Справа № 460/8944/20
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2022-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення касаційної скарги

18 травня 2022 року

м. Київ

справа № 460/8944/20

адміністративне провадження № К/990/11349/22

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Коваленко Н.В., перевіривши касаційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2022 року у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення,

У С Т А Н О В И В:

04 грудня 2020 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати винесену Управлінням Держпраці у Рівненській області постанову № РВ 8316/1363/000031/Т8-ФС від 25 листопада 2020 року про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, відповідно до якої на підставі абзацу 2 частини другої статті 265 КЗпП України накладено штраф у розмірі 50 000 гривень.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року, залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2022 року, позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, Управління Держпраці у Рівненській області звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Згідно із відтиском поштового штемпеля на конверті касаційна скарга направлена до Верховного Суду 03 травня 2022 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, Суд виходить із такого.

Справу в суді першої інстанції розглянуто за правилами загального позовного провадження.

Предметом розгляду справи є правомірність прийняття відповідачем постанови № РВ 8316/1363/000031/Т8-ФС від 25 листопада 2020 року про накладення на позивача штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення у розмірі 50 000 грн за порушення абзацу 2 частини другої статті 265 КЗпП України.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Із системного аналізу наведених положень процесуального закону можна зробити висновок, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України та прийнятих в порядку загального позовного провадження, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

При цьому, доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у таких справах, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Скаржник вказує на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права. Вважає, що судом апеляційної інстанції було зроблено помилковий висновок про відсутність трудових відносин на момент інспекційного відвідування. Вказує на те, що справа становить значний суспільний інтерес, оскільки стосується порушених трудових прав найманих працівників.

Однак, наведені скаржником підстави касаційного оскарження колегія суддів вважає неприйнятними, оскільки касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише посилання на фактичні обставини справи, нормативно-правові акти, а також позицію скаржника про те, що судом апеляційної інстанції ухвалено судове рішення з порушенням вимог чинного законодавства України, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень у розумінні статті 328 КАС України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Керуючись статтями 169, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2022 року у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, - повернути особі, яка її подала.

2. Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги, разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання , є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко