Справа № 160/7267/22
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2022-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

25 травня 2022 року Справа 160/7267/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., перевіривши у м. Дніпрі матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2022 року Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Комунального закладу Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно- консультативної допомоги з питань соціального захисту населення Дніпропетровської обласної ради, щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 недоплаченої суми щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2020 - 2021 роки;

- зобов`язати Відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2020 - 2021 роки у розмірі 14154 грн.

Позовна заява обґрунтована протиправною бездіяльністю відповідача відносно позивача щодо невиплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій у належному розмірі за 2020 - 2021 роки.

Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 160/7267/22 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ст. ст. 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За загальним правилом, встановленим частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

У позовній заяві позивач зазначила, що з 02.09.2019 по 29.05.2020 року, з 14.11.2020 року по 27.07.2021 року вона брала безпосередню участь у здійсненні заходів із збереження національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій області. Тому не мала можливості вчасно звернутись до суду за захистом своїх прав. На підтвердження вказаного, позивач надала довідку військової частини НОМЕР_1 від 10.09.2021 р. №982 про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсіч і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення.

Також, у прохальній частині позивач просила визнати причини пропуску строку для звернення до суду за захистом прав та законних інтересів поважними, та поновити даний строк.

Повно та всебічно дослідивши вищезазначену позовну заяву суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відлік строків для звернення з метою реалізації права на соціальний захист розпочинається з моменту отримання відповідним суб`єктом владних повноважень заяви особи, до якого додано пакет необхідних документів. У свою чергу, відлік строків для звернення до суду (у випадку незгоди особи з відповідним рішенням, дією чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду зазначеної заяви) розпочинається з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, крім випадків якщо інше прямо не передбачено законом.

Позивач у позовній заяві до суду зазначає, що відповідачем порушено верховенство права та проігноровано рішення Конституційного Суду України рішення від 27.02.2020 №3-р/2020.

Суд звертає увагу, що виплата допомоги до 5 травня є періодичним платежем, який виплачується щорічно, а отже, особа, отримуючи їх, є обізнаною щодо їх розміру і в разі незгоди має можливість оскаржити рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, які, на її думку, стали підставою для заниження розміру отримуваної нею допомоги.

За приписами статті 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у Постанові від 22.07.2021 р. у справі № 420/718/21.

Таким чином, кінцевий строк звернення до суду із цим позовом закінчився 30 березня 2021 року (шестимісячний строк починаючи з 30.09.2020 року).

Як вбачається з наданої довідки та відповідно до тверджень позивача, вона брала безпосередню участь у здійсненні заходів із збереження національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій області по 27.07.2021 року.

Тобто, після 27.07.2021 р. нічого не заважало позивачу звернутися до суду з адміністративним позовом щодо поновлення права стосовно недоплаченої суми щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2020 р.

При цьому, позовну заяву до суду подано 22.02.2022 р., згідно поштового трекеру (51 5).

Порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися" дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся по його захист до суду, недостатньо.

Суд зазначає, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Отже, позивач будучи обізнаним про порушення його прав, свобод чи інтересів стосовно виплати разової щорічної грошової допомоги до 5 травня в 2020 році, у встановлений законодавством строк звернення до суду не звернувся, доказів обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з цим позовом суду не надав.

У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії» та «Девеер проти Бельгії» Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 року у справі «Мельник проти України» зазначив, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності.

Враховуючи, що позивач отримавши спірну виплату повинен був дізнатися про порушення своїх прав ще у 2020 році при отриманні допомоги, проте, через триваючу пасивну поведінку відносно своїх прав пропустила строк звернення до суду, суд не знаходить поважних підстав для його поновлення.

В разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку (ч.1 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України).

Вищенаведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам, встановленим ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч.1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України).

За таких обставин, суд вважає, за необхідне, дану позовну заяву залишити без руху із наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 160, 161, 169, 171, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Визнати підстави пропуску строку звернення до суду із даною позовною заявою, викладені у заяві позивача про поновлення строку звернення до суду за 2020 рік неповажними.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Запропонувати позивачу протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали надати до суду:

- заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку та доказів на їх підтвердження щодо існування дійсних, істотних обставин, що об`єктивно перешкоджали позивачеві звернутися до суду із означеним позовом щодо отримання одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України та пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до ч.2 ст.293 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху в самостійному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Боженко