Справа № 560/12963/21
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/12963/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Майстер П.М.

Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М.

16 травня 2022 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сапальової Т.В. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

В жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком, право на яку передбачено пунктом 3 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язати відповідача усунути порушення його права шляхом призначення такого виду пенсії з моменту досягнення ним 55 річного віку.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо призначення дострокової пенсії ОСОБА_1 на підставі п. 3 частини 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити дострокову пенсію за віком, як батьку дитини - інваліда ОСОБА_1 з 21.07.2021 на підставі п.3 частини 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 800,00 (вісімсот) грн. на користь ОСОБА_1 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, з підстав порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач наводить доводи щодо незаконності та необґрунтованості рішення суду і вважає, що суд належним чином не дослідив усі докази у справі та не з`ясував усі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року витребувано з Хмельницького окружного адміністративного суду адміністративну справу №560/12963/21.

Ухвалами Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Так, судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2 (дитини-інваліда з дитинства) є: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю дитини з інвалідністю з дитинства ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 отримує пенсію за вислугу років передбачену статтею 26 Закону № 1058-ІV.

Факт, що ОСОБА_2 01.10.1997 є інвалідом з дитинства довічно підтверджується випискою з акта огляду медико - соціальною експертною комісією від 07.10.2015 АВ№0441115.

22.07.2021 ОСОБА_3 подала до відповідача заяву в якій вона вказує про відмову від призначення дострокової пенсії за віком як матері дитини - інваліда на користь свого чоловіка ОСОБА_1 .

21 липня 2021 року, позивач звернувся з письмовою заявою до Головного управління ПФУ в Хмельницькій області про призначення та виплати йому дострокової пенсії за віком згідно пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки він виховав до 6-річного віку дитину-інваліда з дитинства. Позивач досяг 55 річного віку та має страховий стаж не менше 20 років.

05 серпня 2021 року на заяву позивача від 21.07.2021 Головним управлінням ПФУ в Хмельницькій області направлено відповідь, якою було відмовлено у призначені дострокової пенсії.

Не погодившись з таким рішення позивач звернувся до суду з позовними вимогами.

Мотивувальна частина.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом (стаття 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на призначення дострокової пенсії за віком мають жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку, - після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років. При цьому до числа осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти з інвалідністю віком до 16 років. За вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п`ятьох або більше дітей чи дитини з інвалідністю здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком після досягнення 55 років та за наявності страхового стажу не менше 20 років.

Таким чином, матері надається право вибору особи, яка буде одержувати дострокову пенсію за віком: вона сама або батько дітей.

Відповідач не заперечує обставини, які надають право позивачу на призначення дострокової пенсії за віком, а саме наявність відповідного страхового стажу не менше 20 років, досягнення відповідного віку 55 років.

При цьому, позиція пенсійного органу полягає в тому, що мати особи з інвалідністю з дитинства ОСОБА_3 , одержує пенсію за вислугу років, відтак використала своє право на призначення одного з видів пенсії до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-ІV.

Надаючи оцінку вказаним доводам апелянта, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Судовим розглядом встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що позивач є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно матеріалів справи, син позивача є інвалідом з дитинства, що підтверджується копією виписки із акту огляду МСЕК до довідки АВ № 044115 від 06.10.2015; копією медичного висновку про дитину-інваліда віком до 18 років №10 від 06.03.2014; копією довідки №14 КНП «Летичівська загально профільна лікарня» від 05.07.2021.

Відповідно до довідки Летичівської селищної ради Хмельницької області №2246 від 07.07.2021, ОСОБА_1 дійсно виховав до 6-ти річного віку сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, своє право на отримання пенсії із підстав, встановлених пунктом 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_3 не використала, надавши відмову від дострокової пенсії по догляду за дитиною-інвалідом до шестирічного віку на користь позивача, який здійснював виховання останнього.

Положеннями абзацу 2 пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено спеціальне суб`єктивне право батька, як одного з членів подружжя, що здійснювало виховання дитини-інваліда, на призначення дострокової пенсії за віком, і допустимість реалізації цього права не може ставитися в залежність від реалізації матір`ю свого права на призначення дострокової пенсії за віком, передбаченого іншими нормами законодавства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 12.11.2013 у справі №21-373а13. Верховний Суд від зазначеної правової позиції у своїх рішеннях станом на час розгляду справи не відступав.

Окрім того, колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта щодо не здійснення позивачем догляду за дитиною-інвалідом протягом 1997-2003 років.

Так, нормами абзацу 2 пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено обов`язкове виховання батьком дитини з інвалідністю за відсутності матері. Крім того, записи трудових книжок позивача серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 не свідчать про неможливість виховання ОСОБА_2 , 1997 р.н., в позаробочий час.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що позивачу протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком як батькові особи з інвалідністю з дитинства відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки під час розгляду справи суд встановив, що при призначенні позивачу дострокової пенсії, як батькові особи з інвалідністю з дитинства за вибором матері, дружина позивача отримувала інший вид пенсії, про що було відомо відповідачу.

З огляду на наведе, враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції відносно того, що позивачу протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком як батькові дитини-інваліда відповідно до п.3 ч.1 ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки під час розгляду справи судом встановлено, що при призначенні позивачу дострокової пенсії, як батькові дитини з інвалідністю за вибором матері, дружина позивача отримувала інший вид пенсії, про що було відомо відповідачу.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Таким чином, апеляційний суд вважає правомірним висновок суду першої інстанції стосовно відмови у задоволенні позову в частині призначення пенсії позивачу з моменту досягнення ним 55 - річного віку, оскільки позивач звернувся із заявою про призначення пенсії 21.07.2021, а досяг віку, визначеного ст. 115 Закону № 1058 -IV 04.08.2020, відтак вимога щодо призначення пенсії з дня досягнення 55 річного віку не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Висновок за результатами розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сапальова Т.В. Сушко О.О.