Справа № 580/10823/21
Суддя: Валентина ТИМОШЕНКО
Дата ухвалення: 2022-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року справа № 580/10823/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тимошенко В.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом приватного підприємства Мліївські сади до Черкаської міської ради про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

14 грудня 2021 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернулося приватне підприємство Мліївські сади з позовною заявою до Черкаської митниці, в якій просить:

1) скасувати рішення відповідача від 18.03.2021 №4-380 про відмову позивачу у наданні в оренду земельної ділянки площею 0,0664 га (кадастровий номер :06:06:050:0096) по вул. Смілянській, 149/5 під контрольно-технічний пункт;

2) зобов`язати відповідача повторно розглянути питання про передачу позивачу в оренду земельної ділянки площею 0,0664 га (кадастровий номер :06:06:050:0096) по вул. Смілянській, 149/5 під контрольно-технічний пункт.

Ухвалою суду від 11.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Обгрунтовуючи позовну заяву позивач зазначив, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням вимог законодавства, оскільки не відповідає вимогам Земельного кодексу України. Дане рішення унеможливлює реалізацію права підприємства на розпорядження своєю власністю і користування земельною ділянкою на законних підставах.

28.01.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову, оскільки на земельну ділянка по вул. Смілянській, 149/5 з кадастровим номером :06:050:0096, наявні містобудівні обмеження та обтяження землекористування, пов`язані із розташуванням частини земельної ділянки:

- в охоронній зоні навколо інженерних комунікацій;

- в зоні особливого режиму забудови, пов`язаної із реалізацією генерального плану міста (в межах червоних ліній вулиці та зелених насаджень загального користування);

- містить обмеження пов`язані із розташуванням частини земельної ділянки в межах «червоних» ліній.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій просить позов задовольнити повністю.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає таке.

14 вересня 2012 року приватне підприємство «Мліївські Сади» придбало нерухоме майна, яке розташоване у м. Черкаси по вул. Смілянська, 149/5 і належить на підставі свідоцтва на право власності на нерухоме майно, яке зареєстроване комунальним підприємством «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 08.11.2012, реєстраційний номер 36133640. Вищезазначене нерухоме майно розташоване на земельній ділянці площею 0,0664 га.

04 липня 2013 рову рішенням № 3-1800 відповідач надав приватному підприємству «Мліївські сади» дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0664 га в оренду по вул. Смілянській, 149/5 під контрольно-технічний пункт.

У квітні 2014 року проект землеустрою був розроблений та скерований до Черкаської міської ради на затвердження та передачу Позивачу земельної ділянки у оренду.

10 жовтня 2017 року проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки був направлений до відповідача через Центр надання адміністративних послуг.

18 березня 2021 року Черкаської міської радою прийнято рішення № 4-380, яким відмовлено приватному підприємству «Мліївські сади» (код ЄДРПОУ - 36771875) у наданні в оренду земельної ділянки площею 0,0664 га (кадастровий номер :06:050:0096) по вул.Смілянській,149/5 під контрольно-технічний пункт.

19 березня 2021 року заступником директора Департаменту архітектури та містобудування скеровано звернення де зазначено про порушення низки законодавчих та нормативних актів включаючи і рішення Черкаської міської ради (пункт 11): протокольні доручення (ПД-9-146, ПД-9-149, ПД-9-173) щодо відмови у надані в оренду земельних ділянок - суперечить вимогам статті 93,120, 134, 206 Земельного кодексу України, а саме, на земельній ділянці розташоване нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності заявнику, земельну ділянку під яким він зобов`язаний оформити.

На підставі даного листа міським головою міста Черкаси Бондаренко А.В. 23 березня 2021 року видане розпорядження № 68-0402-12 про зупинення дії рішення Черкаської міської ради від 18.03.2021 року «Про відмову у наданні ПП «Мліївські сади» земельної ділянки в оренду по вул. Смілянській, 149/5. Рішення розглянути повторно на сесії міської ради 06 квітня 2021 року.

06 квітня 2021 року дане питання винесено но розгляд депутатів Черкаської міської ради повторно, але більшістю голосів депутатами було подолано вето міського голови згідно розпорядження № 68-0402-12 від 23.03.2021 та рішення від 18.03.2021 за № 4-380 вступило у силу.

27 квітня 2021 року Позивач отримав через центр надання адміністративних послуг відповідний пакет документів включаючи проект та рішення від 18.03.2021 року за № 4-380.

26 жовтня 2021 року отримано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності реєстраційний номер об`єкту 000, дане майно розташоване на земельній ділянці площею 0,0664 га, для обслуговування вищевказаного нерухомого майна та для ведення господарської діяльності (цільове призначення - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення), кадастровий номер земельної ділянки :06:050:0096.

Після перенесення державної реєстрації у новий реєстр речових прав на нерухоме майно, даний проект був доповнений новими документами і 02.11.2021 року скерований до Відповідача на затвердження.

22 листопада 2021 року отримано пакет документів включаючи проект та лист від 17.11.2021 року за № 01-08/66893 з департаменту архітектури та містобудування, зі змісту якого вбачається, що проект повернуто так як Відповідачем вже прийнято рішення з даного питання і в разі не згоди рекомендують звертатися до суду за захистом своїх прав.

Вважаючи рішення від 18.03.2021 року за № 4-380 протиправним, позивачка звернулася з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України № 2768-III від 25 жовтня 2001 року (далі - ЗК України), а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України конституційні права гарантуються і не можуть бути скасовані, а держава повинна утримуватись від прийняття будь-яких актів, які б призводили до скасування чи звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод. Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 64 Конституції України проголошує, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, окрім випадків, передбачених самою Конституцією.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України Про місцеве самоврядування № 280/97-ВР від 21.05.1997 (далі - Закон №280/97-ВР), сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з ч. 1, 5 ст. 46 Закону №280/97-ВР, сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 59 Закону №280/97-ВР, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Згідно абз. 1 ч. 7 ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Аналіз вищенаведених положень ЗК України та Закону №280/97-ВР свідчить про те, що питання надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або відмова у його наданні належить до компетенції органу місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що 14 вересня 2012 року приватне підприємство «Мліївські Сади» придбало нерухоме майна, яке розташоване у м. Черкаси по вул. Смілянська, 149/5 і належить на підставі свідоцтва на право власності на нерухоме майно, яке зареєстроване комунальним підприємством «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 08.11.2012, реєстраційний номер 36133640. Вищезазначене нерухоме майно розташоване на земельній ділянці площею 0,0664 га.

04 липня 2013 рову рішенням № 3-1800 відповідач надав приватному підприємству «Мліївські сади» дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0664 га в оренду по вул. Смілянській, 149/5 під контрольно-технічний пункт.

На земельна ділянка по вул. Смілянській, 149/5 з кадастровим номером :06:050:0096, наявні містобудівні обмеження та обтяження землекористування, пов`язані із розташуванням частини земельної ділянки:

- в охоронній зоні навколо інженерних комунікацій;

- в зоні особливого режиму забудови, пов`язаної із реалізацією генерального плану міста (в межаж червоних ліній вулиці та зелених насаджень загального користування);

- містить обмеження пов`язані із розташуванням частини земельної ділянки в межах «червоних» ліній.

Вищевказані обмеження в порядку ст. 111 ЗК України, повинні бути відображенні у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

У витязі з земельного кадастру наданому ПП «Мліївські сади» до Черкаської міської ради, вищезазначені обмеження не містяться, що є порушенням ст. 111 ЗК України.

Департамент Архітектури та містобудування Черкаської міської ради ще листом від 19.07.2017 № 44787-3, повідомляв Позивачу та іншим зацікавленим особам про необхідність приведення документації із землеустрою у відповідність до норм чинного законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту;

У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

Нормами ст. 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

План зонування території (зонінг) - містобудівна документація, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

Відповідно до генерального плану міста Черкаси, затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 29.11.2011 № 3-505, земельна ділянка по вул. Смілянській, 149/5 належить до території громадських закладів, вулично-дорожньої мережі та зелених насаджень загального користування.

Відповідно до плану зонування території міста Черкаси, затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 04.12.2014 №2-513, земельна ділянка по вул. Смілянській, 149/5 належить до ділової зони «Г-1», зони транспортної інфраструктури «ТР-3» та рекреаційної зони озеленених територій загального користування «Р-Зп».

18 березня 2021 року Черкаської міської радою прийнято рішення № 4-380, яким відмовлено приватному підприємству «Мліївські сади» (код ЄДРПОУ - 36771875) у наданні в оренду земельної ділянки площею 0,0664 га (кадастровий номер :06:050:0096) по вул.Смілянській,149/5 під контрольно-технічний пункт.

19 березня 2021 року заступником директора Департаменту архітектури та містобудування скеровано звернення де зазначено про порушення низки законодавчих та нормативних актів включаючи і рішення Черкаської міської ради (пункт 11): протокольні доручення (ПД-9-146, ПД-9-149, ПД-9-173) щодо відмови у надані в оренду земельних ділянок - суперечить вимогам статті 93,120, 134, 206 Земельного кодексу України, а саме, на земельній ділянці розташоване нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності заявнику, земельну ділянку під яким він зобов`язаний оформити.

23.03.2021 міським головою м. Черкаси видано розпорядження №68-0402-12 про зупинення дії рішення Черкаської міської ради від 18.03.2021 № 4-380, відкладено розгляд вказаного рішення на сесію міської ради 06.04.2021.

06.04.2021вищевказане питання було винесено на розгляд депутатів Черкаської міської ради повторно, але більшістю голосів депутатів Черкаської міської ради було подолано вето міського голови м. Черкаси згідно розпорядження №68-0402-12 від 18.03.2021, а рішення Черкаської міської ради від 18.03.2021 № 4-380 «Про відмову у наданні ПП «Мліївські сади» земельної ділянки в оренду по вул. Смілянській, 149/5» вступило в силу.

Суд зазначає, що прийняття оскаржуваного рішення належить до повноважень відповідної ради, тобто, такі повноваження є дискреційними.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Згідно з Рекомендацією Mi R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11.05.1980 на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

За приписами статті 6 Конституції України, державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, дискреційні повноваження це такі повноваження, які надають певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

З огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які Конституцією та Законами України віднесені по компетенції цього органу державної влади, відтак, не може зобов`язувати орган державної влади виконати його дискреційне повноваження у певний спосіб.

За таких обставин, суд не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) відповідача поза межами перевірки за критеріями відповідності прийняття ним рішень (вчинення дій), передбаченими частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, підміняти його і перебирати на себе повноваження, надані Законом.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши доводи учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 18.03.2021 №4-380 про відмову позивачу у наданні в оренду земельної ділянки площею 0,0664 га (кадастровий номер :06:06:050:0096) по вул. Смілянській, 149/5 під контрольно-технічний пункт, а тому у їх задоволенні слід відмовити повністю.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку відмовити у задоволенні позовних вимог, тому й відсутні підстави для відшкодування понесених позивачем судових витрат.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 14, 77, 134, 241-246, 255, 263, 295, 370 КАС України суд,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя Валентина ТИМОШЕНКО