Справа № 540/5347/21
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2022-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2022 р.м. ОдесаСправа № 540/5347/21

Суддя в суді І інстанції Бездрабко О.І. Рішення суду І інстанції прийнято у м. Херсон

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року, у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 16 серпня 2021 року № UA508040/2021/000190/2.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення у справі, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, так як подані позивачем документи для здійснення митного контролю та митного оформлення його товару містили численні розбіжності та не містили всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

Тому, апелянт вважає, що заявлена позивачем митна вартість товару не підтверджена документально, внаслідок чого митним органом правомірно прийнято рішення про коригування митної вартості товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації.

В свою чергу, позивачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу у якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, так як позивачем не порушено вимог митного законодавства у межах спірних правовідносин.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 жовтня 2020 року між ФОП ОСОБА_1 та QINGDAO KAIXI INTERNATIONAL TRADING CO., LTD укладено контракт № 19102020 на виготовлення та продаж садових шланг, поливних шланг, лай флет та інших, з умовами поставки FОВ (порт Циндао, Китай), у відповідності до Міжнародних правил тлумачення торгових термінів «Інкотермс-2010».

На виконання умов контракту QINGDAO KAIXI INTERNATIONAL TRADING CO., LTD поставлено ФОП ОСОБА_1 товар, а саме шланги ПВХ для подачі води, багатофункціонального зрошення, гнучкі, армовані капроновою ниткою, у рулонах, безшовні - 344 рулонів.

При цьому, 16 серпня 2021 року декларантом подано митну декларацію для здійснення митного оформлення зазначеного товару № UА508040/2021/006128, у якій митна вартість товару визначена декларантом самостійно за ціною договору (контракту), у сумі 26356 доларів США.

Для здійснення митного оформлення та підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом надані наступні документи: пакувальний лист від 21 квітня 2021 року; рахунок-фактуру (інвойс) від 21 квітня 2021 року № КХ210422-1; коносамент від 21 червня 2021 року № SZLSTC210601040A; автотранспортну накладну від 13 серпня 2021 року № 4368; декларацію про походження товару від 21 квітня 2021 року № КХ210422-1; платіжний документ, що підтверджує вартість товару від 22 квітня 2021 року № 201422/СОR/30630; документ, що підтверджує вартість перевезення від 18 червня 2021 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) від 19 жовтня 2021 року № 19102020; договір про надання послуг митного брокера від 27 травня 2021 року № 42; договір (контракт) про перевезення від 01 червня 2021 року № 06-21/А.

За результатами перевірки митної декларації та поданих до неї документів, митним органом сформоване повідомлення від 16 серпня 2021 року, відповідно до якого, на підставі ст. 53 МК України, митницею запропоновано ФОП ОСОБА_1 надати додаткові документи, а саме: 1) транспортні документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 2) якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 3) копію митної декларації країни відправлення.

В свою чергу, 16 серпня 2021 року на виконання вимог митного органу позивачем додатково надано рахунок на оплату транспортно-експедиційних послуг від 02 серпня 2021 року № 2800; платіжне доручення на сплату транспортно-експедиційних послуг від 12 серпня 2021 року № 45913324; декларацію країни відправника від 15 червня 2021 року № 00457119.

Проте, 16 серпня 2021 року митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA508040/2021/000190/2, відповідно до якого визначено митну вартість товарів, у сумі 51 993,20 доларів США.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням митного органу, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлення зазначених обставин у справі, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як позивачем належним чином підтверджено заявлену митну вартість товару для здійснення його митного оформлення за заявленим методом, з яким погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 1 МК України, відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Згідно п. 24 ч. 1 ст. 4 МК України, митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно ч. 1 ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції), а кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та главою 9.

Згідно ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності прийнятого митним органом рішення про коригування митної вартості ввезених позивачем товарів на митну територію України.

В даному випадку, фактичною підставою для прийняття оскаржуваного рішення митного органу стала наявність розбіжностей у поданих позивачем документах, а також їхня недостатність для здійснення митного оформлення товару за визначеним декларантом методом (першим).

Між тим, із зібраних матеріалів справи вбачається, що до митного оформлення та на підтвердження заявленої митної вартості товарів позивачем надано митному органу документи, перелік яких визначено у ч. 2 ст. 53 МК України, а також додаткові документи на відповідну вимогу митного органу, згідно ч. 3 ст. 53 МК України.

В свою чергу, як встановлено в оскаржуваному рішенні митним органом, надані позивачем документи містять розбіжності, які унеможливлюють здійснення розмитнення ввезеного товару за обраним методом, а саме:

1) в наданому разом з митною декларацією коносаменті № SZLSEC210601040A наявна інформація про те, що фрахт оплачений завчасно (передплачений), але декларантом не надано банківський платіжний документ, що підтверджує вартість доставки. Надані до митного оформлення документи також не містять відомостей стосовно вартості перевезення (фрахту) безпосереднім перевізником товару, наведеним у коносаменті (LONG SAIL SHIPPING LINE S.A. LIMITED);

2) сума морської доставки у довідці від 18 червня 2021 року не співпадає із сумою фрахту, вказаного у рахунку експедитора від 02 серпня 2021 року № 2800;

3) номер коносаменту (211190971А), наведений у додатково наданій копії митної декларації країни відправлення не відповідає номеру коносаменту, поданого разом із митною декларацією (SZLSEC210601040A);

4) інформація щодо проведення страхування товару декларантом не надано, як окрема складова митної вартості не заявляється. Серед наданих документів відсутня інформація про те, що товар не страхувався покупцем;

5) неподання усі необхідних документів, а саме: бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; страхові документи, а також документи, що містять відомості про страхування; додатки до зовнішньоекономічного договору (контракту) у разі їх наявності; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; висновки про якісні і вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

В свою чергу, колегія суддів не погоджується з вищевказаними висновками митного органу, з огляду на наступне:

Так, щодо розбіжностей у документах стосовно вартості морської доставки, колегія суддів зазначає, що декларантом надавались документи митному органу щодо вказаних обставин.

В даному випадку, 01 червня 2021 року між ТОВ «НьюВейв» (Експедитор) та ФОП ОСОБА_1 (Клієнт) укладено договір на транспортно-експедиторське обслуговування № 06-21/А.

Відповідно до п. 1.1 Договору, Клієнт доручає, а Експедитор зобов`язується організувати за рахунок Клієнта транспортно-експедиторське обслуговування (ТЕО), перевезення експортно-імпортних і транзитних вантажів по території України і в міжнародному сполученні, а також надання інших транспортно-експедиторських послуг Клієнтові за згодою Сторін.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи декларантом у підтвердження вартості перевезення були надані:

- рахунок на оплату від 02 серпня 2021 року № 2800, виставлений ТОВ «НьюВейв», в якому вказано послуги, які надавались Експедитором та їх вартість (фрахт - 182990,50 грн.; винагорода послуг експедитора на території України - 225 грн.; усього - 183260,50 грн.);

- довідку про транспортно-експедиторські витрати від 20 серпня 2021 року, в якій вказано вартість морського транспортування по коносаменту SZLSEC210601040/A в контейнері по маршруту Циндао (Китай) - п. Південний (Одеська обл.);

- платіжне доручення від 12 серпня 2021 року № 45913324, на суму 183260,50 грн.,

В даному випадку, вартість послуг з перевезення (фрахт) у вказаних документах співпадає, що свідчить про відсутність правових підстав для коригування митної вартості товару позивача.

Щодо розбіжностей у документах стосовно номеру коносаменту, колегія суддів зазначає, що декларантом надавались документи митному органу щодо вказаних обставин.

В даному випадку, у межах спірних правовідносин оформлено лінійний коносамент № 211190971А та домашній коносамент № SZLSEC210601040/A на різних етапах морського перевезення.

При цьому, відомості щодо назви товару, його кількості, ваги у відповідних коносаментах співпадають, що свідчить про відсутність правових підстав для коригування митної вартості товару позивача.

Щодо посилання Митниці на відсутність документів про страхування товару, то суд першої інстанції обґрунтовано зауважив, що за умовами поставки FOB (згідно з Інкотермс 2010) як у продавця, так і у покупця відсутні зобов`язання щодо укладення договорів страхування, тобто сторони самостійно вирішують, чи бажають вони застрахувати товар та в якій мірі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 січня 2020 року (справа №815/4477/15)

Щодо неподання позивачем усіх документів, додатково витребуваних митним органом, колегія суддів зазначає, що витребуванню митним органом підлягають лише ті документи, що дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може вважатися підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митну вартість товарів неможливо визначити шляхом застосування попереднього методу.

В даному випадку, позивачем надано всі необхідні документи для визначення митної вартості імпортованого товару за першим методом, а тому відмова митного органу у митному оформленні товару та подальше коригування його вартості за допомогою наступних методів є протиправними.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у постанові від 30 червня 2015 року (справа № 814/283/14).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог у даній справі.

При цьому, суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Митницю в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Єщенко О.В. Крусян А.В.