Справа № 260/7915/21
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2022-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

23 травня 2022 року м. Ужгород№ 260/7915/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванчулинця Д.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі відповідач), яким просив:

1) прийняти позов до свого провадження та відкрити спрощене провадження без виклику сторін;

2) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області за №63 від 19.11.2021 щодо відмови ОСОБА_1 в призначені йому пенсії за віком на пільговий умовах;

3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.11.2021 за №3794 та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, починаючи з 15.11.2021. з урахуванням відомостей трудової книжки серія НОМЕР_2 , заповненої з 20.07.1981 року та із врахуванням стажу роботи, який дає позивачу право на пільгову пенсію по списку № 2 наступного періоду роботи: в Рембуддільниці Райсількоопзаготрому Виноградівської районної споживчої спілки з 14.07.1981 по 24.11.1982 року з 05.12.1984 по 01.07.1992 року на посаді електрозварника, та у військовій частині № 45948 м. Київ з 09.12.1982 по 23.11.1984 року на посаді електрозварювальника ручної зварки 4 розрядку;

4) вирішити питання про розподіл судових витрат (а.с.1-7).

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) сторін (а.с.36, 37).

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 15 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою №3794 про призначення такому суми пенсії (грошової допомоги), починаючи з 12 листопада 2021 року. Однак, за результатами розгляду даної заяви відповідачем листом за №0700-0205-8/46318 від 25 листопада 2021 року позивачу відмолено у призначенні пенсії, посилаючись на рішення про відмову за №63 від 19 листопада 2021 року, з наступних підстав. Відповідно до п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсій на пільгових умовах по списку №2 та за результатами атестації робочих місць мають право чоловіки при досягненні 55 років при наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених посадах. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 01 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку страхового стажу з 01 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців для чоловіків. Згідно наданих документів загальний страхований стаж становить 29 років 9 місяців. До страхового стажу не зараховано період роботи в Християнській місії милосердя «Зірка Віфлеєму» з 05.01.1994 року по 31.12.1998 року, оскільки відсутня сплата внесків до органів Пенсійного фонду даною організацією. Згідно з п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. за №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників . У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Оскільки, позивачем в поданих ним документах відсутня уточнююча довідка, пільговий стаж ОСОБА_1 не підтверджений. Вважаючи, таке рішення відповідача незаконним та неправомірним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

У подальшому до суду від представника відповідача надійшов, відзив згідно якого вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення такого.

Щодо не зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 14.07.1981р. по 24.11.1982р., з 05.12.1984р. по 01.07.1992р., з 01.07.1992р. по 11.01.1993 р. відповідачем зазначено наступне.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації). Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації. Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці. Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з 5 профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку Період роботи позивача з 14.07.1981р. по 24.11.1982р., з 05.12.1984р. по 01.07.1992р., з 01.07.1992р. по 11.01.1993 р., як стверджує відповідач у відзиві, не підтверджений жодним документом про проведення атестації, то відповідно і підстав для зарахування даного періоду до пільгового стажу відсутні.

Щодо не зарахування періоду роботи з 05.01.1994р. по 31.12.1998 p., у зв`язку з не сплатою страхових внесків відповідач зазначає наступне.
Відповідно до п.1 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків встановлено у ст.20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування(обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Як вбачається з індивідуальних відомостей про застраховану особу, позивач з 05.01.1994р. по 31.12.1998р., працював в Християнській місії милосердя «Зірка Віфлеєму», однак за вказані періоди страхові внески не було сплачено.

Таким чином відповідач зазначає, що вищенаведене свідчить про правомірність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, щодо не зарахування вищевказаних періодів, оскільки згідно з нормами чинного законодавства, до страхового стажу зараховуються періоди, протягом якого сплачувались страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Враховуючи викладене, відповідач просив відмовити позивачу в задоволенні позову.

Представник позивача скористався своїм правом і подав відповідь на відзив.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 15 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою №3794 про призначення такому суми пенсії (грошової допомоги), починаючи з 12 листопада 2021 року.

Як вбачається із матеріалів даної адміністративної справи, за результатами розгляду вищевказаної заяви відповідач листом за №0700-0205-8/46318 від 25 листопада 2021 року відмовив позивачеві у призначенні пенсії, посилаючись на рішення про відмову за №63 від 19 листопада 2021 року.

У листі зазначив, що відповідно до п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсій на пільгових умовах по списку №2 та за результатами атестації робочих місць мають право чоловіки при досягненні 55 років при наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених посадах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 01 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку страхового стажу з 01 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців для чоловіків.

Однак, згідно наданих документів загальний страхований стаж становить 29 років 9 місяців.

Зокрема, до страхового стажу не зараховано період роботи в Християнській місії милосердя «Зірка Віфлеєму» з 05.01.1994 року по 31.12.1998 року, оскільки відсутня сплата внесків до органів Пенсійного фонду даною організацією.

Відтак, згідно вимог пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. за №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Оскільки, позивачем в поданих ним документах відсутня уточнююча довідка, пільговий стаж ОСОБА_1 не підтверджений.

Вищевказане рішення позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим і звернувся до суду.

Суд зазначає, що з приводу незарахування до стажу роботи період праці в Християнській місії милосердя «Зірка Віфлеєму» спір між сторонами відстуній.
З приводу роботи позивача в Рембуддільниці райспоживспілки - то спірний стаж повинен бути зарахований відповідачем при призначенні пенсії на пільгових умовах (по сприску №2) з огляду на наступне.

На підставі архівної довідки за №51 від 02 вересня 2021 року, яка видана Виноградівською районною спілкою споживчих товариств зазначено, що позивач працював електрозварником в Рембуддільниці Райсількоопзаготрому Виноградівської райспоживспілки

- з 14 липня 1981 року по 24 листопада 1982 року електрозварювальном;

- з 09 грудня 1982 року по 23 листопада 1984 року - позивач проходив військову службу і працював електрозварювальником ручної зварки 4 розряду (а.с.17);

- з 05 грудня 1984 року працював електрозварником в Рембуддільниці Райсількоопзаготрому (а.с.19);

З 01.07.1992 року Рембуддільниця виведена з підпорядкування Райсількоопзаготромуі передана в підпорядкування Автоколони на підставі постанови правління Виноградівської райспоживспілки.

З 01.07.1992 року Позивач прийнятий по переводу в Автоколону на посаду газоелектрозварника та був звільнений 11.01.1993.

Підставою даної архівної довідки є книга наказів за 1981-1993 роки.

За таких обставин, період роботи з 14.07.1981 по 01.07.1992 підлягає зарахуванню до стажу, який надає право на призначення пенсії за пільговими умовами по Списку №2.

Враховуючи трудову діяльності та записи трудової книжки із зазначенням посад із шкідливими і важкими умовами праці, на яких працював позивач, та який мав зайнятість повний робочий день, такий має повне право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, з огляду на наступне.

У списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. № 461 міститься вказівка на такі посади як - «електрозварники ручного зварювання», «електрозварники на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням у середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах», «електрозварники листів та стрічок», «електрозварники труб на стані».

Вищенаведене підтверджується і записами у трудовій книзі позивача (а.с.9-15).

Разом з тим, з 09.12.1982 по 23.11.1984 позивач проходив військову службу та знаходився на військовому обліку в І відділі Берегівського районного ТЦК та СП, що підтверджується відповідною довідкою першого відділу Берегівського районного ТЦК та СП за №260/1 від 12.11.2021 (а.с.17).

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає такі умови виходу на пільгову пенсію:
- підтверджена робота в особливо шкідливих і особливо важких умовах праці за Списком № 1 та в шкідливих і важких умовах праці за Списком № 2;
- досягнення пільгового пенсійного віку;

- наявність необхідного страхового стажу, зокрема визначеної тривалості пільгового стажу.

Для працівників за списком № 2 для чоловіків після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення здійснюється в суворій відповідності зі Списками.

Відтак, позивачу станом на подання позовної заяви виповнилося повних 57 років (а.с.9).

Загальний страховий стаж позивача становить 29 років 9 місяців, що підтверджується довідкою, виданою відповідачем (а.с.27).

Щодо факту підтвердження роботи позивача в шкідливих і важких умовах праці за Списком № 2 суд встановив наступне.
Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими й важкими умовами праці згідно із п. 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що надає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 р. № 383 (далі - Порядок застосування Списків) необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 ( 637-93-п ).

Тобто вищенаведена норма передбачає, що уточнююча довідка подається у разі відсутності трудової книжки із оформленими належним чином записами про займані посади і періоди виконуваної роботи.
Судом встановлено, що додана трудова книжка, яка оформлена належним чином та містить всі записи про займані посади і період виконаної роботи містять всі необхідні дані для підтвердження стажу роботи зі шкідливими й важкими умовами праці згідно Списку №2.

Щодо проведення атестації на робочому місці слід наголосити, що до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (п.3 Порядку застосування Списків).

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджений постановою Кабінету Міністрів України за №442 від 01 серпня 1992 року.

Вищенаведеною постановою Кабінету Міністрів України №442 вирішено установити, що відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (1788-12) пенсії за віком на пільгових умовах за списками виробництв, робіт, професій, посаді показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 p. N 461 ( 461-2016-п ) (Офіційний вісник України, 2016 p., N 60, ст. 2044), а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.
Пунктом 4-5 Порядку застосування Списків передбачено, що згідно із пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 N 442 ( 442-92-п ) (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова (442-92-п) набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.
Тобто атестація робочих місць за умовами праці, в тому числі і для призначення пільгової пенсії, почала проводитись тільки з 21.08.1992.
Відповідно до пп. 4.4 п.4 Порядку застосування Списків якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92. 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку (442-92-п ).

Таким чином, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими й важкими умовами праці для позивача достатньо тільки трудову книжку з відповідними записами, оскільки перша атестація робочих місць проводилась після 21.08.1992.

Разом з тим, у позивача є всі три підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно із вимогами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» право на пенсію за віком має кожний громадянин похилого віку, який досяг пенсійного віку і має необхідний страховий стаж. Це право обумовлено трудовим внеском і не обмежується будь-якими обставинами, включаючи наявність інших доходів.

Право на пенсію за віком мають, зокрема, чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років (ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Згідно з ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок №637) передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Аналіз норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993.

Відповідно до пункту 1 Інструкції №58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно із пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до абз. 1,3 п.2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - удень звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Згідно з п. 2.6. Інструкції №58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Відповідно до абзацу 2 пункту 6.1 Інструкції №58 у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.

Отже, з вище наведених норм слід зробити висновок, що позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем. В разі наявності недоліків заповнення трудової книжки, то це не є підставою вважати про відсутність трудового стажу позивача за спірний період.

Відповідно до пунктів 2 і 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи не точні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У відповідності до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини та пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії, кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей

З огляду на вимоги Конвенції та практику Європейського суду з прав людини (Спорронг та Льонрот проти Швеції) до правовідносин щодо отримання пенсії слід застосовувати засади юридичної визначеності, зокрема, в частині права особи на розумні очікування мирного володіння майном.
У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією.

Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
Аналогічна позиція кореспондується Верховним Судом в постанові від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд також зазначає, що ст. 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.
Відтак, виключно до компетенції Пенсійного фонду відноситься призначення пенсії, позаяк суд не може своїм рішенням втручатись в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень щодо прийняття ним рішень.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі №687/975/17, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отже, враховуючи вищезазначене, суд приходить висновку щодо протиправності рішення відповідача за № 63 від 19 листопада 2021 року та у зв`язку із цим про необхідність його скасування.

Зокрема для забезпечення належного та ефективного захисту порушено права позивача наявні підстав для зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву №3794 про призначення суми пенсії (грошової допомоги), починаючи з 12.11.2021, яка була подана 15 листопада 2021 року Позивачем та прийняти за результатами розгляду відповідне позитивне рішення.

Таким чином, позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

При поданні даного позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією № 39497 від 16 грудня 2021 року (а.с.8).

У зв`язку із задоволенням даного позову, в силу вимог статті 139 КАС України, дана сума підлягає стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 5, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області за №63 від 19 листопада 2021 року щодо відмови ОСОБА_1 в призначені йому пенсії за віком на пільговий умовах.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.11.2021 за №3794 та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, починаючи з 15.11.2021. з урахуванням відомостей трудової книжки серія НОМЕР_2 , заповненої з 20.07.1981 року та із врахуванням стажу роботи, який дає ОСОБА_1 право на пільгову пенсію по списку № 2 наступного періоду роботи: в Рембуддільниці Райсількоопзаготрому Виноградівської районної споживчої спілки з 14.07.1981 по 24.11.1982рр„ з 05.12.1984 по 01.07.1992 на посаді електрозварника, та у військовій частині № НОМЕР_3 м. Київ з 09.12.1982 по 23.11.1984 на посаді електрозварювамьника ручноїзварки 4 розрядку, з врахуванням висновків суду.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяД.В. Іванчулинець