Справа № 140/2551/22
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2022-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року ЛуцькСправа № 140/2551/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лозовського О.А.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» звернулося з адміністративним позовом до Волинської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 10.01.2021 №UA205140/2021/000001/2, №UA205140/2021/000002/2, від 11.01.2022 №UA205140/2021/000004/2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.01.2022 ТОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» через уповноваженого декларанта ПП «РЕСПЕКТ БРОК» з метою декларування товарів, в тому числі: Товар №1 «Сало свійських свиней бокове морожене, обвалене, представлене у вигляді обрізків, без будь-якої теплової кулінарної обробки, без вмісту харчових добавок, спецій, солі, приправ та інших домішок, не консервоване, в поліблоках, вага нетто 20397,00 кг.». Товар №2 «Сало свійських свиней бокове морожене, обвалене, представлене у вигляді обрізків, без будь-якої теплової кулінарної обробки, без вмісту харчових добавок, спецій, солі, приправ та інших домішок, не консервоване, в поліблоках, вага нетто 20866,00 кг.» Товар №3 «Сало свійських свиней бокове морожене, обвалене, представлене у вигляді обрізків, без будь-якої теплової кулінарної обробки, без вмісту харчових добавок, спецій, солі, приправ та інших домішок, не консервоване, в поліблоках, вага нетто 20077,00 кг» на митний пост Волинської митниці подано митні декларації (МД), що відповідно до положень ст. 264 Митного кодексу України зареєстровані за №UA205140/2022/001557, №UA205140/2022/0011558, №UA205140/2022/001925. Окрім того, декларантом були заявлені та надані до митного оформлення інші документи на підставі яких товар був куплений та доставлений до митного кордону України.

Задля підтвердження митної вартості Товару №1, Товару №2, Товару №3 декларантом було подано такі товаросупровідні документи:

Щодо Товару №1 (сертифікат якості від 06.01.2022, рахунок-фактура № від 06.01.2022, автотранспортна накладна від 06.01.2022, міжнародний ветеринарний сертифікат №233723642 від 06.01.2022, документ, що підтверджує вартість перевезення товару, прейскурант (прайс-лист) від виробника товару від 02.01.2022, зовнішньоекономічний контракт №29102021 від 29.10.2021, договір про надання послуг митного брокера, договір (контракт на перевезення №02-В, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів і зборами доходів та зборів, декларація-інвойс, складена уповноваженим експортером, копія митної декларації країни відправлення).

Щодо Товару №2 (сертифікат якості від 06.01.2022, рахунок-фактура № від 06.01.2022, автотранспортна накладна від 06.01.2022, міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво від 06.01.2022, документ, що підтверджує вартість вартість перевезення від 10 січня 2022 року, прейскурант від 02.01.2022, зовнішньоекономічний контракт №29102021 від 29.10.2021, договір про надання послуг митного брокера, договір про перевезення, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосування Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів та іншими державними органами від 10.01.2022, декларація-інвойс, складена уповноваженим експортером, копія митної декларації країни відправлення).

Щодо товару №3 (сертифікат якості від 07.01.2022, рахунок-фактура № від 07.01.2022, автотранспортна накладна №1170065 від 07.01.2022, міжнародний ветеринарний сертифікат №233811884 від 07.01.2022, документ, що підтверджує вартість перевезення товару, зовнішньоекономічний контракт №29102021 від 29.10.2021, договір про надання послуг митного брокера, договір про перевезення, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів іншими державними органами, декларація-інвойс, складена уповноваженим (схваленим) експортером від 07.01.2022, копія митної декларації країни відправлення від 07.01.2022).

Митні формальності виконано посадовою особою Волинської митниці відповідно до положення розділу ІV Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа.

У графі № 33 оскаржуваних рішень про коригування митної вартості Волинська митниця зазначає, що митна вартість товарів, що ввозяться в адресу ТОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» нібито не може бути визнано за основним методом адже подані документи містять ряд розбіжностей.

У рішеннях про коригування митної вартості вказується, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України не може бути визнаною за основним методом, з огляду на те, що документи, які було подано для підтвердження митної вартості нібито містять розбіжності. Митний орган зазначає, що у результаті проведеної консультації з декларантом у зв`язку з відсутністю у декларанта та у митниці прийнятої до застосування інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів Волинською митницею винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2022/000001/2 від 10.01.2022, №UA205140/2022/000002/2 від 10.01.2022, №UA205140/2022/000004/2 від 10.01.2022 та складено картки відмови №UA205140/2022/000037, №UA205140/2022/000039, №UA205140/2022/000055.

З усіма сумнівами та твердженнями митного органу у графах №33 рішень про коригування митної вартості позивач категорично не погоджується, вважає, що Волинська митниця не врахувала належним чином фактичні обставини справи та усі подані документи, прийнявши протиправні рішення про коригування митної вартості товарів.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 22.03.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

28.04.2022 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву. У вказаному відзиві представник відповідача позов не визнає та просить відмовити в його задоволенні з наступних підстав. Вказує на те, що під час перевірки документів, поданих декларантом в митних цілях було встановлено розбіжності та неточності, відтак у митного органу виникли сумніви щодо достовірності заявленої митної вартості товару, а саме:

по МД №UA205140/2022/001558

Митна вартість товару, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності:

- контракт №29102021 від 29.10.2021 втратив свою чинність 31.12.2021;

- відповідно до довідки про транспортні витрати б/н 10.01.2022 транспортні витрати до кордону України за маршрутом M.Olst (Нідерланди) до переходу Ягодин (кордон України) становлять 17000 грн. Слід зазначити що відстань між M.Olst (Нідерланди) і переходом Ягодин (кордон України) за даними Google maps становить 1475 км., тобто вартість перевезення за даним маршрутом становить 11,53 грн/км. За інформацією сайту della.com.ua за статистичними даними грудень 2021 року за напрямком Нідерланди- Україна середня вартість перевезення тентованим автомобілем масою 20т становить 1,51 Євро/км. Слід зазначити, що перевезення згідно інвойсу № від 06.01.2022 здійснене автомобілем з холодильним обладнанням, що значно підвищує вартість перевезення. Дане свідчить про заниження транспортних витрат до кордону України, які є невід`ємною складовою митної вартості відповідно до умов поставки;

- відповідно до контракту, а також в інвойсі № від 06.01.2022 передбачена попередня оплата за товар, проте до митного оформлення банківський платіжний документ не подано;

- відповідно до п. 5 контракту партія товару обумовлюється у проформі-інвойс, який не подано до митного оформлення.

Відповідно до ст. 53 МКУ якщо рахунок сплачено документами що підтверджують митну вартість є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Прайс-лист б/н від 02.01.2022 наданий для ТОВ «Фудлайф Плюс» на товар що імпортується. Проте наданий прайс-лист виробника товару відповідно до VII статті ГАТТ повинен бути виданий для загального кола покупців. Вказане свідчить про наявність ризиків, заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно складових митної вартості, заниження транспортних витрат до кордону України. За інформацією асоціації «Всеукраїнська асоціація імпортерів м`яса та м`ясопродукцїї» по меморандуму від вересня 2021 року за кодом товару згідно УКТЗЕД сало свиняче, країна походження ЄС, вартість становить 1,00 Дол.США/кг на умовах CIF/CIP кордон України.

Так, під час опрацювання вказаних документів та здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товару відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику АСАУР.

Класифікатор митних формальностей, що можуть бути визначені за результатами застосування системи управління ризиками затверджений наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 року №1011.

Таким чином, за зазначено МД відбулось спрацювання наступного профілю ризику:

105- 2- «Наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству»;

106- 2 - «По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару»;

по МД №UA205140/2022/001557

Митна вартість товару, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності:

- контракт №29102021 від 29.10.2021 втратив свою чинність 31.12.2021;

- відповідно до довідки про транспортні витрати б/н 10.01.2022 транспортні витрати до кордону України за маршрутом M.OIst (Нідерланди) до переходу Ягодин (кордон України) становлять 17000 грн. Слід зазначити що відстань між M.OIst (Нідерланди) і переходом Ягодин (кордон України) за даними Google maps становить 1475 км., тобто вартість перевезення за даним маршрутом становить 11,53 грн/км. За інформацією сайту delIa.com.ua за статистичними даними грудень 2021 року за напрямком Нідерланди- Україна середня вартість перевезення тентованим автомобілем масою 20т становить 1,51 Євро/км. Слід зазначити, що перевезення згідно інвойсу № від 06.01.2022 здійснене автомобілем з холодильним обладнанням, що значно підвищує вартість перевезення. Дане свідчить про заниження транспортних витрат до кордону України, які є невід`ємною складовою митної вартості відповідно до умов поставки;

- відповідно до контракту, а також в інвойсі від 06.01.2022 передбачена попередня оплата за товар, проте до митного оформлення банківський платіжний документ не подано;

- відповідно до п.5 контракту партія товару обумовлюється у проформі- інвойс, який не подано до митного оформлення. Відповідно до ст.53 МКУ якщо рахунок сплачено документами що підтверджують митну вартість є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Прайс-лист б/н від 02.01.2022 наданий для ТОВ «Фудлайф Плюс» на товар що імпортується. Проте наданий прайс-лист виробника товару відповідно до VII статті ГАТТ повинен бути виданий для загального кола покупців. Вказане свідчить про наявність ризиків, заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно складових митної вартості, заниження транспортних витрат до кордону України. За інформацією асоціації «Всеукраїнська асоціація імпортерів м`яса та м`ясопродукції» по меморандуму від вересня 2021 року за кодом товару згідно УКТЗЕД сало свиняче , країна походження ЄС, вартість становить 1,00 Дол.США/кг на умовах CIF/CIP кордон України.

Так, під час опрацювання вказаних документів та здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товару відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику АСАУР.

Класифікатор митних формальностей, що можуть бути визначені за результатами застосування системи управління ризиками затверджений наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 №1011.

Таким чином, за зазначеною МД відбулось спрацювання наступного профілю ризику:

105- 2- «Наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству»;

106- 2 - «По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару». по МД №UA205140/2022/001925

Митна вартість товару, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності:

- контракт №29102021 від 29.10.2021 втратив свою чинність 31.12.2021;

- відповідно до довідки про транспортні витрати б/н 10.01.2022 транспортні витрати до кордону України за маршрутом M.Olst (Нідерланди) до переходу Рава-Руська (кордон України) становлять 17000 грн. Слід зазначити, що відстань між M.Olst (Нідерланди) і переходом Рава-Руська (кордон України) за даними Google maps становить 1567 км., тобто вартість перевезення за даним маршрутом становить 10,85 грн/км. За інформацією сайту delIa.com.ua за статистичними даними грудень 2021 року за напрямком Нідерланди-Україна середня вартість перевезення тентованим автомобілем масою 20т. становить 1,51 Євро/км. Слід зазначити, що перевезення згідно інвойсу № від 07.01.2022 здійснене автомобілем з холодильним обладнанням, що значно підвищує вартість перевезення. Дане свідчить про заниження транспортних витрат до кордону України, які є невід`ємною складовою митної вартості відповідно до умов поставки;

- відповідно до контракту, а також в інвойсі №5 від 06.01.2022 передбачена попередня оплата за товар, проте до митного оформлення банківський платіжний документ не подано; відповідно до п. 5 контракту партія товару обумовлюється у проформі-інвойс, який не подано до митного оформлення.

Так, під час опрацювання вказаних документів та здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товару відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику АСАУР.

Класифікатор митних формальностей, що можуть бути визначені за результатами застосування системи управління ризиками затверджений наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 року №1011.

Таким чином, за зазначеною МД відбулось спрацювання наступного профілю ризику:

105- 2- «Наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству»;

106- 2 - «По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару».

У зв`язку з тим, що документи, подані для підтвердження митної вартості товарів не містили усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також містили розбіжності, декларанту було запропоновано згідно ст. ст. 53, 54 МК України в 10-ти денний термін надати:

По МД UA205140/2022/001925

- проформу-інвойс згідно п.5 контракту;

- договір (контракт) про перевезення;

- банківський платіжний документ, проведений по міжнародній платіжній системі SWIFT, що підтверджує оплату за оцінюваний товар;

- виписку з бухгалтерської документації ТОВ «Фудлайф Плюс» (документи бухгалтерського та податкового обліку, що стосуються руху ідентичних та/або подібних оцінюваному товару в середині країни;

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару для загального кола покупців відповідно до VII статті ГАТТ;

- висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

Декларант відмовився від надання додаткових документів, про що повідомив митницю листом №10/01-04 від 11.01.2022;

По МД UA205140/202/001557

- проформу - інвойс згідно п.5 контракту;

- договір (контракт) про перевезення;

- банківський платіжний документ, проведений по міжнародній платіжній системі SWIFT, що підтверджує оплату за оцінюваний товар;

- виписку з бухгалтерської документації ТОВ «Фудлайф Плюс» (документи бухгалтерського та податкового обліку, що стосуються руху ідентичних та/або подібних оцінюваному товару в середині країни;

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару для загального кола покупців відповідно до VII статті ГАТТ;

- висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

Декларант відмовився від надання додаткових документів, про що повідомив митницю листом №10/01-03 від 10.01.2022;

По МД U А205140/2022/1558

- проформу - інвойс згідно п.5 контракту;

- договір (контракт) про перевезення;

- банківський платіжний документ проведений по міжнародній платіжній системі SWIFT, що підтверджує оплату за оцінюваний товар;

- виписку з бухгалтерської документації ТОВ «Фудлайф Плюс» (документи бухгалтерського та податкового обліку, що стосуються руху ідентичних та/або подібних оцінюваному товару в середині країни;

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару для загального кола покупців відповідно до VTI статті ГАТТ;

- висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

Декларант відмовився від надання додаткових документів, про що повідомив митницю листом №10/01-02 від 10.01.2022.

Згідно рішення про коригування митної вартості від 10.01.2022 №UA205140/2022/000002/2 митну вартість товару визначено на рівні - 1,0 Дол.США/кг за МД №UA205140/2021/68131 від 08.10.2021.

Згідно рішення про коригування митної вартості від 10.01.2022 №UA205140/2022/0000001/2 митну вартість товару визначено на рівні - 1,0 Дол.США/кг за МД ЖІА205140/2021/68131 від 08.10.2021.

Згідно рішення про коригування митної вартості від 11.01.2022 №UA205140/2022/0000004/2 митну вартість товару визначено на рівні - 1,00 Дол.США/кг за МД №UA205140/2021/68131 від 08.10.2021.

Крім того, між декларантом та відповідачем проводилась процедура консультацій, тобто обмін наявною Інформацією, в електронному порядку, про що свідчать електронні повідомлення та дані графи 33 оскаржуваного рішення про визначення митної вартості товару у розумінні ч. 4 ст. 57 Митного кодексу України.

З огляду на наведене вище, представник відповідача вважає прийняті рішення про коригування митної вартості від №UA205140/2022/000002/2, №UA205140/2022/0000001/2, №UA205140/2022/0000004/2 такими, що прийняті у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому законними та обґрунтованими.

16.05.2022 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій остання на твердження Волинської митниці про те, що до митного оформлення надавався контракт №29102021 від 29.10.2021, котрий втратив свою чинність, що свідчить про ризик заявлення неправдивих відомостей про товар та його митну вартість, зазначила, що термін дії контракту було продовжено додаткової угодою №1 від 31.12.2021. Зважаючи на велику кількість поставок декларантом помилково зазначена додаткова угода долучена не була, однак, на базі Волинської митниці позивач неодноразово проводить митне оформлення товарів ввезених від компанії-експортера VION FOOD INTERNATIONAL B.V., тому представники митниці мали у своїх електронних базах копію такої угоди. Більше того, документи, що стосувалися безпосередньо митної вартості товару у повному обсязі були подані при митному оформленні, додаткова угода від 31.12.2021 власне до митної вартості товарів відношення не мала, зі змісту такої не можна ніяким чином ні підтвердити, ні спростувати заявлену до митного оформлення митну вартість ввезених товарів.

Також представник позивача зазначила, що при ввезенні товарів за рахунками-фактурами №, №42148732, № використовувались умови поставки FCA. При формуванні вартості перевезення позивач не мав жодного відношення, адже перевізником було сформовано ціну з врахуванням відстані, та інших необхідних характеристик. Сумніви про нібито заниження вартості перевезення ґрунтуються виключно на непідтвердженій інформації із комерційного сайту della.com.ua. Перш за все, зі сторони митниці ніякого розрахунку із сайту della.com.ua долучено не було, більше того, митний орган взяв за основу інформацію з комерційного сайту (della.com.ua) та статистичних даних за грудень 2021 року, ціноутворення на таких ресурсах ґрунтується у довільній формі, залежить від ряду факторів та індивідуально розраховується під кожну конкретну поставку та може змінюватись. Окрім того, поставка товарів відбувалась у 2022 році, вартість перевезень могла суттєво змінитись за вказаний проміжок часу. Використання інформації про вартість перевезень з комерційного сайту della.com.ua не є обов`язковим для інших перевізників. Вибір перевізника є диспозитивним, тобто проводиться на власний розсуд замовника. З поміж-іншого, до митного оформлення щодо кожної поставки подавалися документи, що підтверджують відносини з перевізниками, зокрема довідки про транспортні витрати та договори-заявки на перевезення у таких документах зазначається і найменування перевізника, і замовника. У позовній заяві помилково зазначені ідентифікуючі дані договорів-заявок, задля уникнення будь-яких сумнівів надаємо суду копії договорів-заявок, котрі узгоджуються із поставкою товарів за рахунками-фактурами №, №542148732, №. Долучені довідки про транспортні витрати також підтверджують понесені позивачем витрати щодо перевезення товарів.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 29.10.2021 між компанією «Vion Boxtel B.V.» (Нідерланди) та ТзОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» було укладено контракт №29102021, відповідно до якого продавець продає, а покупець придбає товар, в зазначеному в інвойсі асортименті, який є невід`ємною частиною контракту. Товар поставляється партіями на умовах, погоджених сторонами в даному контракті і проформах-інвойсах відповідно до правил ІНКОТЕРМС 2010. У випадку, якщо в проформах-інвойсах не погоджені умови поставки, товар може поставлятися на умовах FCA, чи EXW, чи CPT, чи CIP, відповідно до правил ІНКОТЕРМС 2010 (пункт 1 контракту).

Відповідно до пункту 2 ціна на товар включає в себе вартість упаковки, маркування, страхування і завантаження товару на транспортний засіб (якщо поставка здійснюється на умовах FCA або EXW правил ІНКОТЕРМС 2010). Сторони в інвойсі зазначають назву, загальну кількість товару, який поставляється, а також його вартість.

Згідно з пунктом 6 контракту оплата товару відповідно до даного контракту здійснюється на умовах, обумовлених в проформах-інвойсах і може включати в себе: передоплату, оплату по факту поставки і/або оплату з відстрочкою платежів. Датою оплати вважається дата списання коштів з поточного рахунка покупця.

10.01.2022 ТзОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» через уповноваженого декларанта ПП «РЕСПЕКТ БРОК» до митного оформлення було задекларовано за митними деклараціями №UA205140/2022/001557, №UA205140/2022/0011558, №UA205140/2022/001925 (далі - МД) сало свиняче морожене у вигляді обрізків, за наступними характеристиками:

товар №1 «Сало свійських свиней бокове морожене, обвалене, представлене у вигляді обрізків, без будь-якої теплової кулінарної обробки, без вмісту харчових добавок, спецій, солі, приправ та інших домішок, не консервоване, в поліблоках, вага нетто 20397,00 кг.; дата виробництва 11-12/2021, термін придатності 11-12/2022, виробник Grolleman Vrieshuis BV, EU»;

товар №2 «Сало свійських свиней бокове морожене, обвалене, представлене у вигляді обрізків, без будь-якої теплової кулінарної обробки, без вмісту харчових добавок, спецій, солі, приправ та інших домішок, не консервоване, в поліблоках, вага нетто 20866,00 кг.; дата виробництва 11/2021, термін придатності 11/2022, виробник Grolleman Vrieshuis BV, EU»;

товар №3 «Сало свійських свиней бокове морожене, обвалене, представлене у вигляді обрізків, без будь-якої теплової кулінарної обробки, без вмісту харчових добавок, спецій, солі, приправ та інших домішок, не консервоване, в поліблоках, вага нетто 20077,00 кг.; дата виробництва 12/2021, термін придатності 12/2022, виробник Grolleman Vrieshuis BV, EU».

Для підтвердження дійсної митної вартості товару позивачем у відповідності до ст. 53 МК України було подано:

- щодо Товару №1 (сертифікат якості від 06.01.2022, рахунок-фактура № від 06.01.2022, автотранспортна накладна від 06.01.2022, міжнародний ветеринарний сертифікат №233723642 від 06.01.2022, документ, що підтверджує вартість перевезення товару, прейскурант (прайс-лист) від виробника товару від 02.01.2022, зовнішньоекономічний контракт №29102021 від 29.10.2021, договір про надання послуг митного брокера, договір (контракт на перевезення №02-В, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів і зборами доходів та зборів, декларація-інвойс, складена уповноваженим експортером, копія митної декларації країни відправлення).

- щодо Товару №2 (сертифікат якості від 06.01.2022, рахунок-фактура № від 06.01.2022, автотранспортна накладна від 06.01.2022, міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво від 06.01.2022, документ, що підтверджує вартість вартість перевезення від 10.01.2022, № зовнішньоекономічний контракт №29102021 від 29.10.2021, договір про надання послуг митного брокера, договір про перевезення, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосування Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів та іншими державними органами від 10.01.2022, декларація-інвойс, складена уповноваженим експортером, копія митної декларації країни відправлення).

- щодо товару №3 (сертифікат якості від 07.01.2022, рахунок-фактура № від 07.01.2022, автотранспортна накладна №1170065 від 07.01.2022, міжнародний ветеринарний сертифікат №233811884 від 07.01.2022, документ, що підтверджує вартість перевезення товару, зовнішньоекономічний контракт №29102021 від 29.10.2021, договір про надання послуг митного брокера, договір про перевезення, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів іншими державними органами, декларація-інвойс, складена уповноваженим (схваленим) експортером від 07.01.2022, копія митної декларації країни відправлення від 07.01.2022).

Того ж дня, Волинська митниця звернулася до декларанта із повідомленнями про надання додаткових документів, а саме зазначили, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності:

Контракт №29102021 від 29.10.2021 втратив свою чинність 31.12.2021;

Відповідно до довідки про транспортні витрати б/н 10.01.2022 транспортні витрати до кордону України за маршрутом м.Olst (Нідерланди) до переходу і Ягодин (кордон України) становлять 17000 грн. Слід зазначити, що відстань між м. Olst (Нідерланди) і переходом Ягодин (кордон України) за даними Google maps становить 1475 км. тобто вартість перевезення заданим маршрутом становить 11,53 грн/км. За інформацією сайту della.com.ua за статистичними даними грудень 2021 року за напрямком Нідерланди-Україна середня вартість перевезення тентованим автомобілем масою 20т. становить 1.51 Євро/км. Слід зазначити, що перевезений згідно інвойсів № від 05.01.2022, № від 06.01.2022, № від 07.01.2022 здійснене автомобілем з холодильним обладнанням, що значно підвищує вартість перевезення. Дане свідчить про заниження транспортних витрат до кордону України, які є невід`ємною складовою митної вартості відповідно до умов поставки.

Відповідно до контракту, а також в інвойсах від 06.01.2022, № від 06.01.2022, № від 07.01.2022 передбачена попередня оплата за товар, проте до митного оформлення, банківський платіжний документ не подано. Відповідно до п.5 контракту партія товару обумовлюється у проформі-інвойс, який не подано до митного оформлення.

Відповідно до ст.53 МКУ якщо рахунок сплачено документами що підтверджують митну вартість є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Прайс-лист б/н від 02.01.2022 наданий для ТОВ «Фудлайф Плюс» на товар, що імпортується. Проте наданий прайс-лист виробника товару відповідно до VII статті ГАТТ повинен бути виданий для загального кола покупців.

Вказане свідчить про наявність ризиків, заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно складових митної вартості, заниження транспортних витрат до кордону України.

За інформацією асоціації «Всеукраїнська асоціація імпортерів м`яса та м`ясо продукції» по меморандуму від вересня 2021 року за кодом товару згідно УКТЗЕД сало свиняче, країна походження ЄС, вартість становить 1,00 Дол.США/кг на умовах CIF/CIP кордон України.

10.01.2022 та 11.01.2022 декларантом до митниці було подано повідомлення про надання додаткових пояснень та документів, відповідно до якої повідомив, що інших документів надати немає можливості.

За результатами розгляду поданих до митного оформлення документів Волинською митницею 10.01.2021 та 11.01.2022 прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2021/000001/2, №UA205140/2021/000002/2, №UA205140/2021/000004/2.

У графі 33 вказаних рішень про коригування митної вартості товарів митний орган зазначив, що згідно ст.54 МКУ митниця під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару зобов`язана здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товару шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Згідно вимог наказу ДМСУ вд 01.07.2021 №476 «Про затвердження Погодинних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» та згідно ст.53 та ст.54 МКУ декларанту було запропоновано надати а 10-демний термін наступні додаткові документи:

- проформа-інвойс згідно п.5 контракту:

- договір (контракт) про перевезення.

- банківський платіжний документ проведений по міжнародній платіжній системі SWIFT, що підтверджує оплату за оцінюваний товар;

- виписку з бухгалтерської документації ТОВ «Фудлайф Плюс» (документи бухгалтерського та податкового обліку, що стосуються руху ідентичних та/або подібних оцінованому товару в середині країни;

- прейскурант (прайс-пист) виробника товару для загального копа покупців відповідно до VII статті ГАТТ;

- висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

Згідно п.6 ст.53 декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої ним митної вартості. Декларант відмовився від надання додаткових документів, про що повідомив митницю листами №10/01-02, №10/01-03 від 10.01.2022, №10/01-04 від 11.01.2022.

Митницею відповідно до положень ст. 55 та ст.57 МКУ з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартої іі товару.

У зв`язку з вищевикладеним та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, Митного кодексу України, також, вимогами ч.6 ст 54 МКУ передбачено, що у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у ч.2-4 ст.53 МКУ митниця може відмовити у визнанні заявленої декларантом митної вартості. За умови надання, згідно ст.53 МКУ документів, витребуваних митницею, які містять достовірну, об`єктивну інформацію, яка підлягає обчисленню підтверджує правильність обрання методу визначення митної вартості, митну вартість може бути визнано. У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) га методу 2б (СТ.60 МКУ) з причини відсутності у митного органу та декларанта Інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта. Митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу Україні, відповідно до наказу ДМСУ від 01.07.2021 №«476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МКУ на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби на рівні 1.0 Дол.США/кг за МД №UA205140/2021/68131 від 08.10.2021.

Позивач вважаючи оскаржувані рішення відповідача протиправними, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Митний Кодекс України визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Порядок визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст.51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщується через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

Декларація митної вартості подається у разі: 1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни; 2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу; 3) якщо покупець та продавець пов`язані між собою.

В інших випадках декларація митної вартості подається за власним бажанням декларанта або уповноваженої ним особи.

Декларація митної вартості не подається, у тому числі у випадках, передбачених частиною п`ятою цієї статті, у разі декларування партій товарів, митна вартість яких не перевищує 5000 євро.

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Форма декларації митної вартості та правила її заповнення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Заявлення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України в режимах, відмінних від режиму імпорту, здійснюється при декларуванні цих товарів шляхом заявлення в митній декларації відомостей про числове значення їх митної вартості та про документи, що його підтверджують.

Відповідно до ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі, якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до ч.2 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до ч.3 ст.54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документу чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 МКУ додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до частини шостої статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Також, відповідно до положень частини сьомої статті 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Частиною першою статті 55 МК України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з частинами першою - другою статті 57 вказаного Кодексу визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) па основі додавання вартості (обчислена вартість); і) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться па митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Згідно з правилами частин третьої - шостої статті 57 МК України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до частини першої статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Частиною другою статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини четвертій статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК України).

Згідно з пунктом 5 частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, серед іншого, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо такі витрати (складові митної вартості) не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Системний аналіз вказаних положень МК України дає підстави дійти таких висновків - основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод, тобто за ціною договору (контракту). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Водночас застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.

Надаючи оцінку оскаржуваним рішенням відповідача, на предмет відповідності вимогам вказаних вище нормативних документів, з урахуванням доводів сторін, суд зазначає таке.

Суд встановив, що підставою для прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів (пункт 33), зазначено: митна вартість імпортованого товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2, 3 ст. 53 Митного кодексу України: проформа-інвойс згідно п.5 контракту; договір (контракт) про перевезення; банківський платіжний документ проведений по міжнародній платіжній системі SWIFT, що підтверджує оплату за оцінюваний товар; виписку з бухгалтерської документації ТОВ «Фудлайф Плюс» (документи бухгалтерського та податкового обліку, що стосуються руху ідентичних та/або подібних оцінюваному товару в середині країни; прейскурант (прайс-пист) виробника товару для загального копа покупців відповідно до VII статті ГАТТ; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

У рішеннях також вказано, що відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 ст. 53 Митного кодексу України, Волинська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст. 57 Митного кодексу України. Неможливо застосувати такі методи визначення митної вартості, а саме: методу 2а (ст. 59 Митного кодексу України) та методу 2б (ст. 60 Митного кодексу України) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в (ст. 62 Митного кодексу України) та методу 2г (ст. 63 Митного кодексу України) з причини відсутності вартісної основи в митного органу та декларанта для розрахунку митної вартості.

Митну вартість визначено за резервним методом. Джерелом для коригування митної вартості слугувала інформація надана в рамках Меморандуму «Всеукраїнської асоціації імпортерів м`яса та м`ясо продукції», а також МД №UA205140/2021/68131 від 08.10.2021, де митна вартість такого товару становить 1,0 дол. США за кг.

Згідно з пунктами 2 і 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, а також обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Частиною третьою статті 58 МК України встановлено, що у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до частини восьмої статті 57 МК України, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

При цьому частиною першою статті 64 МК України передбачено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях (частина друга статті 64 МК України).

Згідно з частиною третьою статті 64 МК України митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі: 1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України; 2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей; 3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера; 4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу; 5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн; 6) мінімальної митної вартості; 7) довільної чи фіктивної вартості.

В постанові від 10.12.2020 у справі №380/10399/20 Верховний Суд, серед іншого, сформулював правовий висновок, за яким рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2 і 4 частини другої статті 55 МК України, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним митним органом за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був ввезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була скоригована, що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Суд встановив, що відповідач, приймаючи спірні Рішення про коригування митної вартості товарів, відхилив можливість застосування наступних методів визначення митної вартості: методу 2а (стаття 59 МК України) та методу 2б (стаття 60 МК України) з причин відсутності в митного органу і декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в (стаття 62 МК України) та методу 2г (стаття 63 МК України) з причин відсутності у митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості.

При цьому, в якості джерела інформації для визначення митної вартості відповідач використав цінову інформацію, надану в рамках Меморандуму «Всеукраїнської асоціації імпортерів м`яса та м`ясопродукції2 та МД №UA205140/2021/68131 від 08.10.2021, де митна вартість такого товару становить 1,0 дол. США за кг.

Товар за такою митною декларацією ввозився за 6 (резервним методом), про що свідчить графа 43 Митної декларації. Проте, митний орган не долучає жодного документу, який би відображав основні положення зовнішньоекономічних відносин такої компанії.

При використанні Волинською митницею відомостей з митної декларації, за якою було здійснено митне оформлення аналогічних товарів за значно вищою вартістю митний орган не обґрунтував, чи ідентичні товари розмитнювались за значно вищою вартістю, чи точно з такими характеристиками, такою ж самою вагою до того ж, сторонами правовідносин за такою митною декларацією є зовсім інші компанії, ввезення товару відбулося на зовсім інших умовах, до того ж декларантом навіть було обрано інший метод визначення митної вартості товару, про що свідчить цифра «6» у графі №43 митної декларації.

Волинська митниця взяла за основу відомості про раніше оформлений товар, проте не надала жодного обґрунтованого пояснення правомірності своїх дій. Наразі не існує будь-якого загальнообов`язкового нормативу, чи затвердженої ставки м`ясних продуктів, що ввозяться на митну територію в адресу українських компаній. Кожна зовнішньоекономічна операція має своїм підґрунтям раніше укладені між сторонами договори. Принцип свободи договорів чітко передбачає, що сторони можуть самостійно вирішувати яка вартість товарів, на яких умовах буде ввозитися, тощо.

У вказаному випадку митним органом ні в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості, ні в ході судового розгляду даної справи не надано жодних пояснень з приводу застосування резервного (шостого) методу, а не як то передбачено порядком застосування кожного з методів, що передує методу, обраному митним органом та, як наслідок не можливістю здійснення розрахунку ціни товару за іншими другорядними методами.

Окрім того, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен також навести пояснення щодо виконаних коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Щодо доводів відповідача про те, що термін дії контракту від 29.10.2021 №29102021 закінчився 31.12.2021 суд зазначає наступне.

Суд встановив та не заперечується сторонами про те, що між сторонами контракту №.12.2021 було укладено додаткову угоду №1, відповідно до якої продовжено строк дії контракту до 31.12.2022.

Позивач зазначає, що зважаючи на чималий обсяг поставок, декларантом помилково не було подано цієї додаткової угоди при проведенні митного оформлення. Однак, позивач неодноразово проводить митне оформлення товарів ввезених від компанії-експортера VION FOOD INTERNATIONAL B.V., тому представники Волинської митниці мали у своїх електронних базах копію такої угоди.

Доводи Волинської митниці з приводу того, що позивачем занижено транспортні витрати спростовуються наступним.

Перш за все, при ввезенні Товару на митну територію застосовувались умови поставки Інкотермс FCA (Free Carrier «Франко перевізник»). При формуванні вартості перевезення позивач не мав жодного відношення, адже перевізником було сформовано ціну з врахуванням відстані, та інших необхідних характеристик.

Митний орган взяв за основу інформацію з комерційного сайту (della.com.ua) та статистичних даних за грудень, ціноутворення на таких ресурсах ґрунтується у довільній формі, залежить від ряду факторів та індивідуально розраховується під кожну конкретну поставку та може змінюватись. Використання інформації про вартість перевезень з комерційного сайту della.com.ua не є обов`язковим для інших перевізників. Вибір перевізника є диспозитивним, тобто проводиться на власний розсуд замовника. Окрім того, звертаємо увагу суду, що до митного оформлення щодо кожної поставки подавалися документи, що підтверджують відносини з перевізниками, зокрема договори-заявки від 05.01.2022 № 01-В, №БН, №02-В при перевезенні задекларованого товару, у таких документах зазначається і найменування перевізника, і замовника (у даному випадку позивач ТОВ «Фудлайф Плюс»). Долучені довідки про транспортні витрати підтверджують понесені позивачем витрати щодо перевезення товарів.

Щодо посилання митниці про ненадання ТзОВ «Фудлайф Плюс» банківського платіжного документу на підтвердження попередньої оплати за товар, а також проформи-інвойсу, то такі доводи відповідача спростовуються тим, що укладений сторонами зовнішньоекономічний контракт (договір) містить положення про можливість післяоплати за товар. При ввезенні Товару №1, Товару №2, Товару №3 на митну територію України до кожної із поставок подавались рахунки-фактури (інвойс), де ідентифікуються експортер (продавець товарів) та отримувач (покупець). З врахуванням того, що у зазначених правовідносинах не мала місця передплата за товар, то продавцю Товару №1, Товару №2, Товару №3 не було необхідності відразу виставлялися рахунки-фактури (інвойс) як документи, що містять повну інформацію про товар та всі характеристики зовнішньоекономічних операцій. Саме тому, посилання у оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів на неподання проформи-інвойсу не знаходить свого логічного пояснення.

Однією з підстав для здійснення коригування митної вартості товарів стало те, що подані прайс-листи містять недоліки, водночас суд зазначає, що до переліку додаткових документів, визначених ч. 3 ст. 53 МК, входять каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, а також розрахунок ціни (калькуляція).

Положеннями пункту 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України закріплено таку загальну засаду цивільного законодавства, як свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом та з якої випливає свобода способів ініціювання підприємницьких цивільних правовідносин, у тому числі свобода форми прайс-листа.

Отже, з огляду на засаду свободи підприємницької діяльності наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, умов поставки, не може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, якщо з інших поданих декларантом документів можливо встановити такі умови поставки.

У оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів ставиться вимога щодо надання прайс-листів (прейскурантів) виробників товарів для підтвердження заявленої митної вартості товарів. Водночас, у складених картках відмови митний орган сам зазначає, що до митного оформлення щодо кожної поставки надавався документ з назвою «прейскурант (прайс-лист)». Подані прейскуранти (прайс-листи) оформлені на фірмовому бланку, окрім того там міститься інформація про вартість за одиницю (за один кілограм) товару. Прайс-листи оформлені для широкого кола осіб, адже не містять конкретного адресата, усі подані прейскуранти (прайс-листи) скріплені печатками та підписами посадових осіб компаній, тому не повинні викликати будь-яких сумнівів у їх належності. До того ж, той факт, що митний орган витребовує документи, що подавалися вже до митного оформлення свідчать про поверхневе дослідження документів, що стосуються митної вартості товарів, ввезених в адресу позивача.

Щодо надання висновків про вартісні характеристики товарів, позивач зазначає, що вартісні показники у всіх товаросупровідних документах узгоджуються і в рахунках-фактурах (інвойсах), і в експортних деклараціях країни-відправлення, тобто ніяких невідповідностей не вбачається.

В експортних деклараціях щодо кожної поставки також є вартість у євро, що відповідає тій, яка відображена у інвойсах, наданих до митного оформлення. Усі числові значення у товаросупровідних документах щодо кожної з поставок сформовані на підставі даних, наданих продавцем, компанією - експортером, що підтверджуються його реквізитами.

Крім цього, вартісні показники у всіх товаросупровідних документах узгоджуються і в інвойсах, в експортних деклараціях країни-відправлення, тобто ніяких не відповідностей не вбачається.

Таким чином, позивач надав митному органу всі наявні у нього та достатні документи, необхідні для визначення митної вартості товару. Натомість відповідач не навів жодних доказів того, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливості здійснити митне оформлене імпортованого товару за ціною договору.

До кожної партії товарів позивач надавав і сертифікати якості і міжнародні ветеринарні сертифікати, вагові та вартісні показники у всіх товаросупровідних документах узгоджуються між собою, відомості про відправника та отримувача також кореспондуються між собою, тому не повинні викликати ніяких сумнівів.

Суд наголошує, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду, що надані Товариством з обмеженою відповідальністю «Фудлайф Плюс» документи містять істотні розбіжності, в них наявні ознаки підробки, або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Натомість наявність інформації про те, що ідентичні або подібні товари оформлено у митному відношенні іншими особами за вищою митною вартістю не може бути єдиною та достатньою підставою для витребування додаткових документів та відмови у прийнятті заявленої позивачем митної вартості товару за ціною контракту.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 28.08.2021 у справі № 815/4256/16.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з частиною 1 статті 90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися й позиції, висловленої у рішенні Європейського Суду з прав людини у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

З урахуванням зазначеного, суд на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання протиправними та скасування рішень Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 10.01.2021 №UA205140/2021/000001/2, №UA205140/2021/000002/2, від 11.01.2022 №UA205140/2021/000004/2 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення є необґрунтованими, при цьому сумніви відповідача щодо митної вартості імпортованого товару ґрунтуються на його припущеннях та документально не підтверджені, на противагу чому позивачем доведено подання ним всіх необхідних достовірних документів згідно з вимогами Митного кодексу України для підтвердження митної вартості товарів, містять об`єктивні дані про нього, що піддаються обчисленню, підтверджують усі заявлені складові митної вартості імпортованого товару.

Отже, оскаржені позивачем рішення про коригування митної вартості не відповідають встановленим у частині другій статті 2 КАС України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, а тому підлягають скасуванню.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 7443,00 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12 000,00 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас частинами четвертою, п`ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, відповідно до частин шостої та сьомої статті 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Виходячи з аналізу вказаних правових норм, склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника сторони за договором. При цьому такі послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

На підтвердження витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, позивачем надано суду договір про надання правової допомоги від 08.09.2021, укладений між адвокатським бюро «Крючкова» та ТзОВ «Фудлайф Плюс», рахунок-фактуру №1-000000248 від 25.01.2022, акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) від 26.01.2022, платіжне доручення №57 від 26.01.2022, попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу від 28.01.2022 №28/01-01.

Відповідно до частин другої, третьої статті 30 Закону України від 05.07.2012 №5076-VI Про адвокатуру та адвокатську діяльність порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 3.1. Договору встановлено,що вартість послуг погоджується сторонами додатково та підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми витрат на професійну правничу допомогу від 28.01.2022 №28/01-01 адвокатським бюро «Крючкова» надано ТзОВ «Фудлайф Плюс`такі послуги: ознайомлення з рішеннями про коригування митної вартості від 10.01.2021 №UA205140/2021/000001/2, №UA205140/2021/000002/2, від 11.01.2022 №UA205140/2021/000004/2 та картками відмови у митному оформленні - 2 години; ознайомлення з товаросупровідними документами наданих клієнтом щодо кожної поставки; подання письмових пояснень щодо кожної поставки - 1 година; пошук інформації щодо контрагента в мережі Інтернет та перевірка правосуб`єктності учасників зовнішньоекономічної операції - 1 година; юридичний прогноз справи, детальний аналіз та вивчення фактичних обставин справи - 1 година; вивчення судової практики з відповідних правовідносин; складання та подання вищевикладеної позовної заяви - 2 години; складання стратегії представництва ТОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» у суді щодо зазначеної справи та вивчення судової практики з відповідних правовідносин - 3 години.

Згідно з актом здачі-приймання робіт (наданих послуг) від 26.01.2022 №1-000000248 година роботи адвоката становить 1240,50 грн, загальна вартість наданих послуг становить 12000,00 грн.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи.

Відповідно до положень статей 134, 139 КАС України під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись зазначеними вище критеріями, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У відзиві на позовну заяву представника відповідача просив зменшити витрати на правову допомогу. В обґрунтування вказаного клопотання представник відповідача вказала, що послуги по вивченню і аналізу документів, підготовка матеріалів до оскарження, наданню консультацій та роз`яснень законодавства, узгодження з Клієнтом правової позиції охоплюються загальною діяльністю адвоката та повинні входити до складу послуги «підготовка позову» або «складання процесуальних документів», а отже не можуть бути самостійною складовою витрат на правову допомогу.

Вартість послуг по складанню адміністративного позову становить 12000,00 грн, в попередньому розрахунку №28-01 від 28.01.2022 зазначено, що на юридичний прогноз справи, детальний аналіз та вивчення фактичних обставин справи витрачено 1 год, складання стратегії представництва ТОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» у суді щодо зазначеної справи та вивчення судової практики з відповідних правовідносин - 3 год, знову ж таки, вивчення судвової практки з відповідних правовідносин, складання і подання позовоної заяви - 2 год, однак заявлений до стягнення розмір суми коштів за підготовку позову, подання його до суду та поточних дій, які є фактично складовою витрат на правовоу допомогу явно є неспіврозмірним та завищеним.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи, враховуючи предмет спору, конкретні обставини справи, суть наданих послуг, та приймаючи до уваги клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, суд вважає, що заявлений до відшкодування їх розмір є надмірним. При цьому суд зазначає, що ознайомлення з рішеннями про коригування митної вартості від 10.01.2021 №UA205140/2021/000001/2, №UA205140/2021/000002/2, від 11.01.2022 №UA205140/2021/000004/2 та картками відмови у митному оформленні; ознайомлення з товаросупровідними документами наданих клієнтом щодо кожної поставки; подання письмових пояснень щодо кожної поставки; пошук інформації щодо контрагента в мережі Інтернет та перевірка правосуб`єктності учасників зовнішньоекономічної операції; юридичний прогноз справи, детальний аналіз та вивчення фактичних обставин справи; вивчення судової практики з відповідних правовідносин; складання стратегії представництва ТОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» у суді щодо зазначеної справи та вивчення судової практики з відповідних правовідносин, охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви і подання її до суду, а також оскільки розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін, тому до розподілу підлягають судові витрати у сумі 3000,00 грн.

Таким чином, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судові витрати у сумі 10 443,00 грн з них 3000,00 грн - витрати на правничу допомогу адвоката; 7443,00 грн - судовий збір.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» (43023, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Лідавська, 1, ) до Волинської митниці (44350, Волинська область, Ковельський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, 13, ) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасування рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 10.01.2021 №UA205140/2021/000001/2, №UA205140/2021/000002/2, від 11.01.2022 №UA205140/2021/000004/2.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судові витрати у розмірі 10 443 (десять тисяч чотириста сорок три) гривні 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.А. Лозовський