Справа № 160/22283/21
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «КАРЛСБЕРГ УКРАЇНА» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «КАРЛСБЕРГ УКРАЇНА» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків в якій позивач просить:
Представник відповідача надав суду відзив на позов в якому зазначив, що за результатами перевірки податковий орган прийшов до висновків щодо порушення позивачем податкового законодавства, які є обґрунтованими та підтверджені письмовими доказами, а тому контролюючий орган при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На підставі вищенаведеного, просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідачем проведено камеральну перевірку Приватного акціонерного товариства «КАРЛСБЕРГ УКРАЇНА» з питання щодо достовірності даних внесених до «Звіту про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі».
Перевіркою встановлено позивач вказав недостовірні відомості в звіті за формою №1-ОА «Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі» за травень 2021 рік.
За змістом частини третьої статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року №481/95-BP (далі - №481/95-BP) суб`єкти господарювання, які отримали ліцензії на виробництво та/або оптову торгівлю спиртом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та здійснюють таку діяльність та/або експорт, імпорт зазначеної продукції, подають до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою, встановленою цим органом.
Згідно наказу Міністерства фінансів України від 11.02.2016 року №49 затверджено новий порядок заповнення форми звіту № 1-ОА «Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі» (далі - Порядок).
Пунктом 1 розділу І Порядку встановлено, що Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі (далі - Звіт) подають суб`єкти господарювання, які одержали ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями, незалежно від форми власності до органів ДФС за основним місцем обліку в електронній формі.
Відповідно до п.2, п.12 розділу ІІ у графі 3 зазначається залишок алкогольних напоїв на початок звітного місяця.
У графі 13 зазначається залишок алкогольних напоїв на кінець звітного місяця.
Як зазначив Верховний Суд в своїй постанові від 11 лютого 2021 року справа № 812/1019/18:
«Враховуючи, що позивач мав ліцензію на право оптової торгівлі алкогольними напоями, Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що підприємство зобов`язано подавати до контролюючого органу щомісяця звіти форми №1-ОА зі всіма наявними на підприємстві даними щодо обігу алкогольних напоїв.
Посилання скаржника на те, що вказаний звіт передбачає відображення даних про обсяги придбаних алкогольних напоїв, а товариство як виробник напоїв не придбавало, а виробляло та реалізовувало напої власного виробництва, а тому не повинно було заповнювати вказаний звіт Верховний Суд вважає безпідставним, оскільки, а ні Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а ні наказ №49 не містить виключень щодо звільнення виробників алкогольних напоїв осіб які отримали ліцензію на право оптової торгівлі алкогольними напоями від обов`язку заповнення звітності №1-ОА.
За приписами частини першої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (надалі - Закон №481/95-ВР) за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
З огляду на вищевикладене, суд не погоджується з позицією позивача щодо відсутності обов`язку зазначати дані передбачені в графі 3 та 13 звіту №1-ОА, та з позицією позивача щодо незастосування санкцій передбачених ст.17 Закону №481/95-ВР.
При цьому, суд зазначає, що незаповнення даних в графі 3 та 13 звіту №1-ОА можна вважати недостовірністю, проте за умови, що досліджено інші документи, які вказують на протилежне.
Проте, з акту перевірки від 08.07.2021 року № 531/32-00-04-03-03-00377511 та з відзиву на позовну заяву, відповідачем не зазначено на підставі яких документів та в порівнянні з якими документами встановлено недостовірність даних.
З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що відповідач помилково прийшов до висновку щодо порушення позивачем Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», оскільки не надано належних доказів, які б в повному обсязі вказували на допущені порушення з боку позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Виходячи з положень ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст.243-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву задовольнити.
Стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 2270,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова