Справа № 161/22753/21
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2022-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/6/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

за участю секретаря судових засідань Міліщук Н.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

20.12.2021 до суду надійшов вищевказаний позов.

В обґрунтування підстав позову позивач ОСОБА_1 посилається на те, що постанова про адміністративне правопорушення є необгрунтованою та такою, що не відображає дійсних обставин справи. Також наголосив на тому, що його не було поінформовано про конкретну причину зупинки ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки. Окрім того, переконує, що ним було вказано, що пішохід, не впевнившись у відсутності небезпеки, раптово вийшов на пішохідних перехід, візуально за 10-12 м до транспортного засобу, у зв`язку із чим він продовжив рух, оскільки було слизько. Винним себе не вважає, оскільки у протоколі відсутні дані про потерпілого, а рух його автомобіля через пішохідний перехід перешкоди та небезпеки нікому не завдав.

Просить суд визнати протиправною і скасувати постанову відповідача від 08.12.2021 року серії БАВ №621752 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі щодо ОСОБА_1

28.01.2022 до суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, включно з компакт-диском із відеозаписом з відеореєстратора службового автомобіля.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 08.12.2021 інспектором СРПП ВП №3 (м.Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області старшим лейтенантом поліції Домальчуком Ф.В. щодо ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №621752, в якій зафіксовано, що ОСОБА_1 08.12.2021 о 20 год 15 хв у м.Луцьк по вул. Володимирська, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 21011, н.з. НОМЕР_1 , не пропустив пішохода на нерегульованому пішохідному переході, чим порушив п.18.1 ПДР України. У зв`язку з цим, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Фіксація правопорушення та розгляду справи відбувалася за допомогою відеореєстратора службового автомобіля.

Надаючи правову оцінку спірній постанові, суд зазначає наступне.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Тобто, положення вказаного Закону надають право інспекторам поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

З оглянутих судом відеозапису з відеореєстратора, судом встановлено, що транспортний засіб марки ВАЗ 21011, н.з. НОМЕР_1 , не пропустивши пішохода на нерегульованому пішохідному переході, продовжив рух на автомобільній дорозі, після чого його було зупинено інспектором поліції.

Згідно рапорту інспектора Домальчука Ф.В., після зупинки транспортного засобу інспектор поліції представився, пояснив суть порушення ПДР, назвав причину та підставу зупинки та встановив особу водія. Після цього відбулась процедура розгляду справи, водій надавав пояснення у справі, здійснювався перегляд відео з відеореєстратора службового автомобіля. на якому зафіксовано правопорушення, було складено постанову про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на вищенаведене, судом не встановлено процесуальних порушень в діях інспектора поліції в процесі фіксації адміністративного правопорушення та розгляду справи.

Окрім того, відповідачем належними та допустимими доказами доведений факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та правомірність оскаржуваного рішення.

Доводи позивача про те, що інспектором у протоколі не вказано особи пішохода, що є потерпілим по справі, судом до уваги не беруться, оскільки така обставина не може бути єдиною та безумовною підставною для скасування постанови та не спростовує наведених вище обставин, а відтак інспектором надана вірна правова оцінка події, що виникла.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки судом на підставі наданих доказів встановлена обґрунтованість та правомірність оскаржуваного рішення відповідача, суд дійшов висновку, що слід залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, судові витрати позивача залишаються за ним.

Керуючись ст. ст. 139, 245, 247, 251, 252, 280, 293 КУпАП, ст. ст. 77, 162, 205, 241-246, 286, 293, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі -- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Повне судове рішення складено 16.05.2022.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк