Справа № 360/4630/21
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року справа №360/4630/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: судді-доповідача Гайдара А.В., суддів Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2021 р. у справі № 360/4630/21 (головуючий І інстанції Т.І. Чернявська) за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації (далі відповідач, УПСЗН) в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення, викладене у формі повідомлення Управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації Луганської області від 15 липня 2021 року № 53 про відшкодування коштів переплаченої державної допомоги, яким проведено перерахунок розміру щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання, загально переплаченої суми за період з 11 червня 2020 року по 10 червня 2021 року у розмірі 7565,27 грн;

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації Луганської області щодо утримання з адресної допомоги, що виплачується ОСОБА_1 , суми в розмірі 7565,27 грн як зайво сплаченої;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації Луганської області повернути на користь ОСОБА_1 суми адресної допомоги, що виплачуються ОСОБА_1 , утримані як зайво сплачені на підставі повідомлення від 15 липня 2021 року № 53 про відшкодування коштів переплаченої державної допомоги.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року позов задоволено частково, а саме суд:

визнав протиправним та скасував рішення Управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації Луганської області від 15 липня 2021 року без номеру Про проведення перерахунку та повернення зайво нарахованих коштів, прийняте відносно ОСОБА_1 ;

визнав протиправними дії Управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації Луганської області щодо утримання з 01 серпня 2021 року з щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, що виплачується ОСОБА_1 , як уповноваженому представнику сім`ї, суми зайво виплаченої допомоги за період з 11 червня 2020 року по 10 червня 2021 року;

зобов`язав Управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації Луганської області повернути ОСОБА_1 , як уповноваженому представнику сім`ї, утримані на підставі рішення від 15 липня 2021 року без номеру Про проведення перерахунку та повернення зайво нарахованих коштів з 01 серпня 2021 року з щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, суми зайво сплаченої адресної допомоги за період з 11 червня 2020 року по 10 червня 2021 року;

стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації Луганської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Відмовив в задоволенні решти позовних вимог.

Відповідач не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції через порушення норм матеріального і процесуального права та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у відповідності до приписів Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 (далі - Порядок № 505) призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг проводиться за першим зверненням особи, в подальшому при наступних зверненнях за призначенням грошової допомоги проводиться лише подовження виплати. Перегляд заяв про призначення здійснюється лише у випадку втрати працездатності особою, що звертається із заявою або особою, що входить до складу сім`ї заявника.

Винятком лише є п. 12 Порядку № 505 (зі змінами, внесеним Постановою КМУ від 31.03.2015 № 212), яким встановлено, що виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім`ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.

Апелянт наголошує, що право на отримання грошової допомоги позивач втратив 04.06.2015, так як протягом періоду з 05.12.2014 по 04.06.2015 не працевлаштувався, в тому числі за допомогою центру зайнятості, а також не повідомив у встановлений строк про обставини, що могли вплинути на виплату грошової допомоги, а тому правових підстав для поновлення даного права не було.

Керуючись нормами Порядку № 505 зайво нараховані та виплачені позивачу кошти щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг вирішено врахувати у наступних виплатах у розмірі 20% від призначеної суми до повного погашення переплаченої суми. Отже, дії апелянта є законними та обґрунтованими з урахуванням усіх обставин та відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) як уповноважений представник сім`ї звернувся до Управління соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації з заявою від 15 вересня 2020 року, зареєстрованою за № 496, про призначення щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, додавши до неї копії довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, дві довідки з місця навчання дітей (арк. спр. 58-66).

Рішенням Управління соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації від 23 листопада 2020 року б/н про призначення допомоги переміщеним особам на проживання призначено допомогу переміщеним особам на проживання на період з 11 червня 2020 року по 10 грудня 2020 року у загальному розмірі 4884,00 грн; до розрахунку включено ОСОБА_1 як працездатну працюючу з 04 січня 2019 року особу (розмір допомоги 442,00 грн), ОСОБА_2 як дитину до 18 років (розмір допомоги 1000,00 грн), ОСОБА_3 як дитину до 18 років (розмір допомоги 1000,00 грн), ОСОБА_4 як дитину до 18 років (розмір допомоги 1000,00 грн), ОСОБА_1 як особу, яка здійснює догляд за дитиною до трьох років (розмір допомоги 442,00 грн), ОСОБА_5 як дитину до 18 років (розмір допомоги 1000,00 грн) (арк. спр. 57).

11 грудня 2020 року позивач як уповноважений представник сім`ї звернувся до Управління соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації з заявою від 11 грудня 2020 року, зареєстрованою за № 753, про призначення щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, додавши до неї копії довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, довідки з місця навчання дітей та довідку з місця роботи (арк. спр. 93 зв.-99).

Рішенням Управління соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації від 14 грудня 2020 року б/н про призначення допомоги переміщеним особам на проживання призначено допомогу переміщеним особам на проживання на період з 11 грудня 2020 року по 10 червня 2021 року у загальному розмірі 4884,00 грн; до розрахунку включено ОСОБА_1 як працездатну працюючу з 04 січня 2019 року особу (розмір допомоги 442,00 грн), ОСОБА_2 як дитину до 18 років (розмір допомоги 1000,00 грн), ОСОБА_3 як дитину до 18 років (розмір допомоги 1000,00 грн), ОСОБА_4 як дитину до 18 років (розмір допомоги 1000,00 грн), ОСОБА_1 як особу, яка здійснює догляд за дитиною до трьох років (розмір допомоги 442,00 грн), ОСОБА_5 як дитину до 18 років (розмір допомоги 1000,00 грн) (арк. спр. 92).

Рішенням начальника Управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації Луганської області від 15 липня 2021 року б/н Про проведення перерахунку та повернення зайво нарахованих коштів відповідно до абзацу шостого пункту 11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 (зі змінами), внутрішньо переміщеним особам призначається і виплачується щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг вирішено провести перерахунок допомоги заявнику внутрішньо переміщеній особі ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_3 (арк. спр. 29, 88).

Повідомленням від 15 липня 2021 року № 53 Управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації Луганської області повідомило позивача про те, що в результаті перевірки правильності призначення щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання виявлено, що право на отримання допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за категорією працездатна особа ОСОБА_1 було втрачено в перший шестимісячний період отримання допомоги з 05 грудня 2014 року по 04 квітня 2015 року. Спеціалістами управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації Луганської області здійснена перевірка особової справи отримувача щомісячної допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, під час якої встановлено, що з 11 червня 2020 року по 10 червня 2021 року позивачу зайво виплачено кошти у вигляді щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання на загальну суму: 7565,27 грн. Управлінням соціального захисту населення проведено перерахунок розміру щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання, до повного погашення переплаченої суми. Переплачені позивачу кошти в сумі 7565,21 грн будуть враховані у наступних виплатах щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання, до повного погашення переплаченої суми (арк. спр. 24).

Відповідно до протоколу про індивідуальний перерахунок від 15 липня 2021 року б/н сума переплаченої допомоги ОСОБА_1 за період з червня 2020 року по червень 2021 року складає 7565,27 грн (арк. спр. 30).

Протоколом введення виконавчого листа та дані про існуючі відрахування від 15 липня 2021 року б/н з призначеної ОСОБА_1 допомоги 4442,00 грн підлягає відрахуванню переплата в загальній сумі заборгованості 7565,27 грн у розмірі 20 % щомісячно починаючи з 01 серпня 2021 року (арк. спр. 89).

Згідно з довідкою Управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації Луганської області від 23 липня 2021 року б/н ОСОБА_1 у період з червня 2020 року по червень 2021 року виплачено допомогу переміщеним особам на проживання у загальному розмірі 59755,33 грн (а.с. 31).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку про неправомірність дій відповідача щодо утримання адресної допомоги.

Спірним питанням у даній адміністративній справі є право позивача на отримання щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» 20 жовтня 2014 року № 1706-VII (далі - Закон № 1706-VII), внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 4 Закону № 1706-VII, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Кожна дитина, у тому числі яка прибула без супроводження батьків, інших законних представників, отримує довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що статус внутрішньо переміщеної особи підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, тобто, зазначений документ до його скасування або закінчення терміну дії підтверджує той факт що особа самостійно покинула своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, (далі - грошова допомога) визначений Порядком № 505 (пункт 1).

За пунктом 2 Порядку № 505 (у редакції на час звернення з заявою), грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Згідно до пункту 3 Порядку № 505, грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах: для осіб, які отримують пенсію, та інших осіб, які досягли пенсійного віку (крім осіб з інвалідністю), дітей, осіб, які досягли 18-річного віку та продовжують навчання за денною формою в закладах освіти, що забезпечують здобуття повної загальної середньої, професійної (професійно-технічної) або вищої освіти, до закінчення таких закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, - 1000 гривень на одну особу (члена сім`ї); для осіб з інвалідністю I групи та дітей з інвалідністю - 130 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю II групи - 115 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю III групи - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї).

Загальний розмір допомоги на сім`ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім`ї та не може перевищувати 3000 гривень, для сім`ї, до складу якої входить одна особа з інвалідністю або дитина з інвалідністю, - 3400 гривень, для багатодітної сім`ї - 5000 гривень. Загальний розмір допомоги на сім`ю, до складу яких входять двоє і більше осіб з інвалідністю (дітей з інвалідністю), максимальним розміром не обмежується.

Якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією, поданою компетентним органом.

Особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.

За п.5 Порядку, для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї до уповноваженого органу із письмовою заявою, складеною у довільній формі, про надання грошової допомоги і подає документи, визначені цим пунктом.

Уповноважений представник сім`ї пред`являє посадовій особі уповноваженого органу паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку.

Якщо документи, подані уповноваженим представником сім`ї, не відповідають вимогам цього Порядку, уповноважений орган протягом семи робочих днів після отримання таких документів надсилає у письмовому вигляді уповноваженому представнику сім`ї інформацію про відмову у призначенні грошової допомоги з обґрунтуванням причин такої відмови (абзац 17 пункту 5 Порядку № 505).

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що законодавством передбачено право позивача, як внутрішньо переміщеної особи, яка стоїть на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення отримати грошову допомогу на себе та членів сім`ї, з дня звернення з заявою за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців з можливістю призначення вказаної допомоги на наступний шестимісячний строк.

Пунктом 6 Порядку №505 передбачені підстави, коли грошова допомога не призначається, а саме: будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану; будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у сумі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Грошова допомога не призначається на члена сім`ї: який перебуває на повному державному утриманні в будинку дитини, дитячому будинку, дитячому будинку-інтернаті, психоневрологічному інтернаті, будинку-інтернаті для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю, спеціальному будинку-інтернаті системи соціального захисту населення; який перебуває на повному державному утриманні в школі-інтернаті, закладі спеціалізованої освіти військового (військово-спортивного) профілю; який відбуває покарання в місцях позбавлення волі.

Суд зазначає, що вищенаведеною нормою на час звернення позивача з заявою щодо призначення виплати на наступний період, встановлений вичерпний перелік підстав для відмови у її призначенні, серед яких відсутня така підстава, як звернення особи за призначенням грошової допомоги після припинення її виплати даній особі відповідно до пункту 7 цього Порядку.

Відповідно до п.7 Постанови №505, якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

У разі звільнення та подальшого непрацевлаштування працездатного члена сім`ї грошова допомога на цього члена сім`ї через два місяці з дня, що настає за днем звільнення, зменшується на 50 відсотків, а через чотири місяці з дня, що настає за днем звільнення, - припиняється.

Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов`язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.

Для отримання інформації про періоди реєстрації працездатних членів сім`ї, яким призначено грошову допомогу, у державній службі зайнятості, Мінсоцполітики щомісяця до 25 числа подає в електронному вигляді перелік таких осіб державній службі зайнятості, яка протягом 10 календарних днів подає Мінсоцполітики інформацію про періоди реєстрації цих осіб як безробітних чи осіб, які шукають роботу.

Для контролю за фактом працевлаштування працездатних членів сім`ї, яким призначено грошову допомогу (в тому числі за направленням державної служби зайнятості), Мінсоцполітики щомісяця до 25 числа подає в електронному вигляді перелік таких осіб Пенсійному фонду України, який протягом 10 календарних днів подає Мінсоцполітики інформацію з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин (абзац 1 пункту 11 Порядку № 505).

За приписами п.12 Порядку №505, виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: подання уповноваженим представником сім`ї заяви про припинення виплати грошової допомоги; надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім`ї протягом чотирьох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють; зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи; виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги; у разі смерті внутрішньо переміщеної особи.

Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім`ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.

Тобто, вказана норма встановлює строки звернення до відповідача з заявою щодо поновлення виплати припиненої допомоги у період на який вона призначалась (шість місяців), а не нового призначення у новому періоді.

Суд зазначає, що зазначеним Порядком відокремлено поняття, підстави та порядок призначення грошової допомоги та поновлення раніше припинених виплат.

Приймаючи спірні рішення, відповідач виходив з тлумачення абзацу 10 пункту 3 Порядку № 505, таким чином, що особа, якій виплату грошової допомоги припинено відповідно до пункту 7, назавжди втрачає право на майбутнє отримання такої допомоги.

За приписами абзацу 10 п. 3 Порядку № 505, особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.

Проаналізувавши наведені законодавчі норми, суд дійшов до висновку, що якщо виплата грошової допомоги була спочатку зменшена вдвічі, а потім припинена з підстав, зокрема, не працевлаштування внутрішньо переміщеної особи протягом двох місяців з дня призначення виплати такої допомоги, то грошова допомога на наступний строк не призначається, тобто не призначається тільки на наступний шестимісячний строк, при цьому, тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі непрацевлаштованої (безробітної) особи, а у разі якщо така особа працевлаштувалась і її статус не суперечить зазначеним вище пунктам Порядку, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

Вказаний підхід відповідає не тільки нормам вищенаведеного Порядку, але також відповідає духу та меті надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, які полягають в тому, що така допомога протягом послідових шестимісячних періодів надається всім внутрішньо переміщеним особам або сім`ям внутрішньо переміщених осіб, які працевлаштувалися на новому місці проживання та не є власниками житлових приміщень, розташованих в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, або не мають на депозитному банківському рахунку коштів у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

З огляду на зазначене, у випадку такого звернення працевлаштованої особи органи соціального захисту населення повинні розглянути цю заяву і призначити грошову допомогу, якщо відсутні обставини, що виключають таке призначення, передбачені Порядком № 505.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 0 5 червня 2018 року у справі №738/2163/16-а, від 16 квітня 2019 року у справі №243/6470/17.

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 від 23 вересня 2004 року, довідок Новопсковського професійного аграрного ліцею Луганської області від 14 червня 2021 року № 114 та від 10 серпня 2021 року № 149, позивач з 04 січня 2019 року по теперішній час працює у Новопсковському професійному аграрному ліцеї Луганської області на посаді інженера-електроніка (арк. спр. 14, 51-52, 80).

Отже, у відповідача були відсутні правові підстави для висновку щодо наявності підстав для непризначення грошової допомоги позивачу з 04 січня 2019 року, посилаючись на п. 3, 7 Порядку 505.

Таким чином відповідачем протиправно прийнято рішення від 15 липня 2021 року б/н про проведення перерахунку та повернення зайво нарахованих коштів та вчинено дії щодо відрахування з 01 серпня 2021 року з щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам зайво виплачених коштів за період з 11 червня 2020 року по 10 червня 2021 року у загальному розмірі 7565,27 грн.

Згідно зі статтею 22 Конституції України, закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави.

Так, Конституційний суд України у своєму Рішенні N 8-рп/2005 від 11 жовтня 2005 року (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) зазначив, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, з необхідністю вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним, шляхом:

- визнання протиправним та скасування рішення Управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації Луганської області від 15 липня 2021 року без номеру Про проведення перерахунку та повернення зайво нарахованих коштів, прийняте відносно ОСОБА_1 ;

- визнання протиправними дії Управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації Луганської області щодо утримання з 01 серпня 2021 року з щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, що виплачується ОСОБА_1 , як уповноваженому представнику сім`ї, суми зайво виплаченої допомоги за період з 11 червня 2020 року по 10 червня 2021 року;

- зобов`язання Управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації Луганської області повернути ОСОБА_1 , як уповноваженому представнику сім`ї, утримані на підставі рішення від 15 липня 2021 року без номеру Про проведення перерахунку та повернення зайво нарахованих коштів з 01 серпня 2021 року з щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, суми зайво сплаченої адресної допомоги за період з 11 червня 2020 року по 10 червня 2021 року.

Стаття 316 КАС України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2021 р. у справі № 360/4630/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 23 травня 2022 року.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць