Справа № 400/140/22
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2022-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 травня 2022 р. № 400/140/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу,

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

про:визнання протиправними та скасування п.4, п.6 наказу 23.09.2021 року № 1094 в частинах,

ВСТАНОВИВ:

05 січня 2022 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивачка) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування пунктів 4 і 6 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 23.09.2021 № 1094 «Про оголошення результатів службового розслідування та покарання винних» в частині притягнення позивача до матеріальної відповідальності на загальну суму 44 750,00 грн та позбавлення його премії за вересень місяць 2021 року.

Позов обґрунтовано позивачем тим, що інформація, зазначена в оскаржуваному наказі, не відповідає дійсності, зокрема про те, що позивачем підписувався Акт прийому-передачі займаної ним посади. Позивач наголошує на тому, що вищезазначений Акт взагалі не складався, наказ про приймання-передачу посади та призначення внутрішньої перевірочної комісії не видавався. Крім цього, на переконання позивача, відповідне службове розслідування проведено із значним порушенням строків проведення та його проводила особа, стосовно якої і було призначене дане розслідування. Він стверджує, що після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир військової частини не провів із ним бесіду, а в наказі оскаржуваному наказі відсутня інформація про попередню поведінку позивача, тривалість його військової служби та рівень знань про порядок служби. Таким чином, на думку позивача, рішення про притягнення його дисциплінарної відповідальності приймалось без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання принципу рівності перед законом, без повного врахування права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та витребувано копії наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 23.09.2021 № 1094 (з основної діяльності), від 09.06.2021 № 569, а також відповідний акт службового розслідування.

09.02.2022 від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву від 07.02.2022 № 484 та витребуванні судом копії документів. Поряд з цим, відповідачем не було надано до суду копії додатків до акта службового розслідування.

У відзиві відповідач просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Відзив аргументовано тим, що при проведенні аудиту в очолюваному позивачем підрозділі було встановлено нестачу по автомобільній техніці на суму 38 012,40 гривень. Під час проведення службового розслідування також було встановлено нестачу по автомобілю КАМАЗ-4310, військовий номер НОМЕР_2 , що закріплений за позивачем, на суму 6 737,60 гривень. Таким чином, загальна сума нестачі за позивачем становить 44 750,00 грн, у зв`язку з чим його було притягнуто до матеріальної відповідальності та позбавлено премії за вересень 2021 року. Також відповідач зазначив, що при прийомі-передачі займаної посади позивачем було порушено пункти 9.1.4, 9.1.6-9.1.9 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 16.07.1997 № 300, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.12.1997 за № 615/2419. Крім цього, відповідач стверджує, що позивача було ознайомлено із оскаржуваним наказом не 31.11.2021, а у жовтні 2021 року, оскільки в цьому місяці його було позбавлено щомісячної премії в повному обсязі. А це дає можливість вважати, що позивач був обізнаний про результати службового розслідування та притягнення його до матеріальної відповідальності.

Правом на подання до суду відповіді на відзив позивач не скористався.

Розглянувши позовну заяву, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Позивач проходив військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 з 12.03.2020, що підтверджується записом № 11 військового квитка позивача серія НОМЕР_3 (а.с. 13).

З 20.02.2021 позивач, як командир відділення управління взводу командира 7 артилерійської батареї 3 артилерійського дивізіону перебував у районі операції Об`єднаних сил.

Згідно з пунктом 6 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.04.2021 № 74 прапорщика ОСОБА_1 , командира відділення управління взводу управління командира 7 артилерійської батареї 3 артилерійського дивізіону, допущено до тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою командира взводу забезпечення 3 артилерійського дивізіону з посадовим окладом 3350 гривень на місяць шпк «прапорщик», ВОС 787147А, вважається, що з 12 квітня 2021 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

09.06.2021 командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ (з адміністративно-господарської діяльності) за № 569 «Про призначення службового розслідування за фактом виявленої розкомплектованості озброєння військової техніки на суму 641 812,40 гривень» (далі Наказ № 569).

Згідно з преамбулою вищезазначеного наказу підставою для його прийняття слугував рапорт лейтенанта ОСОБА_2 , тимчасово-виконуючого обов`язки начальника автомобільної служби військової частини НОМЕР_1 , за вх. від 09.06.2021 № 3492/оос. Метою службового розслідування зазначено уточнення причин та умов, що сприяли виявленню розкомплектованості озброєння військової техніки на суму 641 812,40 гривень, встановлення винних осіб відповідно до вимог Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV (далі Дисциплінарний статут).

Провести службове розслідування по даному факту наказано командиру 2 роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 майору ОСОБА_3 (пункт 1 наказу). Акт та матеріали службового розслідування наказано надати до штабу військової частини НОМЕР_1 до 07.07.2021.

За результатами службового розслідування майором ОСОБА_3 підготовлено і надано командиру військової частини НОМЕР_1 Акт службового розслідування (далі Акт службового розслідування). Зазначений Акт не датований.

Відповідно до Акта службового розслідування майором ОСОБА_3 проведено відповідне службове розслідування (сторінка 1 Акта) з метою уточнення причин та умов, що сприяли виявленню розкомплектованості озброєння військової техніки на суму 641 812,40 гривень, а також встановлення ступеня вини, зокрема, прапорщика ОСОБА_1 (сторінка 1 Акта) і майора ОСОБА_3 (сторінка 3 Акта).

В розділі 2 «Опис обставин вчиненого правопорушення» Акта службового розслідування відзначено, що:

на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.03.2021 № 240 «Про проведення інвентаризації військової частини НОМЕР_1 » була призначена комісія, якою за результатами інвентаризації складено «Відомість визначення залишкової вартості втраченого та пошкодженого майна автомобільної служби військової частин НОМЕР_1 » від 01.06.2021 вх. № 1446;

загальна сума розкомплектованості ОВТ склала 641 812,40 грн, суми втраченого та пошкодженого майна серед відповідальних осіб становили, зокрема, позивача 38 012,40 гривень (сторінка 4 Акта).

У пункті 9 розділу 3 «Обставини та факти, що були встановлені під час проведення службового розслідування» Акта службового розслідування зазначено:

«З пояснення прапорщика ОСОБА_4 (додаток № 36), стало відомо що посаду командира взводу забезпечення 3 артилерійського дивізіону він прийняв при виконанні завдання в зоні операції об`єднаних сил. Акти прийому-передачі посади він підписав, але автомобільну техніку, закріплену за взводом забезпечення 3 артилерійського дивізіону не бачив у зв`язку з тим, що вона знаходиться на технічній території пункту постійної дислокації в м. Первомайськ.

Аудитом було встановлено, що сума нестачі по автомобільної техніки, закріпленої за взводом забезпечення 3 артилерійського дивізіону складає 38 012,40 грн.

Під час проведення службового розслідування встановлено, що за тимчасово виконуючим обов`язки командира взводу забезпечення 3 артилерійського дивізіону прапорщик ОСОБА_5 також рахується автомобіль КАМАЗ 4310, військовий номер НОМЕР_4 нестача за яким становить 6 737,60 грн.

Таким чином загальна сума нестачі за прапорщиком ОСОБА_5 становить 44 750,00 грн.»

Також в цьому пункті Акта службового розслідування вказано на те, що позивач прийняв посаду командира взводу з порушенням Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 16.07.1997 № 300, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.12.1997 за № 615/2419 (далі Положення № 300) (сторінка 9 Акта).

При цьому позивач у своїх поясненнях від 07.09.2021 (а.с. 45) зазначив:

«По суті заданих мені питань надаю відповідь.

12.04.2021 наказ № 74 прийняв посаду Тимчасово виконання обов`язків командира взводу забезпечення:

- Акт про прийняття та передачу посади не підписував

- Техніка, яка закріплена за взводом забезпечення 3 АД більшість знаходиться на ППД (м. Первомайськ)

- із закріплених в секторі ООС, знаходиться 4 одиниці, які на даний час знаходяться в справному стані, ТО пройдено».

За результатами вищезазначеного службового розслідування командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ від 23.09.2021 № 1094 «Про оголошення результатів службового розслідування та покарання винних» (далі Наказ № 1094) (а.с. 16-44).

У преамбулі Наказу № 1094 вказано, що службове розслідування проводилось з метою встановлення ступеня вини щодо розкомплектованості озброєння військової техніки на загальну суму 641 812,40 грн військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , зокрема позивача на загальну суму нестачі 38 012,40 грн і майора ОСОБА_6 на загальну суму нестачі 963,20 гривень.

Пункт 9 преамбули Наказу № 1094 за змістом є ідентичним до змісту пункту 9 розділу 3 «Обставини та факти, що були встановлені під час проведення службового розслідування» Акта службового розслідування.

У Наказі № 1094 відсутня інформація про попередню поведінку позивача, а також тривалість його військової служби і рівень знань про порядок служби.

Відповідно до абзацу 9 пункту 4 Наказу № 1094 помічнику командира бригади з фінансово-економічної роботи начальнику фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 капітану ОСОБА_7 наказано внести в книгу грошових стягнень та нарахувань і відрахувати в установленому порядку з тимчасово виконуючого обов`язки командира взводу забезпечення 3 артилерійського дивізіону прапорщика ОСОБА_4 44 750,00 грн. (сорок чотири тисячі сімсот п`ятдесят грн. 00 коп.).

Згідно з абзацом 9 пункту 6 Наказу № 1094 помічнику командира бригади з фінансово-економічної роботи начальнику фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 капітану ОСОБА_7 відповідно до наказу № 260 позбавити премії в повному обсязі за вересень 2021 року тимчасово виконуючого обов`язки командира взводу забезпечення 3 артилерійського дивізіону прапорщика ОСОБА_4 .

Вважаючи пункти 4 і 6 Наказу № 1094 протиправними в частині, що стосуються ОСОБА_1 , позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до преамбули Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (далі Закон № 160-ІХ) цей Закон визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.

Згідно з пунктом 4 статті 1 Закону № 160-ІХ матеріальна відповідальність вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Частиною першою статті 3 Закону № 160-ІХ передбачено, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону № 160-ІХ порядок проведення службового розслідування визначається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, правоохоронними органами спеціального призначення, Службою зовнішньої розвідки України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державним бюро розслідувань.

Пунктом 7 розділу І Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за № 1503/31371 (далі Порядок № 608), встановлено, що службове розслідування за фактами завданої шкоди державному майну, у тому числі військовому майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, проводиться з дотриманням вимог даного Порядку та положень Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі».

Отже, військовослужбовець може бути притягнутий до матеріальної відповідальності за результатами службового розслідування, проведеного з дотриманням вимог Закону № 160-ІХ і Порядку № 608.

Згідно з абзацом четвертим пункту 2 розділу І Порядку № 608 службове розслідування комплекс заходів, які здійснюються відповідно до цього Порядку, з метою перевірки інформації про вчинення правопорушення, з`ясування наявності підстав для призначення службового розслідування, обставин порушення виконавської дисципліни, встановлення осіб, які вчинили правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону № 160-ІХ посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів.

Суд встановив, що факт виявленої розкомплектованості озброєння військової техніки відповідача на суму 641 812,40 грн був встановлений за результатами інвентаризації, проведеної відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.03.2021 № 240 «Про проведення інвентаризації військової частини НОМЕР_1 », шляхом складення Відомості визначення залишкової вартості втраченого та пошкодженого майна автомобільної служби військової частини НОМЕР_1 » від 01.06.2021 вх. № 1446 (сторінки 3-4 Акта службового розслідування).

Таким чином, факт завданої шкоди був встановлений 01.06.2021.

Про вищезазначені факти командиру військової частини НОМЕР_1 письмово доповів тимчасового виконуючого обов`язки начальника автомобільної служби військової частини НОМЕР_1 лейтенант ОСОБА_2 шляхом подання рапорту від 09.06.2021 № 3492/оос (преамбула Наказу № 569).

Отже, про відповідні факти завдання шкоди командира військової частини НОМЕР_1 було повідомлено через вісім днів з моменту виявлення таких фактів, чим порушено вимоги частини першої статті 8 Закону № 160-ІХ.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 8 Закону № 160-ІХ у разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

Абзацом першим пункту 3 розділу ІІІ Порядку № 608 службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).

Відповідно до частини другої статті 85 Дисциплінарного статуту, абзацу першого пункту 12 розділу ІІІ Порядку № 608 до участі у проведенні службового розслідування заборонено залучати осіб, які є підлеглими військовослужбовця, стосовно якого проводиться службове розслідування, осіб, які брали участь у правопорушенні або особисто зацікавлені у результатах розслідування.

Згідно з пунктом 1 Наказу № 569 провести службове розслідування наказано командиру 2 роти охорони батальйону охорони майору ОСОБА_3 . При цьому, як зазначено в преамбулі наказу № 1094, відповідне службове розслідування проводилось з метою встановлення вини, зокрема і командира 2 роти охорони батальйону охорони майора ОСОБА_3 .

Отже, службове розслідування проводилось особою, чиє правопорушення підлягало розслідуванню, яка особисто було зацікавлена у наслідках розслідування, тобто діяла в умовах реального конфлікту інтересів.

Як наслідок, службове розслідування проведено з порушенням частини другої статті 85 Дисциплінарного статуту, абзацу першого пункту 12 розділу ІІІ Порядку № 608.

Згідно з частиною третьою статті 8 Закону № 160-ІХ розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місять.

Тобто службове розслідування у будь-якому випадку не може тривати більш ніж 2 місяці.

Відповідно до абзацу другого пункту 3 розділу ІІІ Порядку № 608 днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.

Службове розслідування, за результатами якого прийнято оскаржуваний наказ, призначено відповідно до Наказу № 569. Поряд з цим, ні позивачем, ні відповідачем не подано до суду будь-яких документів або інформації про дату надання на розгляд командиру військової частини НОМЕР_1 Акта службового розслідування. Сам цей Акт не датований. Пояснення у позивача взято 07.09.2021 (а.с. 45), тобто майже через три місяці з дня призначення службового розслідування.

Абзацами першим і другим частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

З огляду на вищезазначене, суд прийшов до висновку, що відповідне службове розслідування проведено з порушенням строку, встановленого частиною третьою статті 8 Закону № 160-ІХ, оскільки відповідачем не доведено юридичний факт вчасності надання командиру військової частини НОМЕР_1 Акта службового розслідування.

Згідно з пунктом 2 розділу VІІІ Порядку № 608 під час проведення такого службового розслідування (за фактами завданої державі матеріальної шкоди) додаткового необхідно з`ясувати:

наявність шкоди;

протиправну поведінку особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;

причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою;

ступінь нанесення матеріальної шкоди (пошкодження, псування або втрата військового майна);

умисність чи необережність дій (бездіяльність) винної особи та обставини, за яких заподіяно шкоду.

В Акті службового розслідування зазначено, що сума нестачі за позивачем становить 44 750,60 гривень. Поряд з цим, в цьому Акті нічого не зазначено про те, у чому полягає нестача. Відсутній будь-який перелік майна, яке не виявлене, його вартість, а також не наведено розрахунків шкоди.

Всупереч вимогам частини шостої статті 8 Закону № 160-ІХ, пункту 3 розділу VIII Порядку № 608 до акта, складеного за результатами розслідування, не додано довідку про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

Тобто в Акті службового розслідування не наведено конкретних фактів, які підтверджували б про наявність шкоди, яку завдав позивач.

Крім цього, відповідач не надав суду будь-яких доказів отримання позивачем майна, за нестачу якого його притягнуто до матеріальної відповідальності.

Відповідно до абзацу першого пункту 9.1.1 Положення № 300 з метою підвищення відповідальності за керівництво військовим (корабельним) господарством і забезпечення збереження державної власності всі посадові особи при призначеннях і переміщеннях зобов`язані здавати та приймати справи і посади.

У пункті 9 розділу 3 «Обставини та факти, що були встановлені під час проведення службового розслідування» Акта службового розслідування зазначено, що позивач підписав акт прийому-передачі посади командира взводу забезпечення 3 артилерійського дивізіону, за якою виявлено нестачу під час службового розслідування.

У позовній заяві позивач заперечує цей факт. Він зазначає, що акт прийому-передачі посади він не підписував, такий акт не складався, наказ про приймання-передачу посади та призначення внутрішньої перевірочної комісії не видавався.

Про не підписання акта прийому-передачі позивач також зазначив у своїх поясненнях від 07.09.2021 (а.с. 45), які він дав під час проведення службового розслідування.

При цьому, у відзиві на позовну заяву відповідач стверджує, що позивачем при прийняті посади було порушено, зокрема пункт 9.1.8 Положення № 300. Згідно з цим пунктом акт і відомості наявності та якісного стану матеріальних засобів підписуються тим, хто приймає, і тим, хто здає справи та посаду.

Тобто зі змісту відзиву на позовну заяву випливає, що позивачем не був підписаний акт прийому-передачі майна. Докази приймання позивачем майна взводу забезпечення 3 артилерійського дивізіону відповідач суд не надав.

Суд також врахував, що призначені позивача на посаду командира взводу забезпечення 3 артилерійського дивізіону автомобільна техніка взводу знаходилась у двох значно віддалених місцях: одна в районі операції Об`єднаних сил (Донецька і Луганська області), інша в Миколаївській області. А це унеможливлювало прийняття позивачем прийняття посади належним чином з незалежних від нього обставин.

Відповідно до пункту 9.1.10 Положення № 300 безпосередні начальники несуть відповідальність за організацію і якісне проведення приймання та здавання справ і посади підпорядкованими їм посадовими особами.

З огляду на вищезазначене суд відхилив аргументи відповідача про те, що неналежне прийняття посади командира взводу забезпечення 3 артилерійського дивізіону відбулось з вини позивача.

Тому суд прийшов до висновку, що відсутні правові підстави для притягнення позивача до матеріальної відповідальності за нестачу майна, яке він не прийняв належним чином не з його вини.

Що стосується тверджень позивача про те, що відповідачем при прийняті оскаржуваного наказу не було дотримано статтю 86 Дисциплінарного статуту, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 86 Дисциплінарного статуту якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Тобто цією статтею встановлені вимоги щодо прийняття наказу про притягнення військовослужбовців виключно до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з Наказом № 1094 позивача притягнуто до матеріальної відповідальності, яка є окремим самостійним видом юридичної відповідальності. Як наслідок, вимоги статті 86 Дисциплінарного статуту не поширюються на накази про притягнення військовослужбовців до матеріальної відповідальності. Відповідно відповідачем не було допущено порушення статті 86 Дисциплінарного статуту.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що пункту 4 Наказу № 1094 в частині притягнення позивача до матеріальної відповідальності є протиправним і підлягає скасуванню.

Що стосується пункту 6 Наказу № 1094, яким позивача позбавлено премії за вересень 2021 року в повному обсязі, суд зазначає таке.

Відповідно до абзацу десятого пункту 6 розділу ХVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197, військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються у разі порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів, які призвели до матеріальних збитків, за місяць, у якому видано наказ про притягнення до матеріальної відповідальності.

Тобто притягнення військовослужбовця до матеріальної відповідальності має своїм наслідком невиплату йому премії за місяць, у якому видано наказ про притягнення до матеріальної відповідальності.

Позовна вимога про скасування пункту 6 Наказу № 1094, згідно з яким позивача позбавлено премії за результатами службового розслідування, є похідною від позовної вимоги про скасування пункту 4 Наказу № 1094, відповідно до якого позивача притягнуто до матеріальної відповідальності.

Тому визнання протиправним і скасування пункту 4 Наказу № 1094 має своїм наслідком визнання протиправним і скасування пункту 6 Наказу № 1094, як похідної позовної вимоги.

Поряд з цим, у відзиві на позовну заяву відповідач наголошує на тому, що позивач дізнався про притягнення його до матеріальної відповідальності не 30.11.2021, як він стверджує, а в жовтні 2021 року, оскільки в цей місяць позивача було позбавлено премії в повному обсязі відповідно до наказу № 1094.

Відповідно до частини сьомої статті 8 Закону № 160-ХІ якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.

Наказ доводиться до винної особи під підпис.

Згідно з абзацом третім пункту 2 розділу VI Порядку № 608 у разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.

Таким чином, доведення наказу про притягнення військовослужбовця до матеріальної відповідальності є обов`язком його командира (начальника).

У відзиві на позовну заяву відповідач нічого не зазначає про те, що позивач відмовлявся від ознайомлення з Наказом № 1094. З цього слідує, що цей наказ був доведений позивачу 30.11.2021, що підтверджується підписом позивача на Наказі № 1094 (а.с. 43). Цей факт відповідачем не оспорюється.

Поряд з цим, пунктом 6 розділу ХVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197, передбачено десять підстав, при яких військовослужбовцям не виплачується щомісячна премія.

Тому факт невиплати щомісячної премії не може свідчити про те, що військовослужбовець достеменно знав, за що його позбавлено її.

З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Судові витрати у справі відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_5 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_6 ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати:

пункт 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 23.09.2021 № 1094 «Про оголошення результатів службового розслідування та покарання винних» в частині притягнення тимчасово виконуючого обов`язки командира взводу забезпечення 3 артилерійського дивізіону прапорщика ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності на загальну суму 44 750,00 грн (сорок чотири тисячі сімсот п`ятдесят грн 00 коп.);

пункт 6 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 23.09.2021 № 1094 «Про оголошення результатів службового розслідування та покарання винних» в частині позбавлення премії тимчасово виконуючого обов`язки командира взводу забезпечення 3 артилерійського дивізіону прапорщика ОСОБА_1 за вересень 2021 року в повному обсязі.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Рішення складено в повному обсязі 24 травня 2022 року