Справа № 940/284/22
Суддя: Мандзюк С. В.
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

25.05.2022 Провадження по справі № 2-а/940/7/22
Справа № 940/284/22

РІШЕННЯ

Іменем України

25 травня 2022 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Мандзюка С.В.

за участю секретаря судового засідання Романовської Л.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Тетієві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, третя особа: поліцейський СРПП відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Гулак Євгеній Анатолійович, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Тетіївського районного суду з позовом, в якому просить поновити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 643183 від 28.03.2022 року.

В обґрунтування позову зазначено, що 28.03.2022 року поліцейським СРПП відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Гулаком Є.А. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 643183 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП із застосуванням штрафу у розмірі 20400 гривень, у якій зазначено, що 28 березня 2022 року о 09 год. 36 хв. в м. Тетієві по вул. Соборній водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SKODA FABIA, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи особою, яка позбавлена права керувати транспортними засобами від 17.11.2021 року Тетіївським районним судом, чим порушив п. 2.1а ПДР та ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Відомості відображені у постанові не відповідають дійсності, зазначеного правопорушення позивач не вчиняв. Крім того, у постанові відсутнє посилання на пристрій, яким відбулась фіксація правопорушення, та належні докази вчинення правопорушення з боку позивача. За таких обставин, позивач просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 13.04.2022 року відкрито провадження в справі, поновлено позивачу пропущений строк звернення до суду з позовом та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу роз`яснено право подавати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також наслідки ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, зокрема право суду вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач Головне управління Національної поліції в Київській області отримав копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 19.04.2022 року. У встановлений судом строк заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзив на позов та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відповідач суду не надав.

Третя особа поліцейський СРПП відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Гулак Є.А. через канцелярію суду надав заяву про долучення до матеріалів справи відеоматеріалу на окремому відеодиску.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Судом встановлено, що 28.03.2022 року поліцейським СРПП відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Гулаком Є.А. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 643183 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП із застосуванням штрафу у розмірі 20400 гривень, у якій зазначено, що 28 березня 2022 року о 09 год. 36 хв. в м. Тетієві по вул.Соборній водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SKODA FABIA, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи особою, яка позбавлена права керувати транспортними засобами від 17.11.2021 року Тетіївським районним судом, чим порушив п. 2.1а ПДР та ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим суб`єктом владних повноважень рішенням про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організаційне залежно від форм власності та господарювання.

Відповідно до п. 2.1 а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Положеннями ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У матеріалах справи, як докази, наявні лише постанова серії БАБ № 643183, яка є предметом оскарження, та копія відеозапису на DVD-R диску, яка за заявою поліцейського СРПП відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Гулака Є.А. долучена до матеріалів справи.

Як вбачається з постанови, в графі 7 «до постанови додаються» зазначено: витяг з бази «АРМОР» про позбавлення в праві керування, відео.

Відповідно до вимог ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отже, приписами ч. 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить інформації про технічний запис, яким здійснено відео.

У разі відсутності в оспорюваній постанові посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото фіксацію чи відеозапис, така фотофіксація чи відеозапис, згідно з вимогами статті 74 КАС України, не можуть вважатися належними та допустимими доказами вчинення адміністративного правопорушення.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній, зокрема: в постанові від 19.02.2020 року в справі № 607/3394/17; в постанові від 13.02.2020 року в справі № 524/9716/16-а; в постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року в справі № 592/5576/17.

Разом з тим, при перегляді відеозапису на DVD-R диску тривалістю 25 секунд встановлено, що на ньому зафіксовано рух декількох автомобілів в світлу пору доби по дорозі загального користування. Зйомка ведеться із середини автомобіля через лобове скло. Відеоряд не містить будь-яких ідентифікуючих ознак дати, часу зйомки, серійного номеру пристрою чи назви відеофайлу. На останніх трьох секундах відео зафіксовано, що зі сторони водія до зупиненого автомобіля під`їздить інший автомобіль, з якого ведеться зйомка, зупиняється, і невстановлена особа відкриває двері автомобіля. При цьому особу водія чітко не ідентифіковано, оскільки її знімають з правого боку зі спини протягом 2 секунд через скло іншого автомобіля на відстані декількох метрів. Вказаний доказ суд оцінює критично, оскільки зйомка здійснюється невідомим пристроєм, у невідому дату та час, а кут зйомки та тривалість відео позбавляють суд можливості на підставі даного доказу встановити та ідентифікувати особу водія, а також факт та обставини вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Отже, і з цих підстав відеозапис не є належним та допустимим доказом в розумінні ст. ст. 73, 74 КАС України.

Згідно зі ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 74 КАС України).

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, як встановлено судом, відповідачем на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, не надано суду належних та допустимих доказів. Не надано відповідачем і відзиву на позовну заяву щодо спростування доводів позивача.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року в справі № 463/1352/16-а зазначив, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на вищевикладені обставини, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, не доведено законність постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 643183, складеної стосовно позивача щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, оскільки факт порушення позивачем вимог пункту п. 2.1а Правил дорожнього руху та ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» не підтверджується належними та допустимими доказами.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак, суд вважає за необхідне скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 643183 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення із застосуванням штрафу у розмірі 20400 гривень, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 7, 9, 126, 245, 251, 255, 280, 283 КУпАП, статтями73, 74, 77, 241-246, 250, 286 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, третя особа: поліцейський СРПП відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Гулак Євгеній Анатолійович, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 643183, винесену 28 березня 2022 року поліцейським СРПП відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Гулаком Євгенієм Анатолійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП із застосуванням штрафу у розмірі 20400 гривень,та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя С.В.Мандзюк