Справа № 260/7625/21
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 травня 2022 року м. Ужгород№ 260/7625/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.,

з участю секретаря судового засідання Рошко Л.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 не з`явився;

представник позивача адвокат Мицянка Анатолій Михайлович не з`явився;

відповідач: Головне управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2021 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернулася з позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт громадянина Йорданії серія НОМЕР_1 ) в особі представника - адвоката Мицянки Анатолія Михайловича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (88017, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Грибоєдова, 2а, ), яким просить суд: "1. Поновити строк на оскарження, визнати поважними причини пропуску строку для звернення до суду за захистом прав та законних інтересів; 2. Прийняти даний адміністративний позов до розгляду та задовольнити вимоги; 3. Визнати протиправним та скасувати рішення №303 від 02.12.2019 про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_3 громадянина Йорданії ОСОБА_1 , затверджене першим заступником начальника Головного управління ДМС України в Закарпатській області Олександром Бердаром.".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2022 року було закінчено підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті.

Розгляд даної справи неодноразово відкладався (оголошувалась перерва) у зв`язку з існуванням на те об`єктивних законодавчо встановлених підстав.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на законних підставах оформив посвідку на тимчасове проживання в Україні, для навчання, однак рішенням відповідача № 303 від 02 грудня 2019 року ОСОБА_1 було скасовано посвідку на тимчасове проживання, у зв`язку із відрахуванням його зі складу студентів ДВНЗ "Ужгородський Національний університет". Водночас, позивач вказує, що рішення № 303 від 02 грудня 2019 року неналежним чином оформлене, та не відповідає реквізитам документів встановленого зразка, оскільки таке викликає сумніви щодо його погодження, у зв`язку з тим, що підпис т.в.о. начальника ГУДМС України в Закарпатській області Олександра Бердара міститься у частині про ознайомлення з рішенням особи, стосовно якої таке прийнято. Крім того вказує, що, громадянин Йорданії ОСОБА_1 має на меті продовжувати навчання у ДВНЗ "Ужгородського національного університету".

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, згідно якого вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню мотивуючи тим, що посвідка на тимчасове проживання на території України серії НОМЕР_3 скасована органом ДМС України, оскільки ОСОБА_1 був відрахований зі складу студентів університету за порушення умов контракту.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча судом вживалися заходи щодо виклику учасників справи, що передбачені Главою 7 Розділу І КАС України.

Судом вживалися заходи направлення представнику позивача Мицянка А.М. повістки про виклик в судове засідання призначене на 16 травня 2022 року було надсилано з використанням системи ЄСІТС та доставлено в його електронний кабінет 27 квітня 2022 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, у зв`язку з чим представник позивача вважається належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (а.с. 74).

16 травня 2022 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника відповідача, відповідно до якого останній просив відкласти судове засідання призначене на 16 травня 2022 року у зв`язку із перебуванням представника у відпустці (а.с. 75).

Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, у даному випадку, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для відкладення розгляду справи.

У відповідності до статті 205 частини 1, 3 пункту 1 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд, враховуючи наявність достатньої кількості доказів у справі, а також скорочені строки розгляду вказаної справи, наявність правової позиції учасників справи щодо спірних правовідносин судом вирішено у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи відмовити та проводити розгляд справи у відсутності учасників справи. Відповідна ухвала зафіксована у протоколі судового засідання.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами докази, заслухавши сторони та їх представників, всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що у зв`язку із зарахуванням на навчання до медичного факультету № 2 ДВНЗ "Ужгородського Національного університету" позивачу було надано посвідку на тимчасове проживання серії НОМЕР_3 .

26 листопада 2019 року до ГУ ДМС у Закарпатській області надійшло клопотання № 4543/01-14 від ДВНЗ "Ужгородський Національний університет" про скасування ОСОБА_1 посвідки на тимчасове проживання позивачу у зв`язку відрахуванням його зі складу студентів за порушення умов контракту (а.с. 39).

Відповідно до наказу ДВНЗ "Ужгородський Національний університет" від 30 вересня 2019 року № 207/01-05 за не складання ліцензійного іспиту "Крок-1" ОСОБА_1 відраховано зі складу студентів медичного факультету № 2 ДВНЗ "Ужгородський Національний університет" з 04 вересня 2019 року (а.с. 40).

У зв`язку з чим, рішенням Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області № 303 від 02 грудня 2021 року було скасовано посвідку позивача на тимчасове проживання на території України серії НОМЕР_3 видану ОСОБА_1 на підставі статті 63 пункту 2 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки па тимчасове проживання затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року № 322 (а.с. 18).

29 листопада 2021 року головним спеціалістом відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення управління у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС України в Закарпатській області Василем Бердаром було винесено Рішення № 53 про примусове повернення з України іноземця або особи без громадянства громадянина Йорданії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким вирішено: примусово повернути за межі України громадянина Йорданії ОСОБА_1 ; зобов`язати його покинути територію України у термін до 13 грудня 2021 року; заборонити в`їзд на територію України терміном на 3 (три) роки (а.с.а.с. 19, 20).

Окрім того, 29 листопада 2021 року Головним управлінням Державної міграційної служби України в Закарпатській області було складено відносно позивача протокол та ухвалено постанову про адміністративне правопорушення за статтею 203 частиною 1 КУпАП, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100 гривень (а.с.а.с. 21, 22).

Позивач вважає, що скасування посвідки на тимчасове проживання на території України порушує права та інтереси громадянина Йорданії ОСОБА_1 , а тому звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 частини 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 26 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, які знаходяться в Україні на законних підставах користуються тими ж правами та свободами, а також несуть такі ж самі обов`язки, що і громадяни України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22 вересня 2011 року № 3773-VI (далі - Закон України № 3773-VI) іноземець - це особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

За змістом статті 4 частини 13 Закону України № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою навчання та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період навчання.

Статтею 1 частиною 1 пунктом 18 Закону України № 3773-VI передбачено, що посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Статтею 5 частиною 13 Закону України № 3773-VI встановлено, що підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною тринадцятою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства, дійсний поліс медичного страхування, документ, що підтверджує факт навчання в Україні, та зобов`язання навчального закладу повідомити центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, про відрахування з такого закладу.

Статтею 51 частиною 1 пунктом 4 Закону України № 3773-VI передбачено, що строк дії посвідки на тимчасове проживання для відповідних категорій іноземців та осіб без громадянства становить у випадку, визначеному частиною тринадцятою статті 4 цього Закону, - період навчання, який зазначається в документі, що підтверджує факт навчання в Україні.

Судом встановлено, що 26 листопада 2019 року до ГУ ДМС у Закарпатській області надійшло клопотання № 4543/01-14 від ДВНЗ "Ужгородський Національний університет" про скасування ОСОБА_1 посвідки на тимчасове проживання позивачу у зв`язку з відрахуванням його зі складу студентів за порушення умов контракту (а.с. 39).

Механізм оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання (далі - посвідки) іноземцям та особам без громадянства, які іммігрували в Україну на постійне проживання або прибули в Україну на тимчасове проживання передбачено Порядком оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 322 від 25 квітня 2018 року (далі - Порядок № 322).

Пунктом 63 підпунктом 2 Порядку № 322 передбачено, що посвідка скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі отримання вмотивованого клопотання приймаючої сторони про скасування посвідки (у тому числі в разі звільнення іноземця або особи без громадянства із займаної посади) або припинення діяльності приймаючої сторони-юридичної особи.

За правилами пункту 64 Порядку № 322 рішення про скасування посвідки приймається керівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС чи його заступником протягом п`яти робочих днів з дня надходження відомостей, які є підставою для її скасування.

Отже, отримавши відповідне клопотання приймаючої сторони та докази відрахування позивача з навчального закладу відповідачем прийнято рішення щодо скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні серії НОМЕР_3 .

З огляду на викладене, суд не погоджується з доводами позивача про те, що спірне рішення ухвалене за відсутності достатніх на те правових підстав, оскільки відповідачем надано достатні, достовірні та допустимі докази з урахуванням яких, суд дійшов до висновку, що орган ДМС під час його винесення діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, які передбачені чинним законодавством, що свідчить про обґрунтованість та правомірність спірного рішення.

Водночас, позивач вказує, що рішення № 303 від 02 грудня 2019 року неналежним чином оформлене, у зв`язку з тим, що підпис т.в.о. начальника ГУДМС України в Закарпатській області Олександра Бердара міститься у частині про ознайомлення з рішенням особи, стосовно якої таке прийнято.

З даного приводу слід зазначити, що дійсно, рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області № 303 від 02 грудня 2021 року підписане т.в.о. начальником ГУДМС України в Закарпатській області Олександром Бердарем у частині ознайомлення з рішенням особи, стосовно якої таке прийнято, однак такий підпис наявний на оскаржуваному рішенні, скріплений печаткою установи та розміщений в порядку нижче встановленого місця розміщення, а відтак відсутні підстави вважати його недійсним (а.с. 18). Тобто знаходження підпису документу в іншому місці (іншій графі), у спірному випадку, не породжує за собою наслідку недійсності документу.

Суд зазначає, що вказані твердження позивача не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують наявності підстав для скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні.

Щодо посилань позивача, який має на меті продовжувати навчання у ДВНЗ "Ужгородського національного університету" та наявної в матеріалах справи довідки № 52-11/6325 від 07 грудня 2021 року про можливість продовження позивачем навчання на медичному факультеті ДВНЗ "Ужгородського національного університету" (а.с. 24), слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту 3.1. підпункту 9 розділу ІІІ тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.07.2013 року № 681, право на отримання посвідки на тимчасове проживання мають, зокрема, іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою навчання.

Відповідно до статті 5 частини 13 Закону № 3773-VІ, підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною тринадцятою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства, дійсний поліс медичного страхування, документ, що підтверджує факт навчання в Україні.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позивач поновившись на навчанні повинен звернутись із заявою та підтверджуючими документами до відповідного органу Державної міграційної служби для отримання нової посвідки на тимчасове проживання в Україні.

З огляду на викладене, суд не погоджується з доводами позивача про те, що спірне рішення винесене за відсутності достатніх на те правових підстав, оскільки відповідачем надано достатні, достовірні та допустимі докази з урахуванням яких, суд дійшов до висновку, що орган ДМС під час його винесення діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, які передбачені чинним законодавством, що свідчить про обґрунтованість та правомірність спірного рішення.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 77 частини 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт громадянина Йорданії серія НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (88017, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Грибоєдова, 2а, ) про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 16 травня 2022 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було складено 25 травня 2022 року.

СуддяС.Є. Гаврилко