Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо повернення сплачених ним виконавчих витрат відмовив йому у поверненні зазначених коштів.

Згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до частини третьої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Відповідно до частини п`ятої статті 27 Закону №1404-VIII, виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч.7 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд приходить до висновку про визнання неправомірною бездіяльність Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо неповернення виконавчого збору в порядку повороту виконання рішення, позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями: 77, 143, 243-246, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо неповернення виконавчого збору в порядку повороту виконання рішення.

Зобов`язати Дніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) повернути ОСОБА_1 сплачений виконавчий збір у сумі 850,00 гривень та витрати виконавчого провадження у сумі 200,00 гривень, а всього 1050,00 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ісаков Д.О.