Справа № 120/4011/22
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2022-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
про зупинення провадження в адміністративній справі

24 травня 2022 р. Справа № 120/4011/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши в м. Вінниці у письмовому провадженні клопотання представника позивача про зупинення провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

20.05.2022 до суду надійшла позовна заява за підписом адвоката Драгомирової О.М.. подана від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 до Вінницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про:

- визнання протиправними дій відповідача щодо здійснення позивачу перерахунку грошового забезпечення, зазначеного у довідці для перерахунку його пенсії, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб";

- зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок розміру грошового забезпечення, зазначеного у довідці для перерахунку його пенсії, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб";

- визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020, у відповідності до вимог статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з включенням відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії з 01.02.2020;

- зобов`язання відповідача підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нову довідки про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020, у відповідності до вимог статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з включенням відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії з 01.02.2020.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що у зв`язку зі скасуванням пункту 6 Постанови № 103 та поновлення попередньої редакції пункту 4 Постанови № 704, з 29.01.2020 уповноважені органи зобов`язані видавати нові довідки про розмір грошового забезпечення, в яких посадовий оклад та оклад за військове звання повинні визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704 та направляти такі довідки до територіального органу Пенсійного фонду України для перерахунку пенсії.

Відтак 09.02.2022 представник позивача звернувся до відповідача із заявою, в якій просив видати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704 для проведення перерахунку основного розміру його пенсії з 01.02.2020 відповідно. Однак листом від 10.03.2022 за № 952/9/989 відповідач відмовив позивачу у видачі нової довідки, посилаючись на те, що скасування пункту 6 Постанови № 103 не може вплинути на порядок визначення грошового забезпечення для здійснення перерахунку пенсії.

Позивач з вказаною відмовою не погоджується, а тому за захистом своїх прав та інтересів звертається до суду.

Відповідно до ухвали суду від 23.05.2022 про відкриття провадження в адміністративній справі розгляд вказаної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Разом з позовною заявою 20.05.2022 від представника позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі з підстав, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 236 КАС України.

Клопотання обґрунтовується тим, що ухвалою Верховного Суду від 09.12.2021 відкрито касаційне провадження у справі № 500/1813/21, предметом розгляду якої є визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії у правовідносинах, що виникли з питання підготування та направлення до органів Пенсійного фонду України оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з урахування постанови Кабінету Міністрів України № 704 та розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного року.

Представник позивача вважає, що рішення Верховного Суду у вказаній справі може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики у цій категорії адміністративних справ.

Крім того, представник позивача звертає увагу, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження від 09.12.2021 Верховний Суд зазначив, що касаційний перегляд у цій справі слід здійснити, зокрема, для формування висновку у питанні наявності підстав для видачі військовослужбовцю оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд керується такими мотивами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи слід розуміти те, що обставини, які розглядаються у такій іншій справі, не можуть бути встановлені адміністративним судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог тощо.

Відтак суд вважає, що факт перегляду в порядку касаційного провадження адміністративної справи № 500/1813/21 не підпадає під застосування норм пункту 3 частини першої статті 236 КАС України, оскільки не перешкоджає суду самостійно зібрати докази у цій справі, а також встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, і на їх основні, враховуючи доводи сторін, ухвалити рішення у справі.

Тому помилковими, на думку суду, є твердження представника позивача про наявність підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України, для зупинення провадження у цій справі у зв`язку з розглядом в касаційному порядку справи № 500/1813/21.

Разом з тим суд бере до уваги положення п. 5 ч. 2 ст. 236 КАС України, згідно з якими суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

З матеріалів справи видно, що позивач ОСОБА_1 не погоджується з діями відповідача щодо відмови у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020.

Водночас на розгляді Верховного Суду перебуває адміністративна справа № 500/1813/21 за позовом фізичної особи до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у підготовці та наданні до ГУ ПФУ в Тернопільській області довідок про розмір грошового забезпечення та зобов`язання Управління ДСУНС у Тернопільській області підготувати та надати до ГУ ПФУ в Тернопільській області довідки про розмір грошового забезпечення, а саме:

- довідки про розмір грошового забезпечення відповідно до ст. 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, ст. 9 Закону № 2011-ХІІ, з врахуванням Постанови КМУ № 704, з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для перерахунку основного розміру пенсії із 01.04.2019;

- довідки про розмір грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 відповідно до ст. 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, ст. 9 Закону № 2011-ХІІ, з врахуванням Постанова КМУ № 704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для перерахунку основного розміру пенсії із 01.02.2020.

Підставою для відкриття касаційного провадження у вказаній справі стала відсутність висновку Верховного Суду щодо права на отримання довідки про розмір грошового забезпечення, виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, після ухвалення Шостим апеляційним адміністративним судом постанови від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 про визнання протиправним та скасування п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

В ухвалі від 09.12.2021 колегія суддів Верховного Суду зазначила, що у справі № 500/1813/21 необхідно здійснити касаційний перегляд рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.09.2021 для перевірки правильності застосування судами попередніх інстанцій ст. 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, ст. 9 Закону № 2011-ХІІ, Постанови КМУ № 704 у зв`язку із набранням чинності постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 та формування висновку у питанні наявності підстав для видачі військовослужбовцю оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020.

При цьому Верховий Суд зауважив, що рішення касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Одним із способів практичного втілення вказаної конституційної норми є забезпечення ефективного судового захисту прав, свобод та інтересів особи за допомогою становлення єдності судової практики.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 17 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, в тому числі єдністю судової практики.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону № 1402-VIII Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Частиною п`ятою статті 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Окрім того, завдяки врахуванню правових позицій Верховного Суду створюється єдність судової практики, яка найкращим чином відповідає вимогам передбачуваності, верховенству права й ефективному захисту прав людини.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі "Брумереску проти Румунії" (Judgment in the case of Brumarescu v. Romania), принцип правової визначеності є одним із фундаментальних аспектів верховенства права. Для того, щоб судове тлумачення відповідало вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно, щоб судові рішення були розумно передбачуваними.

Єдність судової практики є запорукою довіри громадян до судової влади, якщо суди у одних і тих самих правовідносини застосовуватимуть одні і ті самі норми законодавства, не інтерпретуючи їх на власний розсуд. Завдяки забезпеченню єдності судової практики реалізується конституційний принцип рівності всіх громадян перед законом і судом, гарантуватиметься стабільність правопорядку, об`єктивність та прогнозованість правосуддя.

Таким чином, враховуючи, що формування відповідної правової позиції у справі № 500/1813/21 може вплинути на результати розгляду цієї справи, яка має подібний предмет доказування, оскільки спір між сторонами виник з тих самих підстав та у відносинах, що регулюються одним й тими ж нормами права, суд доходить висновку про доцільність її зупинення на підставі положень п. 5 ч. 2 ст. 236 КАС України до набрання законної сили рішенням Верховного Суду в адміністративній справі № 500/1813/21.

Аналогічної практики дотримується суд апеляційної інстанції, що підтверджується ухвалами Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.12.2021 у справі № 560/7001/21, від 21.12.2021 у справі № 120/4064/21-а та від 26.01.2022 у справі № 120/6737/21-а.

Відтак клопотання представника позивача належить задовольнити частково.

Керуючись ст. 236, 248, 256, 291, 294, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі задовольнити частково.

2. На підставі положень п. 5 ч. 2 ст. 236 КАС України зупинити провадження в адміністративній справі № 120/4011/22 за позовом ОСОБА_1 до Вінницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії до набрання законної сили рішенням Верховного Суду в адміністративній справі № 500/1813/21.

3. Копію ухвали надіслати сторонам для відома.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Ухвала складена та підписана суддею 24.05.2022.

Суддя Сало Павло Ігорович