Справа № 120/1412/22-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 травня 2022 р. Справа № 120/1412/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Львівського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся Львівський державний університет внутрішніх справ (далі - університет, позивач) з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_2 , відповідач), в якому просить стягнути на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання, 31 521,17 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ОСОБА_1 проходив навчання та військову службу у Львівському державному університеті внутрішніх справ у період з 01.09.2020 р. по 30.12..2021 р.

30.12.2021 р. контракт достроково розірвано та ОСОБА_1 виключений із списків особового складу університету. Як вказує позивач, у разі дострокового розірвання контракту витрати пов`язані із утриманням в закладі підлягають відшкодуванню курсантом. Однак, їх не відшкодовано.

Ухвалою від 23.03.2022 р. відкрито провадження у справі і призначено справу за правилами спрощеного провадження без виклику сторін у письмовому провадженні.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу на адресу зазначену у позові, однак письмової позиції не надійшло. Також, повідомлення про розгляд справи було розміщено на веб сайті суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

01.09.2020 р. між Львівським державним університетом внутрішніх справ та ОСОБА_1 укладено контракт про здобуття освіти у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.

Згідно контракту відповідач зобов`язувався у разі дострокового розірвання Контракту (відрахування із закладу освіти), а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання, відшкодувати Міністерству внутрішніх справ (в особі закладу освіти) витрати, пов`язані з утриманням у закладі освіти, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України "Про національну поліцію".

30.12.2021 р. наказом Львівського державного університету внутршініх справ №1338 о/с від 30.12.2021 р. відраховано ОСОБА_1 через незадовільне складання іспитів.

05.01.22 р. позивач звернувся до ОСОБА_1 із повідомленням про необхідність відшкодування в добровільному порядку кошти в розмірі 31521, 17 грн. у зв`язку із відрахуванням із закладу освіти.

Згідно розрахунку сума фактичних витрат, пов`язаних із утриманням курсанта ОСОБА_1 в Львівському державному університеті внутрішніх справ становить загалом 31 521, 17 грн.

У зв`язку з тим, що відповідач, в добровільному порядку не відшкодував кошти, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), Порядком відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261 (далі -Порядок № 261).

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону № 580-VIII підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Згідно з ч. 4 ст. 74 Закону № 580-VIII особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку (ч. 5 ст. 74 Закону № 580-VIII).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема за власним бажанням.

Відповідно до п. 1 Порядку № 261 він визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:

дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Згідно з п. 2 Порядку № 261 витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася.

Відповідно до п. 3 Порядку № 261 відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з:

грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням;

оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).

З матеріалів справи встановлено, що фактичні витрати, пов`язані із утриманням курсанта ОСОБА_1 у Львівському державному університеті внутрішніх справ з 01.09.2020 р. по 09.01.2022 становлять: грошове забезпечення - 4 192,68 грн., медичне забезпечення - 250 грн., продовольче забезпечення - 14 087,78грн., речове забезпечення - 5 766 грн., оплата комунальних послуг та спожитих енергоносіїв - 7 224, 71 грн.

Подана позивачем довідка-розрахунок витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у Львівському державному університету внутрішніх справ, відповідає Порядку № 261.

Згідно з п. 8 Порядку № 261 у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Відповідачем доказів добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням його у Львівському державному університету внутрішніх справ, в межах заявлених позовних вимог, суду не надано.

Суд наголошує, що курсанти, які навчаються у Львівському державному університету внутрішніх справ перебувають на повному державному забезпечені. Кошти, які витрачаються на їх навчання є державними (бюджетними). Разом з тим, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового звільнення з органів Національної поліції України, відповідач на теперішній час зазначену вище суму коштів не відшкодував, що є підставою для задоволення позову повністю.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з утриманням у Львівському державному університету внутрішніх справ в сумі 31 521, 17 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що відповідач є обізнаним про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, оскільки ці зобов`язання визначені у підписаному ним з позивачем контракті про навчання, проте, вказану суму витрат, пов`язаних із своїм утримання під час навчання у навчальному закладі не відшкодовано. А відтак, суд доходить висновку про обґрунтованість звернення позивача з позовом щодо стягнення витрат на відшкодування.

У відповідності до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

За сукупністю наведених обставин, враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, відповідачем не спростовані, а відтак, підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже, у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У разі ж задоволеня позову суб`єкта владних повноважень стягуюються витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При цьому, сторони не є суб`єктами владних повноважень, що виключає можливість стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_1 ) на користь Львівського державного університету внутрішніх (вул. Городоцька, 26, м. Львів, ) суму у розмірі 31 521, 17 (тридцять одна тисяча п`ятсот двадцять одна гривня 17 копійок) .

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Львівський державний університет внутрішніх справ - вул. Городоцька, 26, м. Львів, 79007, .

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_1 ) .

Повний текст рішення сформовано: 24.05.22 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна