Справа № 140/1630/22
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2022-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року ЛуцькСправа № 140/1630/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Смокович В.І.,

за участю секретаря судового засідання Литвиненко І.П.,

представника позивача Плечука О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТЛЮКС» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товару, картки відмови та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІТЛЮКС» (далі ТзОВ «ВІТЛЮКС», позивач, товариство) звернулося з позовом (із урахуванням уточненої редакції позовної заяви від 16 лютого 2022 року) до Волинської митниці (далі відповідач, митний орган) про визнати протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 05 листопада 2021 року №UA205140/2021/000066/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15 листопада 2021 року №UA205140/2021/002620; зобов`язати відповідача повернути надміру сплачені грошові кошти в сумі 556906,95 грн на розрахунковий рахунок ТзОВ «ВІТЛЮКС» (арк. спр. 60-74).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТзОВ «Вітлюкс» (покупець) та QINGDAO TIANSНUN INDUSTRIAL CO..LTD (продавець) укладено контракт від 13 травня 2020 року №07/07/20 на поставку товару, кількість, ціна та одиниці виміру вказані в Специфікаціях (Пакінгах, Інвойсах). Таким товаром згідно інвойсу від 28 квітня 2020 року №2020TR972-1 є рукавиці різного кольору з брендом «Vitlux».

Для митного оформлення товару: рукавиці трикотажні в кількості 479400 пар на загальну суму 27 209,2800 дол. США (470400 пар за ціною 0,0557 дол. США/пара; 9000 пар 0,1120 дол. США/пара) позивачем подано до Волинської митниці митну декларацію (далі МД) від 04 листопада 2021 року №UA205140/2021/085015, в якій митну вартість товарів визначено за основний методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

За результатом розгляду поданих декларантом документів відповідачем винесене рішення про коригування митної вартості товарів від 05 листопада 2021 року №UA205140/2021/000066/2, в графі 33 якого зазначено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості товару за методом обраним декларантом. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів в поданих до митного оформлення товарів за митною декларацією документи містять розбіжності, зокрема: згідно пункту 2.4 контракту від 13 травня 2020 року №07/07/20 передбачена оплата коштів в країні продажу, однак підтверджуючі документи щодо оплати до митного оформлення не були подані; в поданому платіжному документі від 25 жовтня 2021 року в графі 70 «призначення платежу» зазначений лише контракт, тобто невідомо, за яку поставку була здійснена оплата за товар; згідно пункту 3.1 контракту від 13 травня 2020 року №07/07/20 передбачена письмова заява покупця, однак документ до митного оформлення не поданий; наданий інвойс від 24 серпня 2021 року №TS210S містить інформацію щодо 20 відсотків оплати; оригінал специфікації, передбачений пунктом 2.6 контракту від 13 травня 2020 року №07/07/20 не поданий до митного оформлення; специфікація, інвойс від 24 серпня 2021 року TS2108 та контракт згідно пункту 9.1 зовнішньоекономічного контракту від 13 травня 2020 року №07/07/20 має містити печатки та підписи.

У зв`язку із чим, Волинською митницею скориговано загальну митну вартість товарів на рівні 97 209,06 дол США.

Відповідачем також оформлена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA/00262.

Представник позивача вказує, що винесене рішення про коригування митної вартості товару від 05 листопада 2021 року №UA205140/2021/000066/2 призвело до порушення прав товариства, яке вимушене нести додаткове зобов`язання щодо сплати додаткових сум платежів.

Звертає увагу, що перелік підстав для формування митним органом вимоги про надання декларантом додаткових документів, що наведений у частині третій статті 53 Митного кодексу України (далі - МК України) є виключним (вичерпним) та вказані у рішенні про коригування митної вартості недоліки у документах, що надані декларантом не є беззаперечною підставою для витребування у нього додаткових документів.

Зауважує, що визначення ціни товару між покупцем та продавцем згідно з контрактом №07/07/20 від 13 травня 2020 року є виключно питанням господарських відносин учасників правочину.

Окрім того, згідно із висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 16 грудня 2021 року №8097 дійсна (ринкова) вартість рукавиць захисних для всіх професій, трикотажні поліестрові з нанесеними крапками з гуми, підтверджується зовнішньоекономічним контрактом від 13 травня 2020 року №07/07/20 та інвойсом до вказаного контракту, калькуляцією витрат та наданими зразками вищезгаданого товару і становить 710216,63 грн.

На думку представника позивача, при зверненні до митного органу щодо оформлення партії товару декларантом були подані усі належні документи, які підтверджують числові значення вартості товару. Натомість Волинською митницею не обґрунтовано наявність сумнівів щодо повноти і достовірності заявлених числових показників митної вартості та не наведено обґрунтованих причин для зобов`язання декларанта подати додаткові документи,

Визначення митної вартості товару на підставі цінової інформації, наявної у митного органу за митною декларацією від 02 липня 2021 року №UA205140/2021/1125 є необґрунтованим, тому що наведена інформація носить виключно аналітичний характер і не містить розрахунків щодо вартості товару, котрий декларувався позивачем. Не врахування технічних характеристик товару (з якого матеріалу вироблено, чим оброблено» та інше) свідчить про упередженість такого рішення.

З наведених підстав просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву від 14 квітня 2022 року №4536/7.3-10-14 представник Волинської митниці заявлених позовних вимог не визнав та повідомив, що для митного оформлення товарів декларантом в інтересах ТзОВ «ВІТЛЮКС» подано МД від 04 листопада 2021 року №UA205140/2021/085015 на товар відповідно: «рукавиці трикотажні виготовлені з бавовняних та поліефірних волокон, просочені та покриті пластмасою», в якій митну вартість товару заявлено за основним методом визначення вартості за ціною договору.

На підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем подано наступні документи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій та зазначені у графі 44 МД, а саме: пакувальний лист, рахунок фактура (інвойс), автотранспортна накладна коносамент, сертифікат про походження товару, банківський платіжний документ, що стосується товар, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги, документ, що підтверджує вартість перевезення товару, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту), контракт (договір купівлі-продажу товару), договір про перевезення.

Звертає увагу на те, що під час перевірки документів, поданих декларантом було встановлено розбіжності та неточності, відтак у митного органу виникли сумніви щодо достовірності заявленої митної вартості товару, а саме: згідно пунктом 2.4. контракту від 13 травня 2020 року №07/07/20 передбачено оплата коштів в країні продажу, однак підтверджуючі документи щодо оплати до митного оформлення не були подані; в платіжному документі №б/н від 25 жовтня 2021 року в графі 70 «призначення платежу» зазначений лише контракт, тобто невідомо, за яку поставку була здійснена оплата за товар; згідно пункту 3.1. контракту від 13 травня 2020 року №07/07/20 передбачена письмова заявка покупця, однак документ до митного оформлення не поданий; наданий інвойс від 24 вересня 2021 року №TS2108, який мітить інформацію щодо 20 відсотків оплати; оригінал специфікації, передбачений пунктом 2.6. контракту від 13 травня 2020 року №07/07/20 не подана до митного оформлення; специфікація, інвойс від 24 серпня 2021 року №TS2108 та згідно пункту 9.1. зовнішньоекономічного контракту від 13 травня 2020 року №07/07/20 контракт має містити печатки та підписи.

Вказує, що подане в даній справі декларантом платіжне доручення про оплату за товар в іноземній валюті від 25 жовтня 2021 року на суму 19344,00 дол. США не містить даних щодо інвойсу, по якому здійснювалась поставка товару та містить лише посилання на контракт, сума якого складається із всіх сум вказаних в інвойсах до даного контракту.

Згідно рішення про коригування митної вартості від 05 листопада 2021 року №UA205140/2021/000066/2 митну вартість товару визначено на рівні - 4,42 дол. США/кг за МД №UA205140/2021/001125 від 07 лютого 2021 року.

Зазначене рішення слугувало підставою для видання картки відмови та прийняті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205140/2020/002620.

З наведених підстав представник митного органу уважає, що рішення про коригування митної вартості №UA205140/2021/000066/2 прийнято у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законним та обґрунтованим та просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю (арк. спр. 91-97).

Представник позивача 04 травня 2022 року подав до суду відповідь на відзив, в якій додатково звертає увагу, що всі недоліки зазначені митним органом зводяться до формальних помилок, а також відсутності певних реквізитів у поданих документах, які не стосуються цінових та числових характеристик товару, які використовуються про обрахунку складових митної вартості товарів заявлених до оформлення.

Стосовно доводів митного органу про не включення до митної вартості перевезення звертає увагу, що згідно із пунктом 2.4 контракту від 13 травня 2020 року №07/07/20 передбачено, що усі витрати, які повинні оплачуватись в країні продавця, сплачуються продавцем, відповідно витрати в країні покупця сплачує покупець, включаючи мито, митні збори, податки. Щодо невідповідності платіжного доручення змісту інвойсу, зазначає, що будь-яких неточностей і помилок у прайс-листі, інвойсі, специфікації та калькуляції постачальника, які містять відомості щодо ціни товару не має. Саме на підставі зазначених документів здійснюється митне оформлення імпортованого товару. Сумніви відповідача мають характер припущень, та ґрунтується на внутрішніх документах митниці.

Окрім того, визначення ціни товару між постачальником та покупцем згідно контракту є виключно питанням господарських відносин учасників правочину. Також, господарські правовідносини поширюються і на порядок оплати згідно контракту.

Наявність у митного органу інформації щодо митної вартості товарів згідно митних оформлень аналогічних товарів по товару не свідчить та не може свідчити про факт навмисного заниження вартості товару, оскільки визначення ціни на кожну окрему партію товару визначається сторонами контракту на власний розсуд, зважаючи на обсяги постачання, коригування цін на сировину, технічних характеристик товару тощо.

Так, на велику партію рукавиць, яка закуплена позивачем ціна вартості одиниці товару обумовлюється індивідуально і, зазвичай, нижча цін запропонованих виробниками на сайтах мережі «Інтернет», оскільки діють суттєві знижки за придбання товару гуртом.

Відтак, митним органом не наведено обґрунтованих причин для зобов`язання декларанта подати додаткові документи, адже наданих декларантом документів було достатньо для визначення митної вартості за основним методом. Водночас слід зазначити, що спірне рішення відповідача не містить опису неможливості застосування методів визначення митної вартості почергово, а лише містить загальне формулювання щодо неможливості їх використання (арк. спр. 146-157).

Інших заяв по суті справи, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС України) до суду не надходило.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду 21 лютого 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи та призначено у даній справі судове засідання на 10:00 год. 14 березня 2022 року (арк. спр. 77).

Розгляд справи призначений на 10:00 год. 14 березня 2022 року було відкладено на 10:00 год 28 квітня 2022 року та в подальшому на 12:00 год 04 травня 2022 року та на 12:10 год. 12 травня 2022 року.

В судовому засіданні 12 травня 2022 року представник позивача позовні вимоги підтримує та просить позовні вимоги задовольнити повністю з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Відповідач у судове засідання 12 травня 2022 року не прибув, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений (арк. спр. 162-163).

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності встановив такі обставини.

Між ТзОВ «Вітлюкс» (покупець) та QINGDAO TIANSНUN INDUSTRIAL CO..LTD (продавець) укладено контракт від 13 травня 2020 року №07/07/20, за умовами якого продавець зобов`язується продати, а покупець купити товар за асортиментним переліком у погодженій сторонами кожній окремій партії, надалі іменований «Товар», кількість, ціна та одиниці виміру якого вказані в Специфікаціях (Пакінгах, Інвойсах), що є невід`ємними частинами даного контракту та на умовах, встановлених даним контрактом (арк. спр. 20-24, 118-122).

На виконання вимог зазначеного договору згідно інвойса від 24 серпня 2020 року №TS2108 позивач придбав рукавиці трикотажні на загальну суму 27209,28 доларів США (арк. спр. 32-33).

З метою декларування товару: «Рукавиці трикотажні виготовлені з бавовняних та поліефірних волокон, просочені та покриті пластмасою, мають часткове покриття у вигляді крапок на основі полівінілхлориду, 10G білі бавовняні, з вкладкою, ламіновані одностороннім покриттям у вигляді крапок довжиною 24,5 см - 470400 пар 980 упаковок. Рукавиці трикотажні виготовлені з бавовняних та поліефірних волокон, просочені та покриті пластмасою, сірі (чорне покриття долоні) - 9000 пар 75 упаковок»; торгова марка: «Vitlux», виробник - Qingdao Tianshun Industrial Co.,LTD,CN» ТзОВ «ВІТЛЮКС» на митний пост Волинської митниці подано МД від 04 листопада 2021 року №UA205140/2021/085015. Митна вартість декларантом визначена за основним методом - за ціною договору (контракту) в сумі 27209,28 доларів США (арк. спр. 100-101).

На підтвердження заявленої в митній декларації вартості товару позивач надав такі документи: пакувальний лист (Packing list) від 24 серпня 2021 року, рахунок-фактура (інвойс) TS2108 від 24 серпня 2021 року, автотранспортна накладна (Road consignment note) від 27 жовтня 2021 року №0067971, сертифікат про находження товару (Certificate of osigm) від 28 вересня 2021 року №21C3702Q6390/00022; банківський платіжний документ, що стосується товару від 25 жовтня 2021 року, рахунок фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 20 листопада 2021 року №02/11, документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 02 листопада 2021 року №70, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 24 серпня 2021 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 13 травня 2021 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються №07/07/20 від 13 травня 2020 року; договір (контракт) про перевезення від 25 жовтня 2021 року №025/10/2021.

Як установлено судом, митницею 05 листопада 2021 року на електронну адресу декларанта було надіслано повідомлення про необхідність надання додаткових документів, а саме: виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товарів на заявлених комерційних умовах поставки товару; прайс-листи, каталоги, специфікації виробника товару для широкого кола осіб; договір з третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товару, митна вартість якого визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; проформу-інвойс; декларацію країни відправлення Китаю; транспортні документи з країни відправлення, платіжні документи згідно інвойсу від 24 серпня 2020 року №TS2108 (арк. спр. 124).

Листом від 05 листопада 2021 року ТзОВ «ВІТЛЮКС» повідомило, що подало всі наявні на даний момент документи для підтвердження митної вартості і просило прийняти рішення без врахування термінів, передбачених частиною третьою статті 53 МК України (арк. спр. 117).

Однак, Волинська митниця прийняла оскаржуване рішення 05 листопада 2021 року №UA205140/2021/000066/2 про коригування митної вартості товарів згідно із графою 30 якого митну вартість товару визначено за резервним методом.

У графі 33 вказаного рішення зазначено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості товару за методом обраним декларантові. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів в поданих до митного оформлення товарів за митною декларацією від 04 листопада 2021 року №UA205140.2021.085015 документи містять розбіжності, зокрема: згідно пункту 2.4 контракту від 13 травня 2020 року №07/07/20 передбачений оплата коштів в країні продажу, однак підтверджуючі документи щодо оплати до митного оформлення не були подані; в поданому платіжному документі №б/н від 25 жовтня 2021 року в графі 70 «призначення платежу» зазначений лише контракт, тобто невідомо за яку поставку була здійснена оплата за товар; згідно пункту 3.1 контракту від 13 травня 2020 року №07/07/20 передбачена письмова заявка покупця, однак документ до митного оформлення не поданий; наданий інвойс від 24 серпня 2021 року № TS2108 містить інформацію щодо 20 відсотків оплати; оригінал специфікації передбачений пунктом 2.6 контракту від 13 травня 2020 року №07/07/20 не подана до митного оформлення; специфікація, інвойс від 24 серпня 2021 року №TS2108 та контракт згідно пункту 9,1 зовнішньоекономічного контракту від 13 травня 2020 року №07/07/20 має містити печатки та підписи.

Декларант не надав інших додаткових документів для підтвердження митної вартості, про що повідомив листом № б/н від 27 жовтня 2021 року.

У зв`язку з вищевикладеним, керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, вимогами частини шостої статті 54 МК України та неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (статтею 59 МК України) та методу 2б (статті 60 МК України) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (статті 62 МК України) та методу 2г (статті 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статті 64 МК України, відповідно до наказу ДМСУ від 01 липня 2021 року №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних-органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК на підставі цінової інформації, наявної в митного органу за митною декларацією №UA205140/2021/1125 від 02 липня 2021 року на рівні 4,42 дол. США /кг з врахуванням положень статті 64 МК України (арк. спр. 17, 98-99).

Коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2021/002620 (арк. спр. 19, 104-105).

Митне оформлення для випуску у вільний обіг вказаних товарів було здійснено за МД від 08 листопада 2021 року №UA205140/2021/086815 (арк. спр. 18, 102-103).

Не погоджуючись із прийнятим Волинською митницею рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови у митному оформленні (випуску) товарів, транспортних засобів комерційного призначення, ТзОВ «ВІТЛЮКС» звернулося із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України відповідно до статті 49 МК України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

Як визначено частиною першою статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митними органами під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Пунктом 1 частини четвертої статті 54 МК України визначено, що митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною п`ятою статті 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у встановлених випадках, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені форми митного контролю.

У частині третій статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митному орган зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Із наведених положень випливає, що митний орган досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації можуть бути підставою для витребування додаткових документів.

Суд не заперечує права митного органу упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів (частина п`ята статті 54 МК України), проте уважає, що, при цьому, він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознаки підробки або відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як убачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару трикотажні рукавиці. При цьому позиція відповідача полягає у тому, що згідно пункту 2.4 контракту від 13 травня 2020 року №07/07/20 передбачено оплата коштів в країні продажу, однак підтверджуючі документи щодо оплати до митного оформлення не були подані; в платіжному документі №б/н від 25 жовтня 2021 року в графі 70 «призначення платежу» зазначений лише контракт, тобто невідомо, за яку поставку була здійснена оплата за товар; згідно пункту 3.1 контракту від 13 травня 2020 року №07/07/20 передбачена письмова заявка покупця, однак документ до митного оформлення не поданий; наданий інвойс від 24 серпня 2021 року №TS2108 містить інформацію щодо 20 відсотків оплати; оригінал специфікації передбачений пунктом 2.6 контракту від 13 травня 2020 року №07/07/20 не подана до митного оформлення; специфікація, інвойс від 24 серпня 2021 року №TS2108 та контракт згідно пункту 9.1 зовнішньоекономічного контракту від 13 травня 2020 року №07/07/20 має містити печатки та підписи.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що між ТзОВ «Вітлюкс» (покупець) та QINGDAO TIANSНUN INDUSTRIAL CO..LTD (продавець) укладено контракт від 13 травня 2020 року №07/07/20 на поставку товару рукавиці трикотажні виготовлені з бавовняних та поліефірних волокон, просочені та покриті пластмасою, мають часткове покриття у вигляді крапок на основі полівінілхлориду.

На виконання вимог зазначеного договору згідно інвойса від 24 серпня 2020 року №TS2108 позивач придбав товар на загальну суму 27209,28 доларів США (арк. спр. 32-33).

Зазначена вартість партії товару у сумі 27209,28 доларів США також підтверджується специфікацією від 13 травня 2020 року №07/07/20 до вказаного вище контракту.

Таким чином, вартість поставленого товару повністю відповідає цінам зазначеним у прайс - листі продавця, інвойсі та специфікації.

При поданні до митного органу митної декларації від 04 листопада 2021 року №UA205140/2021/085015 декларантом заявлено митну вартість товарів згідно ціни поставки по прайс листу виробника (арк. спр. 37-38) і обраний метод її визначення основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) (пункт 1 частини першої статті 57 МК України).

Суд зауважує, що вичерпний перелік підстав для формування митним органом вимоги про надання декларантом додаткових документів встановлений частиною третьою статті 53 МК України: у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; у разі якщо документи містять ознаки підробки; у разі якщо документи або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Для витребування у позивача додаткових документів такі розбіжності мають бути саме щодо числових значень митної вартості чи її складових або впливати на її обчислення, а не інші розбіжності, які з цим не пов`язані.

Натомість, наведені митним органом недоліки, на думку суду, зводяться до формальних помилок, а також відсутності певних реквізитів у поданих документах, які не стосуються цінових та числових характеристик товару. Проте, ці розбіжності жодним чином не спростовують числові значення, які використовуються при обрахунку складових митної вартості товарів заявлених до оформлення.

Так, стосовно доводів митного органу проте, що до митного оформлення не було надано оригінал специфікації суд зазначає, що було надано копію такої специфікації. Вказані обставини представник відповідача у поданому відзиві на позовну заяву підтверджує, не наводить сумнівів щодо достовірності вказаного документа та вказане порушення жодним чином не може вплинути на заявлену митну вартість.

Також всупереч відповідних доводів відповідача контракт від 13 травня 2020 року №07/07/20, специфікація від 13 травня 2020 року №07/07/20 та інвойс від 24 серпня 2020 року №TS2108 містять печатку та підпис продавця (арк. спр. 20-25, 32).

Суд також враховує доводи представника позивача про те, що подане декларантом платіжне доручення про оплату за товар в іноземній валюті від 25 жовтня 2021 року на суму 19344,00 дол. США не містить даних щодо інвойсу по якому здійснювалась поставка товару та містить лише посилання на контракт, що з огляду на його загальний характер, сума якого складається із всіх сум вказаних в інвойсах до даного контракту.

Окрім того, згідно із висновком Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (Рівненське відділення) експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 16 грудня 2021 року №8097 дійсна (ринкова) вартість рукавиць захисних для всіх професій, трикотажні поліестрові з нанесеними крапками з гуми, підтверджується зовнішньоекономічним контрактом від 13 травня 2020 року №07/07/20 та інвойсом до вказаного контракту, калькуляцією витрат та наданими зразками вищезгаданого товару і становить 710216,63 грн (арк. спр. 44-49).

Слід зазначити, що вказаний висновок не надавався митному органу під час митного оформлення однак, на думку суду, додатково свідчить про помилковість висновків відповідача щодо заниження позивачем митної вартості вказаних товарів.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2021 року справа №460/4520/20, предметом розгляду якої було рішення про коригування митної вартості аналогічного товару рукавиці трикотажні, які ввозилися на митну територію України ТзОВ «Вітлюкс».

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59, 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Таке правозастосування узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним, зокрема, в постановах від 06 жовтня 2020 року у справі № 825/472/17, від 27 лютого 2019 року у справі №814/1647/16, від 26 березня 2019 року у справі № 814/921/17.

Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598, встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

В даному випадку митним органом ні в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, ні у відзиві на позовну заяву не надано жодних пояснень з приводу застосування резервного (шостого) методу, як передбачено порядком застосування кожного з методів, що передує методу, обраному митним органом та, як наслідок не можливістю здійснення розрахунку ціни товару за іншими другорядними методами.

Окрім того, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Суд констатує, що в рішенні про коригування митної вартості товарів від 13 грудня 2021 року №205140/2021/000110/2 лише зазначено, що за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів взята МД від 02 липня 2021 року №UA205140/2021/1125, жодних пояснень щодо зроблених коригувань, тотожності товару, який оформлявся на підставі МД від 02 липня 2021 року №UA205140/2021/1125 митним органом не наведено.

На думку суду, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено суду, що надані разом із МД від 04 листопада 2021 року №UA205140/2021/085015 документи містять істотні розбіжності, в них наявні ознаки підробки, або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за імпортований товар. Натомість наявність інформації про те, що ідентичні або подібні товари оформлено у митному відношенні іншими особами за вищою митною вартістю не може бути єдиною та достатньою підставою для витребування додаткових документів та відмови у прийнятті заявленої позивачем митної вартості товару за ціною контракту.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 28 серпня 2021 року у справі № 815/4256/16.

Відповідно до частини першої-другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення органу митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

У ході судового розгляду, врахувавши всі доводи сторін, суд погоджується з позивачем, що ним правомірно задекларовано за основним методом митну вартість ввезеного на митну територію України товару рукавиці трикотажні виготовлені з бавовняних та поліефірних волокон, просочені та покриті пластмасою», натомість відповідачем не виконано обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для визначення за резервним методом митної вартості у, а також не наведено обґрунтованих доводів невизнання митної вартості, визначеної декларантом та підтверджених документами, наданими митниці, тобто при винесенні рішення, суб`єкт владних повноважень, Волинська митниця діяла не в спосіб визначений законом та не надала суду достатніх доказів правомірності свого рішення, відтак, таке рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

З огляду на встановлені судом обставини справи та положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними та скасування рішення Волинської митниці від 05 листопада 2021 року №UA205140/2021/000066/2 про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2021/002620.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання відповідача повернути надміру сплачені грошові кошти в сумі 556906,95 грн на розрахунковий рахунок ТзОВ «ВІТЛЮКС», суд зазначає наступне.

Пунктом 43.1 статті 43 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Згідно із частинами першою, третьою статті 301 МК України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та ПК України. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Порядок повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 18 липня 2017 року №643 (далі - Порядок №643) та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 09 серпня 2017 року за № 976/30844, визначає процедури під час повернення суб`єктам господарювання та/або фізичним особам (далі - платники податків) коштів авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів, контроль за справлянням яких здійснюють Держмитслужба та митниці Держмитслужби.

Згідно з пунктом І Розділу 3 Порядку №643 повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплаченої суми митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня її витиснення.

Повернення сум відповідних митних платежів у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 301 МК України, здійснюється за умови, що заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів.

Суд звертає увагу, що вимога позивача про стягнення 556906,95 грн є за змістом вимогою про повернення надмірно сплачених митних платежів у зв`язку із випуском товару у вільний обіг.

При цьому, суд зауважує, що у поданій позовній заяві позивач жодним чином не обґрунтовує позовні вимоги в цій частині, не зазначає яким чином обчислено вказану суму та із яких письмових доказів убачається, що саме таку суму було надмірно ним сплачено.

Присутній в судовому засідання 12 травня 2022 року представник позивача повідомив, що у поданій позовній заяві помилково вказано суму 556906,95 грн, натомість різниця митних платежів , що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів становить 539432,28 грн.

Разом з тим, суд зауважує, що Порядок №643 визначає процедури під час повернення суб`єктам господарювання та/або фізичним особам коштів авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів, контроль за справлянням яких здійснюють Держмитслужба та митниці Держмитслужби, та вказаний Порядок передбачає попереднє звернення платника податків із заявою про повернення коштів та подальше вчинення митницею Держмитслужби відповідних дій.

Проте, позивач не подав до суду доказів звернення до відповідача із заявою у порядку статті 301 МК України за процедурою, визначеною Порядком № 643.

Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з Волинської митниці надмірно сплачених коштів (платежів) в сумі 556906,95 грн є передчасними та з вказаних вище підстав до задоволення не підлягають, а повернення вказаних коштів повинно здійснюватися у відповідності до визначеної законодавством процедури та не може вирішуватися у межах цієї справи.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд враховує наступне.

Згідно із платіжним дорученням від 01 лютого 2022 року №357 позивачем було сплачено судовий збір у сумі 5569,07 грн та згідно із платіжним дорученням від 15 лютого 2022 року №5 в сумі 5265,53 грн (арк. спр. 16, 75), який зарахований до спеціального фонду Державного бюджету, що підтверджується відповідними виписками (арк. спр. 53, 76).

Оскільки суд задовольняє позов частково, то за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ТзОВ «ВІТЛЮКС» судовий збір в сумі 10834,60 грн (десять тисяч вісімсот тридцять чотири гривні шістдесят копійок) пропорційно до задоволених позовних вимог.

У поданій позовній заяві ТзОВ «ВІТЛЮКС» просить також стягнути на користь товариства за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правову допомогу у сумі 10000,00 грн, витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи у сумі 6864,40 грн та витрати на залучення перекладача та перекладу документів у сумі 900,00 грн, однак у заяві від 12 травня 2022 року та під час судового засідання 12 травня 2022 року представник позивача відмовився від вищезазначених витрат, у зв`язку із чим питання щодо їх розподілу судом не вирішувалося.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 134, 137, 139, 241-246, 255, 257, 260, 262, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТЛЮКС» (43020, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Електроапаратна, будинок 3, ідентифікаційний код юридичної особи ) до Волинської митниці (44350, Волинська область, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 43958385) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товару, картки відмови та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці від 05 листопада 2021 року №UA205140/2021/000066/2 про коригування митної вартості товарів.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2021/002620.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТЛЮКС» судовий збір в сумі 10834,60 грн (десять тисяч вісімсот тридцять чотири гривні шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 17 травня 2022 року.