Справа № 460/453/22
Суддя: О.Р. Гресько
Дата ухвалення: 2022-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 травня 2022 року м. Рівне №460/453/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.Р. Греська, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

доВідділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області
про визнання протиправною та скасування постанови,
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулася фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовом до Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №325047 від 30.11.2021.

За змістом позовної заяви вимоги ґрунтуються на тому, що на момент проведення перевірки у водія, що керував належним їй транспортним засобом, були наявні всі необхідні документи на здійснення пасажирських перевезень, в тому числі, велася та була наявна індивідуальна контрольна книжка водія. Однак, посадові особи відповідача окрім посвідчення водія ніяких інших документів не вимагали для пред`явлення.

Ухвалою від 09.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву. На обґрунтування поданого відзиву зазначив, що під час проведення рейдової перевірки здійснювалася перевірка наявності у водія транспортного засобу, що належить позивачу, тільки документів, що передбачені законодавством, зокрема карта водія (цифровий тахограф). Про це порушення був правомірно складений акт проведення перевірки додержання законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Як наслідок, була розглянута справа про порушення законодавства про автомобільний транспорт і прийнята постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу. Позивач у встановлений чинним законодавством спосіб був повідомлений про розгляд справи, однак не з`явився на визначену дату. Тому відповідач вказує на правомірність прийняття оскаржуваної постанови і просив суд відмовити в задоволенні позову.

Позивач подав відповідь на відзив у якому додатково зазначив, що водій під час проведення рейдової перевірки мав при собі всі необхідні документи, включно із дорожнім листом №145 від 23102021 та індивідуальною контрольною книжкою водія від 23.10.2021. Крім того вказав, що зі змісту оскаржуваних постанов неможливо встановити, за вчинення якого саме порушення відповідачем притягнуто позивача до відповідальності, а також те, що оскаржувана постанова не містить посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує її винесення.

Також позивач вважає, що враховуючи обставину, що на момент проведення перевірки у водія був справний тахограф, однак був відсутній чіп для зчитування інформації, який на момент перевірки виготовлявся, забезпечивши водія індивідуальною контрольною книжкою водія, яка велася ним на момент перевірки, позивач забезпечила ведення робочого часу та відпочинку.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 24.05.2022 замінено відповідача у справі №460/453/22 Поліське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки його правонаступником - Відділом державного нагляду (контролю) у Рівненській області.

Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

23.10.2021 посадовими особами Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, відповідно до направлення на перевірку №013392 від 13.10.2021, на 132 км автомобільної дороги М19 проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів.

В межах проведення рейдової перевірки був зупинений належний позивачу транспортний засіб марки Mercedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , з метою перевірки документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

В ході перевірки встановлено, що з використанням транспортного засобу марки Mercedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1 , що належить позивачу, надавалися послуги з нерегулярних пасажирських перевезень за маршрутом м. Ковель м. Київ без документів, перелік яких визначено статтею 48 Закону України Про автомобільний транспорт, а саме: відсутня картка водія.

Вказане вище порушення зафіксовано в акті №312357 проведення перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 23.10.2021.

Позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлене повідомлення №98141/722.4/24-21 від 22.11.2021 про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт 30.11.2021.

Відповідно до трекінгу поштових відправлень за №070 повідомлення про розгляд справи отримано позивачем 29.11.2021.

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт в. о. начальника Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки прийнята постанова від 30.11.2021 №325047 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн.

Не погоджуючись з правомірністю винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач подав позов до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19, ст. 55 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 1, ч. 3 ст. 6 Закон України Про автомобільний транспорт автомобільний перевізник це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту, забезпечує: формування та реалізацію державної політики у сфері автомобільного транспорту; нормативно-правове регулювання; визначення пріоритетних напрямів розвитку автомобільного транспорту.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до п. 8 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно зі ст.2 Закону України Про автомобільний транспорт, законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України Про транспорт, Про дорожній рух, чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Як встановлено судом, 30.11.2021 відповідачем прийнято постанову №325047 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн, на підставі акту від 23.10.2021 №312357.

З акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом від 23.10.2021 №312357 слідує, що під час перевірки транспортного засобу марки Mercedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1 виявлено, в тому числі, порушення, відповідальність за які передбачена ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт, - надання послуг з нерегулярних пасажирських перевезень по маршруту м. Ковель м. Київ транспортним засобом, обладнаним повіреним (цифровим) контрольним пристроєм (тахографом), за відсутності на момент перевірки необхідних документів, передбачених ст. 39 Закону України Про автомобільний транспорт, а саме: картки водія.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 затверджене Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - Положення).

Згідно із п. 1.2, 1.3, 6.1, 6.2, 6.3 це Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку.

Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

Облік робочого часу водіїв здійснюється на основі табеля обліку використання робочого часу. Перевізник, який використовує водіїв за наймом, щомісяця складає графік змінності водіїв, веде відомість обліку робочого часу та відпочинку водія (додаток 2), у якій щодо кожної робочої зміни зазначаються планові та фактичні дані щодо маршруту, початок та кінець робочої зміни.

Водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв.

Згідно із ст. 18 Закону України Про автомобільний транспорт, з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

В розумінні вказаної норми права контроль за роботою водіїв повинен здійснюватися роботодавцем незалежно від протяжності маршрутів та інших обставин.

Згідно з визначенням Положення, тахограф - контрольний пристрій, який встановлюється на ТЗ для показу та реєстрації інформації про рух ТЗ.

Іншим способом контролю водіїв є індивідуальна контрольна книжка, яка відображає відомості про тривалість змінного періоду керування.

Чинним законодавством відсутність контролю робочого часу щодо певної категорії водіїв не передбачена.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 19.03.2020 по справі № 823/1199/17.

Пунктами 1.4, 1.3, 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385, визначено, що тахограф - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Водій транспортного засобу, обладнаного тахографом має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР (994_016), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

З матеріалів справи слідує, що під час проведення перевірки посадовими особами Укртрансбезпеки встановлено, що водій транспортного засобу марки Mercedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1 , зупинений під час виконання нерегулярних пасажирських перевезень 23.10.2021, не мав при собі (не надав до перевірки) картку водія.

При цьому, наявним у матеріалах справи протоколом перевірки та адаптації тахографа від 06.10.2021 підтверджується, що транспортний засіб Mercedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1 , обладнаний цифровим тахографом.

У відповідності до п. а ч. 1 ст. 10 Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року №153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті (ратифікованої Україною у 2008 році), компетентні власті чи органи в кожній країні передбачають ведення індивідуальної контрольної книжки та визначають умови її видачі, її зміст і спосіб її заповнення водіями.

Згідно ч. 3 ст. 10 даної Конвенції, традиційні засоби контролю, зазначені в пунктах 1 та 2 цієї статті, якщо це потрібно для деяких категорій транспорту, заміняються або доповнюються, наскільки це можливо, сучасними засобами, такими, наприклад, як тахографи згідно з правилами установленими компетентними властями чи органами в кожній країні.

Приписи п. а ч. 1 ст. 10 вказаної Конвенції, є універсальними для будь-якого транспортного засобу, на якому використовується наймана праця водія.

Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку про те, що водії, які здійснюють перевезення на маршруті протяжністю понад 50 км, зобов`язані мати при собі діючий та повірений тахограф. При цьому, як вже зазначалося вище по тексту, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом має при собі, зокрема, заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР ( 994_016 ), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

У разі, якщо ТЗ не обладнаний тахографом, водій веде індивідуальну контрольну книжку водія.

З огляду на вказане вище, суд відхиляє як безпідставне твердження позивача щодо наявності у водія під час проведення перевірки всіх передбаченим законодавством документів для здійснення нерегулярних пасажирських перевезень, в тому числі - картки водія.

При цьому, суд бере до уваги визнання позивачем обставин справності тахографу та відсутності чіпу для зчитування інформації, який на момент перевірки виготовлявся. В той же час, забезпечення водія індивідуальною контрольною книжкою водія, яка, на думку позивача, забезпечує ведення робочого часу та відпочинку, не звільняє останнього від встановленого обов`язку при діючому та повіреному тахографі мати при здійсненні перевезень повного пакету документів, що передбачені Законом України Про автомобільний транспорт та Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті.

Більше того, при наявності у транспортного засобу діючого цифрового тахографу, ведення індивідуальної контрольної книжки водія не є обов`язковим.

Отже, матеріалами справи підтверджено здійснення транспортним засобом позивача нерегулярних пасажирських перевезень без оформлення необхідних документів, які передбачені законодавством, що є складом правопорушення, за яке абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт передбачена відповідальність у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, підстав для визнання протиправною та скасування постанови №325047 від 30.11.2021 у суду не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані сторонами докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 необґрунтованим, у зв`язку з чим приходить до висновку про відмову в задоволенні позову повністю.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Поліське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки (вул. Небесної Сотні, 34,м. Рівне,33013. ЄДРПОУ/РНОКПП 39816845)

Повний текст рішення складений 24.05.2022.

Суддя Олег ГРЕСЬКО