Справа № 640/5174/20
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Качур І.А.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року Справа № 640/5174/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Мєзєнцева Є.І.,

за участю секретаря Масловської К.І.,

представника Позивача Хиляк І.М.,

представника Відповідача Івах Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділ Державної податкової служби на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 жовтня 2021 року у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Синтра Трейдінг»

до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві,

Головного управління Державної казначейської

служби України у м. Києві

про визнання бездіяльності протиправною,

зобов`язання вчинити дії та стягнення пені,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Синтра Трейдінг» (далі - Позивачка) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі - Відповідач-1), Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (далі - Відповідач-2) про:

- визнання протиправною бездіяльності Головного управління ДПС у м. Києві щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновку із зазначенням суми податку на додану вартість в розмірі 1 995 961,00 грн, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ТОВ «Синтра Трейдінг»;

- стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві на користь ТОВ «Синтра Трейдінг» заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість у розмірі 1 995 961,00 грн та пені у розмірі 2 078 861,74 грн, нарахованої на суму такої заборгованості.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у м. Києві щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновку із зазначенням суми податку на додану вартість в розмірі 1 995 961,00 грн, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ТОВ «Синтра Трейдінг»;

- стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві на користь ТОВ «Синтра Трейдінг» заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість у розмірі 1 995 961,00 грн та пеню у розмірі 2 078 861,74 грн, нараховану на суму такої заборгованості.

Також судовим рішенням було стягнуто на користь Позивача понесені ним витрати на сплату судового збору в розмірі 21 020,00 грн та на правничу допомогу в сумі 96 366,45 грн.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ГУ ДФС у м. Києві у березні 2016 року за заявами Позивача було проведено перевірку з питань правомірності формування сум від`ємного значення ПДВ, заявлених до бюджетного відшкодування, за результатами якої складено довідку про правомірність формування Позивачем показників, задекларованих у податкових деклараціях з ПДВ за вересень-жовтень 2015 pоку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що з 10.03.2016 сума бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 1 995 961,00 грн набула статусу узгодженої і податковим органом було підтверджено наявність у Позивача права на отримання відповідного бюджетного відшкодування з ПДВ, у зв`язку з чим ГУ ДФС у м. Києві мало скласти та подати до територіального органу ДКСУ відповідний висновок із зазначенням суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, а після набрання чинності Порядком № 26, тобто з 01.04.2017 - внести до Реєстру і до Тимчасового реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку, задля забезпечення доступу органу Казначейства для виконання, але такі дії податковим органом виконані не були.

Суд зазначив, що така бездіяльність податкового органу є неправомірною та призвела до порушення права Позивача на отримання бюджетного відшкодування ПДВ.

Ухвалюючи судове рішення в цій справі, суд першої інстанції також застосував відповідну практику Верховного Суду у справах №№821/852/17, 640/1032/19, 360/746/19, 810/2980/17, 822/1877/16.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ГУ ДПС у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в її позову в повному обсязі.

У своїй скарзі Апелянт викладає обставини справи та, зокрема, зазначає, що законодавчий механізм відшкодування ПДВ є недосконалим і відповідний Реєстр не функціонує, а загальна сума невідшкодованого ПДВ по заявах, що мали бути включені до Тимчасового реєстру, становить близько 5 млрд. грн. Тому, податковий орган вважає, що судовий захист у таких спорах порушує публічний порядок.

При цьому, на думку, Апелянта суд повинен стимулювати налагодження відповідного механізму бюджетного відшкодування.

Також, Апелянт зазначає, що розрахунковий рахунок, який був вказаний Позивачем у 2015 році вже закритий.

Крім того, Апелянт вказує, що станом на 19.05.2020 в інтегрованій картці Позивача обліковується залишок невідшкодованої суми бюджетного відшкодування з ПДВ за вересень 2015 року в розмірі 967052,02 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції у частині стягнення пені, Апелянт зазначає, що за даними інформаційної системи органу ДПС відсутня можливість нарахування пені на суму залишку бюджетної заборгованості з відшкодування ПДВ, що відповідна пеня може бути стягнута протягом 1095 днів з дня виплати відповідного відшкодування і що розрахунок, наведений Позивачем не відповідає вимогам законодавства.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2021 та від 20.12.2021 було відкрито апеляційне провадження, установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити таку скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

При цьому, у своєму відзиві на апеляційну скаргу Позивач зазначає, що правильність визначеної ним суми бюджетного відшкодування, заявленої по деклараціям за вересень та жовтень 2015 року, була підтверджена безпосередньо контролюючим податковим органом за результатами перевірки у березні 2016 року і вже тоді підлягала до відшкодування.

Разом з тим, Позивач вказує, що всім доводам податкового органу, які наведені в апеляційній скарзі, була надана оцінка ще в суді першої інстанції і що відсутність досконалого механізму взаємодії державних органів не може бути поважною причиною для порушення права платника на отримання належного йому бюджетного відшкодування.

Також, Позивач посилається на висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 826/7631/15 щодо належного способу захисту у спорах цієї категорії та, зокрема, необхідність стягнення пені при вирішенні таких справ, та зазначає, що заявлена ним пеня розрахована згідно з п. 200.23 ст. 200 ПК України.

Крім того, у своєму відзиві Позивач повідомляє, що протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення в цій справі ним буде надано документи на підтвердження витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, та, відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, просить в наступному ухвалити додаткове судове рішення.

У строк, установлений судом, від інших учасників справи відзиви на апеляційну скарга не надходили.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2022 витребувано додаткові докази у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Синтра Трейдінг» перебуває на обліку в ГУ ДПС у м. Києві.

Позивач одночасно з поданням податкових декларацій з податку на додану вартість за вересень 2015 та жовтень 2015 року подав заяви про повернення суми бюджетного відшкодування за вересень 2015 року в сумі 1 596 659,00 грн та жовтень 2015 року у сумі 399 302,00 грн.

У зв`язку з цим ГУ ДФС у м. Києві на підставі наказу на проведення документальної позапланової виїзної перевірки № 610 від 16.02.2016 провело перевірку з питань правомірності формування сум від`ємного значення ПДВ, заявлених до бюджетного відшкодування.

За результатами вказаної перевірки податковий орган склав довідку № 20/26-15-14-04-01-10/32070571 від 10.03.2016, відповідно до якої порушень правомірності формування показників, задекларованих у податкових деклараціях з ПДВ за вересень 2015 та жовтень 2015 pоку не встановлено.

Після завершення перевірки правомірності формування сум, заявлених до бюджетного відшкодування за вересень та жовтень 2015 pоку, податкові органи не вчинили будь-яких дій щодо повернення сум від`ємного значення ПДВ на поточний банківський рахунок Позивача.

У зв`язку з цим, Позивач 10.04.2017 звернувся до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві із заявою за вих. № 084 та просив надати інформацію щодо подання податковим органом протягом 2016 року висновків із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, відповідно до заяв Позивача, поданих у складі декларацій з ПДВ за вересень та жовтень 2015 року, а також за липень, серпень та вересень 2016 року.

Відповіді на вказане звернення від ДПІ у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві Позивачу надано не було.

Позивач звернувся зі скаргами на протиправну бездіяльність податкового органу до Головного управління ДФС у м. Києві та до Державної фіскальної служби України.

Листом від 17.07.2017 за вих. № 15407/6/99-99-12-03-02-15 Державна фіскальна служба України повідомила Позивача, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено механізм відшкодування сум ПДВ, включених до тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, та структуру такого реєстру.

Станом на 19.05.2020 в інтегрованій картці ТОВ «Синтра Трейдінг» обліковується залишок невідшкодованої суми бюджетного відшкодування ПДВ по декларації з ПДВ за вересень 2015 року у розмірі 967052,02 грн та по декларації з ПДВ за жовтень 2015 року у розмірі 399 302,00 грн.

Станом на 01.01.2016 в ІКП ТОВ «Синтра Трейдінг» обліковувалось сальдо на початок року у розмірі переплати з ПДВ на суму 1 995 961 грн, яка складалась із 1 596 659 грн по декларації з ПДВ за вересень 2015 року та із 399 302 грн по декларації з ПДВ за жовтень 2015 року.

Протягом періоду з 01.01.2016 по 31.11.2016 року в ІКП ТОВ «Синтра Трейдінг» обліковано у хронологічному порядку нарахування з ПДВ на суму 627 104, 98 грн, яке складається з:

- нарахування ПДВ по декларації з ПДВ за лютий 2016 року (вх. ГУ ДПС у м. Києві № від 21.03.2016) - 170 630 грн;

- нарахування згідно з уточнюючим розрахунком податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за лютий 2016 року (вх. ГУ ДФС у м. Києві № від 22.04.2016) - 40 402 грн;

- суми штрафу, нарахованого платником самостійно у зв`язку з виправленням помилки згідно з уточнюючим розрахунком податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за лютий 2016 року (вх. ГУ ДФС у м. Києві № від 22.04.2016) - 1212 грн;

- штрафні санкції згідно з податковим повідомленням - рішенням за формою «Р» № від 16.05.2016, яке прийнято на підставі акта перевірки № 3549/26-51-12- 01-09/32070571 від 25.04.2016 - 250,98 грн;

- податкового зобов`язання з ПДВ за актом перевірки № 194/26-15-14-04-01 згідно з податковим повідомленням - рішенням форми «Р» № від 05.09.2016 - 414610 грн.

А відтак, станом на 19.05.2020 в інтегрованій картці ТОВ «Синтра Трейдінг» обліковується залишок невідшкодованої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за вересень 2015 року (вх. ГУ ДФС у м. Києві від 20.11.2015 № ) у розмірі 967052,02 грн. (1 596659 грн - 627 104,98 грн), суд встановив наступне.

Втім, згідно з витягом з ІКП, податкові зобов`язання за декларацією від 21.03.2016 у розмірі 170 630,00 грн було сплачено Позивачем напряму до бюджету відповідно до платіжного доручення №1435 від 29.03.2016.

Відповідно до платіжного доручення Позивач сплатив суму 200 000 грн за призначенням «ПДВ за лютий 2016». Дана сплата податку також відображена в ІКП (код операції 101 від 29.03.2016). В результаті, після сплати податкових зобов`язань за декларацією від 21.03.2016 р у Позивача продовжувала обліковуватися переплата у розмірі 2 025 331 грн, що включала заявлену до бюджетного відшкодування суму 1 995 961,00 грн.

Аналогічно, нарахування за уточнюючим розрахунком від 22.04.2016 та штрафні санкції за ППР від 16.05.2016 були сплачені за рахунок сплати ПДВ до бюджету, а не за рахунок зменшення суми бюджетного відшкодування, заявленої у вересні-жовтні 2015 року.

Тобто, Позивач сплатив вказані грошові зобов`язання за податковою декларацією за лютий 2016 pоку, уточнюючим розрахунком від 22.04.2016 та ППР від 16.05.2016 шляхом окремого перерахування коштів напряму до бюджету.

Станом на дату подання цієї Позовної заяви, Відповідачі не виконали свого обов`язку щодо підготовки та подачі висновку про суми ПДВ, які підлягають бюджетному відшкодуванню, до ГУ ДКС, та безпідставно не здійснили відшкодування Позивачу сум ПДВ у розмірі 1 955 961,00 грн та пені у розмірі 2 078 861,74 грн, нарахованої на суму такої заборгованості, у звязку з чим ТОВ «Синтра Трейдінг» звернулося з цим позовом до суду.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Податкового кодексу України (далі - ПК України), Законами України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 № 909-VIII (далі - Закон № 909-VIII), «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» та від 21.12.2016 № 1797-VIII (далі - Закон № 1797-VIII), Порядком взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процедурі відшкодування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2011 № 39, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин (втрата чинності 01.04.2017) (далі - Порядок № 39), Порядком формування та надсилання узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, затвердженим наказом Державної податкової адміністрації України, Державного казначейства України від 03.02.2011 № 68/23, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин (втрата чинності 19.04.2019) (далі - Порядок № 68/23).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначено статтею 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній до 01.01.2016, тобто станом на момент подання позивачем податкових декларацій), відповідно до якої - сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки. Перелік достатніх підстав, які надають право контролюючим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Контролюючий орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу. Якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування у звітному (податковому) періоді, та зараховує таку суму заниження до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду;

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Аналогічні норми на момент виникнення спірних правовідносин містились у Порядку № 39.

Питання забезпечення координації дій органів державної податкової служби та державного казначейства у процесі бюджетного відшкодування сум податку на додану вартість, які заявлені до відшкодування платниками податку (станом на момент виникнення спірних правовідносин) на момент виникнення спірних у цій справі правовідносин було врегульовано Порядком № 68/23.

Пунктом 2 Порядку № 68/23 визначено, що органи державної податкової служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі протягом місяця, виходячи з наявних матеріалів, що можуть свідчити про підтвердження нарахування бюджетного відшкодування, забезпечують подання до центрального органу державної податкової служби зведеної інформації про можливі загальні обсяги відшкодування податку на додану вартість коштами у кожному регіоні у розрізі платників (щодо яких наявні зазначені матеріали) за деклараціями, сума заявленого бюджетного відшкодування податку на додану вартість за якими з урахуванням уточнюючих розрахунків становить 100 тис. грн. і більше (далі - інформація).

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку № 68/23 не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання узагальнених матеріалів, органи державної податкової служби за місцезнаходженням платника за результатами підтвердження достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість формують висновки із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню, реєстри яких органи державної податкової служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі направляють до центрального органу державної податкової служби для формування узагальненої інформації.

Центральний орган державної податкової служби не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання реєстрів висновків, здійснює формування узагальненої інформації щодо (визначених у висновках) обсягів сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість окремо за платниками, які мають право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість, іншими платниками та платниками, у яких суми до бюджетного відшкодування заявлені в період дії Закону України "Про податок на додану вартість" та залишились невідшкодованими. Зазначену інформацію на постійній основі (щоденно) не пізніше наступного робочого дня після її формування направляє: до Державного казначейства України; одночасно органам державної податкової служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі для подачі висновків органам державного казначейства.

Законами № 909-VIII та № 1797-VIII внесено зміни до статті 200 ПК України, зокрема, щодо порядку бюджетного відшкодування ПДВ.

У зв`язку з внесення вказаних змін до ПК України постановою КМУ від 25.01.2017 № 26 визнано таким, що втратив чинність Порядок № 39.

Відповідно до підпункту 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 ПК України у редакції, чинній станом на час вирішення цієї справи в суді першої інстанції, на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів здійснюється формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування (підпункт 200.7.2 пункту 200.7 статті 200 ПК України).

Відповідно до пункту 200.15 статті 200 ПК України у разі, коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Пунктом 200.12 статті 200 ПК України, зокрема, визначено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (пункт 200.13 статті 200 ПК України).

Аналогічні норми закріплені у пунктах 6, 7, 11, 12 Порядку № 26.

Відповідно до пункту 56 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України до 01.02.2017 центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 01.02.2016, за якими станом на 01.01.2017 суми ПДВ не відшкодовані з бюджету.

Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються в порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Відшкодування узгоджених сум ПДВ, зазначених у такому реєстрі, здійснюється в хронологічному порядку, відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування ПДВ в межах сум, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік. Розподіл сум бюджетного відшкодування ПДВ, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік, між Тимчасовим реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеним у цьому пункті, та Реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 200 ПК України врегульовано порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків

Відповідно до п.п. 200.7-200.12, 200.16, 200.17, 200.23 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

До такого Реєстру вносяться такі дані:

1) найменування платника податку та його індивідуальний податковий номер;

2) дата подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку, поданої у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання);

3) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначена у кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

4) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зменшена на суму податкового боргу;

5) реквізити поточного рахунка платника податку для перерахування бюджетного відшкодування;

6) реквізити бюджетних рахунків для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

7) реквізити бюджетного рахунка, з якого здійснюється бюджетне відшкодування податку;

8) дата початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява про повернення суми бюджетного відшкодування, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);

9) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дата поданої до контролюючого органу заяви в разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування;

10) дата складення та вручення платнику податків акта перевірки;

11) дата та номер податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням (у разі подання) уточнюючого розрахунку, неузгоджена контролюючим органом;

12) дата початку оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, що оскаржується;

13) дата закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, узгоджена за результатами оскарження;

14) сума узгодженого контролюючим органом бюджетного відшкодування за кожною заявою та дата її узгодження;

15) дата та сума повернення бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку;

16) дата та сума зарахування (перерахування) в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Внесення даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування посадовими особами відповідних органів здійснюється з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

Порядок ведення та форма Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

200.7.3. Дані Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, передбачені підпунктом 200.7.1 цього пункту, крім підпункту 5 підпункту 200.7.1 цього пункту щодо реквізитів поточного рахунка платника податку для перерахування бюджетного відшкодування, не є інформацією з обмеженим доступом та підлягають щоденному, крім вихідних, святкових та неробочих днів, оприлюдненню на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Порядок надання відповідної інформації центральним органом виконавчої влади, що реалізує податкову політику, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для її оприлюднення на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

До податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації кваліфікованого електронного підпису відповідно до закону.

Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

У строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями: за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками; з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу.

У визначені цим пунктом терміни проводяться також документальні перевірки, передбачені підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.

Рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки.

Зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат: а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки; б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки; г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення; ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У випадках, передбачених підпунктами "б" і "в" цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування в автоматичному режимі на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

У випадках, передбачених підпунктами "а", "г" і "ґ" цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України".

У разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу.

У разі виникнення у платника податку необхідності зміни напряму узгодженого бюджетного відшкодування, такий платник податку має право подати відповідну заяву до контролюючого органу, який не пізніше наступного робочого дня з дня отримання такої заяви зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

Джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи бюджету, до якого сплачується податок

Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.

Суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Висновки суду апеляційної інстанції.

1. Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що з моменту виникнення у платника права на отримання бюджетного відшкодування податкове законодавство, яким врегульовано відповідну процедуру, декілька разів змінювалося і нас час вирішення цієї справи судом першої інстанції передбачало внесення податковим органом заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ до Тимчасового реєстром заяв.

Разом з тим, чинним законодавством не передбачено механізму відшкодування сум ПДВ, включених до вказаного Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, та структури такого реєстру.

Втім, реєстри заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, які діяли як до 01.04.2017, так і після цієї дати, передбачають його інформаційне наповнення, зокрема, внесення інформації про узгоджену суму бюджетного відшкодування, яка підлягає перерахуванню платнику ПДВ, контролюючим органом щодо цього платника.

При цьому, у разі внесення заяви про бюджетне відшкодування до Реєстру відповідно до Порядку № 68, який діяв до 01.04.2017, відповідна інформація мала бути включена у сформований до 10.01.2017 єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та у Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 01.02.2016, за якими станом на 01.01.2017 суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.

Бюджетне відшкодування за такими заявами до 01.04.2017 мало здійснюватися у раніше визначеному порядку, тобто зі складанням контролюючим органом відповідного висновку та його наданням територіальному органу Державної казначейської служби України.

Водночас, починаючи з 01.04.2017 передумовою для отримання платником ПДВ належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення органом ДФС в Реєстрі інформації про її узгодження.

2. Якщо ж протягом згаданого строку необхідних дій для відшкодування податку здійснено не було, невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість, на яку в силу положень пункту 200.23 статті 200 ПК України нараховується пеня.

При цьому, передумовою початку нарахування пені є невиконання контролюючим органом обов`язку з виплати заборгованості з відшкодування податку на додану вартість протягом строку, визначеного статтею 200 ПК України.

Тобто, нарахування пені пов`язується саме із недотриманням суб`єктами владних повноважень положень статті 200 ПК України, яка визначає, зокрема, комплекс дій, необхідних для своєчасного повернення сум бюджетної заборгованості з податку на додану вартість.

Наведений юридичний факт, у свою чергу, зумовлює виникнення фінансових правовідносин між боржником в особі держави та кредитором - платником податків, права якого порушені саме внаслідок несплати йому відповідної суми.

Таким чином, на суми податку, не відшкодовані протягом визначених статтею 200 ПК України строків, які вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування ПДВ, нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення, безвідносно до причин нездійснення такого відшкодування.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду у постановах від 09.07.2020 у справі № 821/852/17, від 10.06.2020 у справі №640/1032/19, від 15.01.2020 у справі № 360/746/19, від 19.02.2019 у справі № 810/2980/17, від 27.02.2018 у справі № 822/1877/16, від 02.02.2021 у справі № 810/1506/17 та, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, є обов`язковими для врахування апеляційним судом при розгляді цієї справи.

3. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що правомірність формування Позивачем показників, задекларованих у податкових деклараціях з ПДВ за вересень 2015 та жовтень 2015 pоку, та суми визначеного ним бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 1 955 961,00 грн було встановлено 10.03.2016 контролюючим податковим органом за результатами проведеної перевірки.

Тобто, з вказаної дати - 10.03.2016 заявлена Позивачем сума бюджетного відшкодування 1 955 961,00 грн набула статусу узгодженої.

4. Отже, контролюючий податковий орган за місцем реєстрації Позивача (ГУ ДФС в м. Києві, правонаступником якого є ГУ ДПС у м. Києві) зобов`язаний був у строк до 17.03.2016 включно (протягом 5-ти робочих днів після закінчення перевірки) подати до органу ДКСУ відповідний висновок.

Разом з тим, такий обов`язок податковим органом не було виконано ані в законодавчо визначений строк, ані протягом наступних 6-ти років.

Несвоєчасне повернення бюджетного відшкодування податку на додану вартість порушує право Позивача, зокрема на законне сподівання мати можливість користуватися своєю власністю, а саме: своєчасно і в повному обсязі і в порядку, визначеному законом, отримати це відшкодування із бюджету при відсутності з його боку порушень законодавчих актів.

5. З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що Відповідач-1 допустив протиправну бездіяльність щодо неподання до органу ДКСУ висновку із зазначенням суми ПДВ у розмірі 1995961,00 грн, яка підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ТОВ «Синтра Трейдінг».

6. Доводи Апелянта про те, що законодавчий механізм відшкодування ПДВ є недосконалим і відповідний Реєстр не функціонує, а загальна сума невідшкодованого ПДВ по заявах, що мали бути включені до Тимчасового реєстру, становить близько 5 млрд грн, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки недосконалість законодавчої норми чи порядку та/або відсутність механізму її (його) реалізації не може бути поважно причиною для порушення законного майнового права платника податку на отримання бюджетного відшкодування.

7. Приходячи до такого висновку, апеляційний суд зазначає, що право на бюджетне відшкодування є невід`ємним правом позивача, захист якого гарантовано частиною першою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набрала чинності для України 11.09.1997 і відповідно до положень Конституції України є частиною національного законодавства.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 05.01.2000 у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy, заява № 33202, § 100) зазначив, що поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на речі матеріального світу та не залежить від формальної класифікації, прийнятої у національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть розглядатися як «майнові права», а отже, як «майно».

За певних обставин «легітимне очікування» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «легітимне очікування», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя (рішення у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26.06.2014 (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine, заяви № 68385/10 та № 71378/10, § 35)).

Більш того, у рішенні від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України» (Intersplav v. Ukraine, заява № 803/02, § 31-32) ЄСПЛ зазначив, що юридична особа-платник ПДВ мала достатньо підстав сподіватись на відшкодування цього податку, так само як і на компенсацію за затримку його виплати, та встановив, що заявник мав захищений статтею 1 Першого протоколу до Конвенції майновий інтерес. ЄСПЛ констатував порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції у справі з огляду на постійні затримки відшкодування і компенсації ПДВ у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, та зазначив, що і стан невизначеності щодо часу повернення коштів заявника порушували «справедливий баланс» між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном.

8. При цьому, апеляційний суд зазначає, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), пункт 74).

9. Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

10. Доводи Апелянта про те, що судовий захист у таких спорах порушує публічний порядок, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Так, публічний порядок - це публічно-правові відносини, які мають імперативний характер і визначають основи суспільного ладу держави.

У даному ж випадку, між Позивачем і контролюючим органом виникли публічно-правові відносини, у межах яких податковий орган мав імперативний обов`язок вчинити законодавчо визначені дії для забезпечення отримання Позивачем бюджетного відшкодування, на яке він набув право, але такий обов`язок податковим органом не виконано, право Позивача порушено і, як наслідок, порушено суспільний лад у галузі податкових правовідносин.

Тож, публічний порядок порушено саме протиправною бездіяльністю податкового органу, а не судом, який ухвалив рішення на виконання завдань адміністративного судочинства, регламентованих ст. 2 КАС України.

11. З приводу доводів Апелянта про те, що розрахунковий рахунок, який був вказаний Позивачем у 2015 році вже закритий, колегія суддів зазначає, що відповідний рахунок був вказаний Позивачем станом на час виникнення відповідних правовідносин, а саме при поданні ним разом із деклараціями з ПДВ за вересень та жовтень 2015 року заяв про отримання бюджетного відшкодування.

Доказів закриття такого рахунку Апелянтом суду не надано.

Крім того, зазначені обставини, відповідно до вищенаведених норм чинного законодавства, не є підставою для порушення права Позивача на отримання належного йому бюджетного відшкодування та можуть бути уточнені платником у разі необхідності.

12. Доводи Апелянта про те, що станом на 19.05.2020 в інтегрованій картці Позивача обліковується залишок невідшкодованої суми бюджетного відшкодування з ПДВ за вересень 2015 року в розмірі 967052,02 грн, а не заявленої ним суми 1 995 961,00 грн, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на наступне.

Так, протягом періоду з 01.01.2016 по 31.11.2016 в ІКП ТОВ «Синтра Трейдінг» обліковано у хронологічному порядку нарахування з ПДВ на суму 627 104, 98 грн., яке складається з:

- нарахування ПДВ по декларації з ПДВ за лютий 2016 року (вх. ГУ ДПС у м. Києві № від 21.03.2016) - 170 630 грн;

- нарахування згідно з уточнюючим розрахунком податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за лютий 2016 року (вх. ГУ ДФС у м. Києві № від 22.04.2016) - 40 402 грн;

- суми штрафу, нарахованого платником самостійно у зв`язку з виправленням помилки згідно з уточнюючим розрахунком податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за лютий 2016 року (вх. ГУ ДФС у м. Києві № від 22.04.2016) - 1212 грн;

- штрафні санкції згідно з податковим повідомленням - рішенням за формою «Р» № від 16.05.2016, яке прийнято на підставі акта перевірки № 3549/26-51-12- 01-09/32070571 від 25.04.2016 - 250,98 грн;

- податкового зобов`язання з ПДВ за актом перевірки № 194/26-15-14-04-01 згідно з податковим повідомленням - рішенням форми «Р» № від 05.09.2016 - 414610 грн.

Станом на 19.05.2020 в інтегрованій картці ТОВ «Синтра Трейдінг» обліковується залишок невідшкодованої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за вересень 2015 року (вх. ГУ ДФС у м. Києві від 20.11.2015 № ) у розмірі 967052,02 грн. (1 596659 грн - 627 104,98 грн).

Втім, як було правильно встановлено судом першої інстанції, у складі податкових декларацій за вересень та жовтень 2015 року Позивач у порядку п. 200.7 ст. 200 ПК України подав заяви про повернення суми бюджетного відшкодування та розрахунки суми бюджетного відшкодування на загальну суму у розмірі 1 995 961,00 грн.

Починаючи з 10.03.2016 заявлена Позивачем сума ПДВ у розмірі 1 995 961,00 грн вважається узгодженою та підлягає бюджетному відшкодуванню.

У свою чергу, суми нарахувань в ІКП, про які зазначає Апелянт, були сплачені за рахунок окремого перерахування Позивачем таких сум до бюджету, а не за рахунок зменшення суми, заявленої до бюджетного відшкодування у вересні-жовтні 2015 року.

Так, зокрема, як вбачається з матеріалів справи, податкові зобов`язання за декларацією від 21.03.2016 у розмірі 170 630 грн було сплачено Позивачем напряму до бюджету, відповідно до платіжного доручення № 1435 від 29.03.2016.

Відповідно до вказаного платіжного доручення Позивач сплатив суму 200 000 грн. за призначенням «ПДВ за лютий 2016». Ця сплата податку також відображена в ІКП (код операції 101 від 29.03.2016). У результаті, після сплати податкових зобов`язань за декларацією від 21.03.2016 у Позивача продовжувала обліковуватися переплата у розмірі 2 025 331 грн, що включала заявлену до бюджетного відшкодування суму 1 995 961,00 грн.

Аналогічно, нарахування за уточнюючим розрахунком від 22.04.2016 та штрафні санкції за ППР від 16.05.2016 були сплачені за рахунок сплати ПДВ до бюджету, а не за рахунок зменшення суми бюджетного відшкодування, заявленої у вересні-жовтні 2015 року.

Тобто, Позивач сплатив вказані грошові зобов`язання за податковою декларацією за лютий 2016 pоку, уточнюючим розрахунком від 22.04.2016 та ППР від 16.05.2016 шляхом окремого перерахування коштів напряму до бюджету.

Щодо податкових зобов`язань за ППР від 05.09.2016, то внаслідок застосування процедури оскарження таке ППР було скасовано Державною фіскальною службою України, а відповідні нарахування в ІКП в подальшому зняті (операція за кодом 369 від 11.11.2016).

Крім того, рішенням ДФС України № 23270/6/99-99-11-01-02-25 від 28.10.2016 ППР № від 05.09.2016 скасовано в повному обсязі.

Тобто, зменшення заявленої суми бюджетного відшкодування на суму 414 610 грн взагалі не могло відбутися через скасування відповідного нарахування податкових зобов`язань за ППР від 05.09.2016.

Отже, доводи Апелянт щодо зменшення суми бюджетного відшкодування в ІКП на суму 627 104,98 грн за рахунок списання у сплату ПДВ та штрафних санкцій не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи, зокрема відомостями з самого Витягу з ІКП Позивача, наданого Апелянтом під час розгляду цієї справи в суді першої інстанції.

13. Погодуючись з висновками суду першої інстанції щодо протиправності бездіяльності Відповідача-1 щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновку із зазначенням суми податку на додану вартість в розмірі 1 995 961,00 грн, яка підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ТОВ «Синтра Трейдінг», судова колегія також вважає правомірним застосування судом способу захисту порушеного права Позивача у вигляді стягнення з Державного бюджету України через ГУ ДКСУ у м. Києві на користь ТОВ «Синтра Трейдінг» відповідної заборгованість бюджету із відшкодування ПДВ.

14. При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що ефективне відновлення порушеного права Позивача на отримання бюджетного відшкодування, на захист якого він звернувся до суду з цим позовом, можливо лише в разі застосування судом способу захисту, який виключить необхідність повторного звернення Позивача до суду.

Втім, оскільки чинним законодавством передбачено внесення заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ до Тимчасового реєстру, але при цьому не передбачено механізму фактичного відшкодування сум ПДВ, то такі способи захисту як зобов`язання контролюючого органу надати висновок про підтвердження заявленої платником податків суми бюджетного відшкодування або внести заяву товариства до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не призведуть до ефективного відновлення порушеного права позивача.

15. Перевіряючи рішення суду першої інстанції у частині щодо стягнення на користь Позивача пені в порядку п. 200.23 ст. 200 ПК України, судова колегія зазначає, що право на нарахування пені пов`язано з набуттям відповідною сумою бюджетного відшкодування статусу узгодженої та перетворення її на бюджетну заборгованість.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 14.05.2020 у справі № 804/6138/16 та від 04.05.2022 у справі № 400/3455/19.

16. Враховуючи висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 04.05.2022 у справі № 400/3455/19 та усуваючи неповноту з`ясування судом першої інстанції обставин справи, колегія суддів установила, що заявлена Позивачем сума бюджетного відшкодування 1 995 961,00 грн набула статус узгодженої 10.03.2016. Тобто, це сума заборгованості.

Останнім днем строку повернення вказаного відшкодування Позивачу було 24.03.2016.

Згідно з п. 200.23 ст. 200 ПК України, застосуванню підлягає формула: розмір бюджетної заборгованості х (120% облікової ставки НБУ) / 365 (календарних днів у році) х кількість днів прострочення.

Спірний у цій справі період прострочення з 25.03.2016 (24.03.2016 - останній день, коли Позивач повинен був отримати відповідне відшкодування з бюджету) по 03.03.2020 (день звернення до суду з цим позовом). Тобто, спірний період складає 1440 днів.

Облікова ставка НБУ на момент виникнення пені- 22%, розрахункова ставка (відсоток річних) - 26,4% (це є 120% облікової ставки НБУ, тобто 120% від 22%).

Тобто, розмір пені становить 2078861,74 грн.

17. Таким чином, судом першої інстанції правомірно задоволення позовні вимоги в цій частині та стягнуто на користь Позивача заявлену ним пеню.

18. Доводи Апелянта про те, що за даними інформаційної системи органу ДПС відсутня можливість нарахування пені на суму залишку бюджетної заборгованості з відшкодування ПДВ, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані.

19. Твердження Апелянта про те, що відповідна пеня може бути стягнута протягом 1095 днів з дня виплати відповідного відшкодування, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки п. 200.23 ст. 200 ПК України прямо передбачено нарахування пені на суму заборгованості з моменту її виникнення.

Водночас, вказана норма не містить імперативного правила щодо можливості стягнення пені виключно після виплати суб`єкту господарювання належного йому бюджетного відшкодування з ПДВ.

20. Доводи Апелянта про те, що розрахунок, наведений Позивачем не відповідає вимогам законодавства, є безпідставними, оскільки такий розрахунок перевірений судом і відповідає вимогам вищенаведеної законодавчої норми.

Натомість, розрахунок, який Апелянт наводить у своїй скарзі, вимогам законодавства не відповідає, оскільки здійснений з урахуванням різних ставок НБУ у різні періоди, а не ставки НБУ на момент виникнення пені, як таке прямо передбачено . 200.23 ст. 200 ПК України.

21. Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

22. Перевіривши рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст. 308 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що рішення суду в частині розподілу судових витрат Апелянтом не оскаржується, а тому судом не перевіряється.

23. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

24. Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділ Державної податкової служби підлягає залишенню без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 жовтня 2021 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

25. З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділ Державної податкової служби - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 24 травня 2022 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Л.В. Губська

Є.І. Мєзєнцев