Справа № 173/593/22
Суддя: Новіченко Н. В.
Дата ухвалення: 2022-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №173/593/22
Провадження №2-а/173/5/2022
У Х В А Л А

24 травня 2022 р. м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Новіченко Н.В., розглянувши

позовну заяву ОСОБА_1

до Відділення поліції № 3 Кам`янського районного Управління поліції

Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області

про визнання незаконною та скасування постанови про накладення

адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Відділення поліції № 3 Кам`янського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі відповідач) про визнання незаконною та скасува ння постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 774131 від 22.04.2022.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10.05.2022 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу 10-ти денний строк для усунення недоліків з дня отримання ухвали та встановлено спосіб усунення недоліків шляхом подання до суду оригіналу платіжного документа (квитанції, платіжного доручення тощо) про сплату судового збору у розмірі 496, 20 грн.

Одночасно позивачу було роз`яснено, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повертається позивачеві.

Копія вищевказаної ухвали була направлена судом рекомендованим листом на адресу позивача, що зазначена у позовній заяві.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення (трек-номер 242, копія зазначеної ухвали повернулась до суду 20.05.2022 року із відміткою органу поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 6 ст. 251 КАС України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

До повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в ухвалах від 12.05.2022 у справі № 215/2571/21, від 28.04.2022 у справі № 215/6722/19, постанові від 24.11.2021 у справі № 280/228/20.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КАС України учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

При цьому, будь-яких заяв про зміну адреси місцезнаходження чи листування до суду від позивача не надходило.

Отже, враховуючи, що ухвалу суду від 10.05.2022 повернуто до суду з незалежних від суду причин, вказана ухвала вважається належним чином врученою адресату, а позивач вважається таким, що був належно повідомлений про залишення його позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Наведеними положеннями КАС України чітко обумовлений характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Однак, позивач у встановлений судом строк недоліки позовної заяви не усунув.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

При цьому, суд зазначає, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентними є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

У зв`язку з наведеним, повернення позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону, позивач має право на повторне звернення до суду із позовом.

З огляду на те, що позивачем не усунуто недоліків позовної заяви у визначений судом строк, суд, керуючись п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, дійшов висновку про необхідність повернення ОСОБА_1 позовної заяви.

Керуючись ст. 169 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 визнати неподаною та повернути позивачу.

2. Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Н.В. Новіченко