Справа № 240/32019/21
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2022-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2022 року м. Житомир справа № 240/32019/21

категорія 112030500

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Попової О. Г., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом у якому після уточнення позовних вимог, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства юстиції України №75398/75915-24-21/16.3.2 від 06.09.2021 про повернення матеріалів щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги;

- зобов`язати Міністерство юстиції України повторно розглянути документи про призначення і виплату одноразової грошової допомоги, призначити йому виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" та Порядку умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджених наказам Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4 в сумі 204300 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за результатами розгляду питання про призначення і виплату йому одноразової грошової допомоги відповідачем прийнято неправомірне рішення, оскільки другу групу інвалідності йому встановлено довічно внаслідок захворювання, яке пов`язане з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Відповідно свідоцтва про хворобу № 416/Зв від 27.12.2016 захворювання пов`язане з проходженням служби в ОВС, у зв`язку із чим він має право на отримання одноразової грошової допомоги передбаченої Законом України "Про Національну поліцію" та Порядком умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджених наказам Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 04 січня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали.

08 лютого 2022 року до відділу документального забезпечення суду у строк та в порядку, визначеному КАС України відповідач направив до суду відзив на позовну заяву у якому зазначив, що у позивача відсутні правові підстави на отримання одноразової грошової допомоги, звернув увагу, що відповідно до підпункту п`ятого пункту 5 розділу 3 Порядку № 4 для виплати одноразової грошової допомоги надається саме копія постанови відповідної Військово-лікарської комісії. Наголосив, що вимога про призначення та виплату позивачеві одноразової грошової допомоги є формою втручання в дискреційні повноваження та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 07.01.1981 по 25.01.2013 проходив службу в органах внутрішніх справ, з 10.08.2015 по 31.01.2017 - в Державній кримінально-виконавчій службі України.

При первинному огляді МСЕК позивачу з 07.04.2017 встановлена ІІ група інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно свідоцтва про хворобу № 416/3в від 27.12.2016, захворювання позивача пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

18 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся із заявою (рапортом) до Державної Установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" щодо виплати одноразової грошової допомоги.

Комісією "Генеральної дирекції Державної кримінально-виконавчої служби України", було прийнято рішення, оформлене протоколом від 06.03.2020 №3-20 у якому вона дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, оскільки група інвалідності пов`язана із виконанням службових обов`язків з ліквідації аварії на ЧАЕС.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням позивач звернувся до суду для його оскарження.

Так, постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року по справі № 240/9100/20 визнано протиправним та скасовано вищевказане рішення комісії Державної установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" та зобов`язано скласти та надіслати до Міністерства юстиції України висновок щодо можливості призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності. Зобов`язано Міністерство юстиції України розглянути документи та прийняти одне з рішень, передбачених пунктом 9 Порядку №850, про призначення або про відмову в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності.

Постановою суду апеляційної інстанції від 10 червня 2021 року скасовано вищевказане рішення суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення державної установи Генеральної дирекції Державної кримінально-виконавчої служби України, її комісії оформлене протоколом №3-20 від 06.03.2020 про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про призначення і виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850 та зобов`язано державну установу Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України подати матеріали до Міністерства юстиції України про призначення і виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності відповідно до Закону України "Про національну поліцію", Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №4 від 11.01.2016. Зобов`язано Міністерство юстиції України розглянути питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності, та прийняти рішення за наслідком такого розгляду відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року №4.

На виконання вищевказаного рішення суду апеляційної інстанції Державна установа Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України подала матеріали до Міністерства юстиції України про призначення і виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності.

Листом №75398/75915-24-21/16.3.2 від 06.09.2021 Міністерство юстиції України розглянуло питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності та прийняло рішення про повернення матеріалів, оскільки останні не містять права на її призначення та виплату відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 року №4.

Не погоджуючись з вищевказаним рішення позивач звернувся до суду з даним позовом.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

07.11.2015 набрав чинності Закон України "Про Національну поліцію" (далі Закон № 580-VIII).

Згідно з пунктом 5 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних Закон України "Про Національну поліцію" визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію" (далі - Закон № 565-XII) .

Відповідно до пункту 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних Закон України "Про Національну поліцію" право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Закон України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності України "Про Національну поліцію".

Відповідно до ст. 23 Закону № 565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, зокрема, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленогозакономдля працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання зазначеної норми постановою Кабінету Міністрів України затверджено "Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" №850 від 21 жовтня 2015 року.

Згідно з п. 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до п. 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IІ групи.

Згідно з п. 5 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII (набрав чинності 07 листопада 2015 року) визнано таким, що втратив чинність Закон № 565-XII.

Разом з тим, за змістом п. 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом № 565-XII зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 580-VIII.

Згідно ч. 1ст. 97 Закону № 580-VIII одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:

1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті працівника поліції внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;

2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;

3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції відповідно до цього Закону, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань поліції відповідно до цього Закону, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;

6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Частиною 2 ст. 97 Закону № 580-VIII встановлено, що порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97 - 101 Закону України "Про Національну поліцію", наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4 затверджено Порядок, який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Згідно наказу Міністерства внутрішніх справ України від 12.09.2016р. №916 "Про внесення зміни до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського стосовно випадків, за яких призначається одноразова грошова допомога" пункт 5 розділу I доповнено підпунктом 4 змісту щодо пов`язаності інвалідності поліцейського з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що є обставиною, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (п. 3 розділу ІІІ Порядку № 4).

Відповідно до пункту 5 розділу III Порядку №4 для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Так, з матеріалів справи встановлено, що позивач з 25.01.2013 проходив службу в органах МВС України в Житомирській області, а з 10.08.2015 по 31.01.2017 у Державній пенітенціарній службі України.

18.01.2020 позивач звернувся з заявою (рапортом) до Державної установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" щодо виплати одноразової грошової допомоги згідно п. 4 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" .

Відповідно до пп. 5 пункту 5 розділу III Порядку №4, для виплати ОГД у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає:

1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності;

2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках);

3) довідку органу, установи, організації, підрозділу, яким попередньо було здійснено виплату ОГД із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати);

4) копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

5) копію постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

6) копії акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

7) копію посвідчення інваліда війни (за наявності);

8) копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

9) копію документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

З матеріалів справи встановлено, що позивачем на момент звернення з заявою (рапортом) щодо виплати одноразової грошової допомоги дотримано вимоги підпункту п`ятого пункту 5 розділу 3 Порядку № 4, зокрема надано копію постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, а саме: свідоцтво про хворобу №416/Зв, а відтак посилання відповідача на невиконання вищевказаних вимог закону є безпідставними.

Крім того, встановлено, що 19.02.2020 комісією "Генеральної дирекції Державної кримінально-виконавчої служби України" з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення або інвалідності осіб рядового і начальницького складу ДКВС України, надіслано запит до голови медичної військово-лікарської комісії ДУ "ТМО МВС України по Київській області" від 11.02.2020 №327.

Зі змісту відповіді начальника ДУ "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Київській області" від 27.02.2020 №33/30-174 встановлено, що захворювання, пов`язане з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; захворювання, пов`язане з проходженням служби в ОВС.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію", так статті 97 Закону "Про Національну поліцію "право на отримання одноразової грошової допомоги виникає з часу встановлення інвалідності.

Відповідно до пункту 15 Прикінцевих положень Закону України "Про Національну поліцію" право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Таким чином, оскільки право на отримання одноразової грошової допомоги виникає з часу встановлення інвалідності, тому правила пункту 15 Прикінцевих положень Закону України "Про Національну поліцію "поширюються виключно на тих працівників поліції, яким інвалідність встановлена до 07.11.2015 - часу набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Оскільки інвалідність позивача встановлено з 07.04.2017, тому при визначенні права позивача на отримання одноразової грошової допомоги норми Закону України "Про міліцію" та прийнятого на його виконання Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції від 21.10.2015 №850 застосуванню не підлягають.

У зв`язку із тим, що позивача звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України з 30.01.2017 відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" та п. 5 ст. 23 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України", то на нього, як на поліцейського, поширюються норми Закону № 580-VIII, у зв`язку з чим він має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно ст. 97 Закону № 580-VIII та Порядку № 4.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії міститься, зокрема, у постанові Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.02.2019 справа №822/764/18.

Крім того, суд зазначає, що право позивача на отримання одноразової грошової допомоги згідно п. 4 ч. 1 статті 97 Закону № 580-VIII та Порядку № 4 підтверджено постановами Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року по справі №240/9066/19 та від 10 червня 2021 року по справі №240/9100/20.

Щодо позиції відповідача про дискреційність повноважень Міністерства юстиції України щодо прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги, суд зазначає наступне.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Ради Європи № П (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради Європи від 11.03.1980 року, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Також, у своєму рішенні від 16.09.2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Отже, дискреційність суб`єкта владних повноважень передбачає його виключну компетенцію та законну свободу дій у момент прийняття рішення та/або вчинення певної дії. Після прийняття рішення та/або вчинення певної дії дискреційні повноваження такого суб`єкта вичерпуються (припиняються), а у результаті неминуче настають правові наслідки.

У той же час, завданням судової гілки влади є захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав, зокрема з боку суб`єктів владних повноважень, що віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Тобто, за наявності прийнятого рішення та/або вчиненої дії суб`єктом владних повноважень у разі встановлення судом їх протиправності, зобов`язання такого суб`єкта вчинити певні дії, не є втручанням в його дискреційні повноваження, адже останнім вже реалізовано свою дискреційність та обрано одне з кількох юридично допустимих рішень. У свою чергу, завданням суду є надати правову оцінку такій реалізації та обраному рішенню.

У спірних правовідносинах, які є предметом розгляду даної справи, відповідач - суб`єкт владних повноважень вже висловив свою правову позицію, відмовивши позивачу у призначенні одноразової допомоги, що на підставі наведеного вище, визнано судом протиправним. Тому, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення, і це прямо передбачено частиною третьою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності своїх рішень.

У підсумку, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача, у зв`язку із чим, позовні вимоги вважає такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства юстиції України №75398/75915-24-21/16.3.2 від 06.09.2021 про повернення матеріалів щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності.

Зобов`язати Міністерство юстиції України повторно розглянути документи про призначення і виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , призначити йому виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджених наказам Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4 в сумі 204300 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Г. Попова

20 травня 2022 р.