Справа № 381/1124/22
Суддя: Соловей Г. В.
Дата ухвалення: 2022-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

про залишення заяви без руху

24 травня 2022 року м. Фастів

Суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Соловей Г.В., вивчивши матеріали клопотання/заяви позовної заяви ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

20.05.2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з заявою про зобов`язання вчинити дії. Своє звернення мотивував тим, що 30.04.2022 року він звернувся до командира третього зводу ОСОБА_2 , щоб йому надали довідку, що приймав участь у патрулюванні Фастівської територіальної громади з 25.02.2022 року по 13.03.2022 року. Приїхавши до штабу, ОСОБА_3 зайшов в приміщення і написав рапорт про те, що заявник приймав участь у патрулюванні. Після того, як ОСОБА_4 , зайшов до командира Фастівської добровільчої територіальної громади ОСОБА_5 , заявник почув спір і зайшов в кабінет, де ОСОБА_6 доказував, що він не приймав участь у патрулюванні та погрожував. На підставі викладеного просить суд, зобов`язати командира Фастівської добровільчої територіальної громади ОСОБА_5 видати довідку, що заявник перебував у територіальній дружині і приймав участь у патрулюванні з 24.02.2022 року по 13.03.2022 року.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 171 КАС України, передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 цього Кодексу.

Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб та повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені статтями 160, 161 КАС України.

Норми статей 160, 161 КАС України, не містять виключень і поширюються на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв`язку з чим недотримання положень даних норм свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам Закону.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

При цьому, всупереч вказаним вимогам закону, статус ОСОБА_1 визначено, як «заявник».

Пунктом другим ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Проте в порушення даних вимог, заява взагалі не містить сторону відповідача, як і інших учасників справи (за наявності), їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Згідно положень ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень, прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина друга статті 5 КАС України).

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин; вирішуючи спір суд повинен встановити, що у зв`язку з прийнятим рішенням, вчиненням дії чи допущенням бездіяльності суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи інтереси особи у сфері публічно-правових відносин; при цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Розгляду та задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Пунктом п`ятим ч. 5 ст. 160 КАС України, передбачено, що в позовній заяві зазначають виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Статтею 72 КАС України, визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 73 КАС України).

У даному випадку заявник ОСОБА_1 не надав суду доказів існування публічно-правового спору між ним та іншою стороною (відповідачем), а також доказів в підтвердження того, що відповідач порушує його права та відмовляється здійснити відповідні дії.

Частиною третьою ст. 3 КАС України визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. В поданій до суду заяві ОСОБА_1 не посилається на порушені норми права (статті Закону, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами), а лише констатує обставини, на його думку, порушених прав.

Згідно пункту 6 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору.

При вивченні матеріалів заяви всупереч вищенаведеної норми, відсутні відомості про вжиття заявником заходів досудового врегулювання спору.

Крім того, відповідно до п. 11 ч. 5 ст.160 КАС України, в позовній заяві зазначаються: власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, однак такого підтвердження матеріали заяви також не містять.

Враховуючи вищенаведене, вказані обставини позбавляють суд можливості відкрити провадження у справі.

Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160 і 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху , який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.169 КАС України,

УХВАЛИВ:

Клопотання/заяву позовної заяви ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Встановити термін для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений строк, заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Головуючий суддя Г.В. Соловей