Справа № П/320/536/20
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2022-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2022 року № П/320/536/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ФОП ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ФОП ОСОБА_1 з позовом до ГУ ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій від 11.11.2019 № .

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що оскаржуване рішення прийнято протиправно, без дослідження усіх матеріалів, оскільки нею було виконано обов`язок щодо сплати єдиного соціального внеску.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.02.2020 відкрито провадження у справі за правилами прощеного позовного провадження.

На підставі ст.ст. 194, 205 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що позивачка зареєстрована як фізична особа-підприємець та перебуває на спрощеній системі оподаткування з 30.03.2015. Основний вид діяльності - діяльність у сфері права.

Згідно інтегрованої картки за ФОП ОСОБА_1 з 2015 року обліковується борг зі сплати єдиного внеску, оскільки зобов`язання зі сплати єдиного внеску виникають з початку застосування спрощеної системи оподаткування (квітень 2015), а перша сплата внеску здійснена 19.10.2015.

У період з 20.10.2015 по 18.10.2019 позивачкою як фізичною особою-підприємцем, платником єдиного податку було сплачено до бюджету єдиний соціальний внесок, що підтверджується платіжними дорученнями 19.10.2015 №2, від 13.01.2016 № 8, від 11.04.2016 №11, від 18.07.2016 № 16, 19.10.2016 № 9, від 17.01.2017 № 13, від 18.04.2017 № 20, від 17.07.2017 № 11, від 19.10.2017 № 19, від 18.01.2018 № 20, від 18.04.2018 № 28, від 19.07.2018 № 34, від 19.10.2018 № 36, від 19.01.2019 № 39, 18.04.2019 № 42від 19.07.2019 № 41, від 18.10.2019 № 43.

Факт сплати позивачем як фізичною особою-підприємцем за себе єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування за 2015-2019 роки контролюючим органом не заперечується.

Податковим органом прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 11.11.2019 №.

Позивачка, не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, оскаржила його 22.11.2019 до ДПС Україні.

Рішенням ДПС України від 23.12.2019 оскаржуване рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Податковим органом 04.12.2019 прийнято вимогу про сплату боргу № Ф-1402-52.

Позивачка оскаржила зазначену вимогу до ДПС України.

Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 24.01.2020 вимогу про сплату боргу від 04.12.2019 № Ф-1402-52 відкликано, скаргу задоволено частково та зобов`язано ГУ ДПС у Київській області привести у відповідність інтегровану картку платника податку, сформувати та направити нову вимогу.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття оскаржуваного рішення, позивачка звернулася з даним позовом до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі Закон №2464).

Відповідно до п. 4 ч. 1ст. 4 Закону № 2464-VIплатниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно п. 3 ч. 2ст. 6 Закону № 2464-VІплатник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

За приписами п.п. 2, 3 ч. 1ст. 7 Закону2464-VІ єдиний внесок нараховується:

-для платників, зазначених упунктах 4(крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування),5 та 5-1частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному періоді або окремому місяці звітного періоду, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску;

- для платників, зазначених у пункті 4частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до абз. 1 ч. 5ст. 9 Закону № 2464-VI сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).

Платники єдиного внеску, зазначені у п.п. 4, 5 та 5(1)ч. 1 ст. 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (абз. 3 ч. 8ст. 9 Закону №2464-VI).

Згідноп.п.1, 2 ч. 10ст. 9 Закону № 2464-VI днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів; у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі.

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (ч. 11ст. 9 Закону № 2464-VI).

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом № 2464-VІ є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів (ч. 3ст. 5 Закону № 2464-VІ).

Відповідно до п. 2 ч. 11ст. 25 Закону № 2464-VІ за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) сум єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Водночас, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (ч. 10 ст. 25Закону № 2464-VІ).

З матеріалів справи слідує,

Як слідує з матеріалів справи, позивачкою не було сплачено ЄСВ за березень 2015 року та ІІ квартал 2015 року. Також податковим органом зазначено, що у базі відсутні дані щодо сплати єдиного внеску за ІІІ квартал 2015 року.

Суд звертає увагу, що єдиний внесок за ІІІ квартал 2015 року позивачкою сплачено19.10.2015, що підтверджується платіжним дорученням від 19.10.2015 № 2.

Щодо заборгованості за березень 2015 року та ІІ квартал 2015 року, суд зазначає, що вона складає 3291,12 грн ( штраф 20% х(1267 грн +422, 65 грн)+пеня 0,1%х1724 днях1267,95 грн +пеня 0,1%х1815 днів х 422,65 грн).

Позивачкою на виконання свого обов`язку щодо сплати ЄСВ за березень 2015 року та ІІ квартал 2015 року з штрафом та пенею надано до суду квитанцію від 13.04.2020 у розмірі 3291, 12 грн.

Виходячи з викладеного, з урахуванням сплати заборгованості у позивачки відсутній борг зі сплати недоїмки та штрафних санкцій.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас слід зазначити, що відповідач зі свого боку як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності нарахування позивачеві штрафних санкцій та прийняття у зв`язку з цим оскаржуваного рішення.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 102,00 грн, що підтверджується квитанцією від 17.01.2020 № 1-2896К.

Враховуючи задоволення позовних вимог, сума судового збору, яка підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Державної податкової служби у Київській області, становить 2102,00 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Київській області про застосування штрафних санкцій від 11.11.2019 № .

Стягнути на користь ФОП ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Київській області судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто два ) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лапій С.М.