Справа № 140/2340/22
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2022-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року ЛуцькСправа № 140/2340/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Виконавчого комітету Луцької міської ради (далі - Виконком) про визнання протиправними дій та скасування рішення.

Позовні вимоги, з урахуванням уточненої редакції позовної заяви (а. с. 27-33), обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 , згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.01.2022 № 29424548, є власником торгово-офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 52,8 кв.м.

Згідно з висновком про технічний стан об`єкта нерухомого майна, станом на 21.12.2021 житлове приміщення № 130 переобладнане під торгово-офісне приміщення, відповідно до дозволу ОСББ «Відродження 12» на добудову (без порушень капітальних несучих стін, несучих конструкцій, опор, балок). Відповідно до експлікації приміщень, визначених в технічному паспорті, інвентаризаційна справа № 5529 (А-5), складовими частинами є: тамбур, загальною площею 11,0 кв.м. зі сходинками; торгово-офісне приміщення, площею 38,9 кв.м.; душова, площею 1,0 кв.м., вбиральня, площею 1,9 кв.м.; загальна площа приміщення складає 52,8 кв.м. Металеві сходи визначені в технічному паспорті, є невід`ємною частиною тамбура та власністю позивача.

Належне на праві приватної власності торгово-офісне приміщення розташоване на першому поверсі багатоквартирного житлового будинку, який перебуває в управлінні ОСББ «Відродження 12» як співвласників багатоквартирного будинку. Позивач, як власник торгово-офісного приміщення, є співвласником багатоквартирного будинку. На момент створення ОСББ «Відродження 12» земельна ділянка для обслуговування житлового будинку перебувала у комунальній власності Луцької міської ради та не була індивідуально визначена в межах і розмірах.

Рішенням Луцької міської ради № 19/3 від 29.09.2021 «Про надання Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Відродження 12» земельної ділянки в постійне користування для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку (В.02.03) на АДРЕСА_2 затверджено проект землеустрою щодо відведення в постійне користування земельної ділянки, площею 0,1670 на пр-ті Відродження, 12, з кадастровим номером 071010000:34:055:0047, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку (В.02.03) та передано зазначену земельну ділянку в постійне користування. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.12.2021 № 289277238 правокористувачем земельної ділянки з кадастровим номером 071010000:34:055:0047, площею 0,1670 є ОСББ «Відродження 12», вид речового права: право постійного користування земельною ділянкою.

08.11.2021, за письмовою заявою, позивачу головою ОСББ «Відродження 12» надано дозвіл за № 20 на реконструкцію квартири АДРЕСА_3 з добудовою під торгово-офісне приміщення.

Позивач стверджує, що влаштування окремого входу в торгово-офісне приміщення в багатоквартирному будинку на АДРЕСА_2 відбулося на підставі належних дозвільних документів, на земельній ділянці, яка перебуває на належних правових підставах в ОСББ «Відродження 12», на підставі дозволу на добудову, без порушень діючих будівельних норм і без порушення несучих конструкцій.

28.02.2022 позивачу стало відомо про прийняття Виконкомом рішення від 16.02.2022 № 108-9 «Про демонтаж конструкції на АДРЕСА_2 », згідно з пунктом 1 якого зобов`язано власника конструкції (сходи), що розташована без відповідних дозвільних документів на АДРЕСА_2 , протягом п`яти днів з дати ухвалення цього рішення демонтувати її за власний рахунок та відновити благоустрій території, а у разі невиконання власником пункту 1 цього рішення департаменту муніципальної варти Луцької міської ради (далі - Департамент МВ) здійснити демонтаж конструкції (сходи) у законом встановлений спосіб і метод та забезпечити відновлення порушеного благоустрою на території проведення демонтажу. Згідно із пояснювальною запискою до проекту цього рішення, його ініціатор Департамент МВ, покликаючись на Правила благоустрою м. Луцька, вважає вчинену добудову, яка є складовою і невід`ємною частиною належного позивачу приміщення, малою архітектурною формою (далі - МАФ) і тимчасовою спорудою (далі - ТС), яка самочинно розміщена з самовільним захопленням земельної ділянки.

Позивач не погоджується із рішенням Виконкому від 16.02.2022 № 108-9 «Про демонтаж конструкції на АДРЕСА_2 » та вважає його протиправним, з огляду на таке.

Так, Департамент МВ вважає, що реалізація вказаного рішення забезпечить звільнення земельної ділянки комунальної власності від незаконно розміщеної конструкції, що у свою чергу відновить порушений благоустрій міста. Проте, оскаржуване рішення є лише формою контролю за дотриманням законодавства, що регулює містобудівну діяльність, зокрема, виявлення самочинно збудованих об`єктів. Водночас, належність об`єкта до самочинно збудованого підлягає перевірці у справі за позовом органу місцевого самоврядування про його знесення, чого відповідачем зроблено не було, та позивач не була притягнута до адміністративної відповідальності за самочинне будівництво.

Крім того, вказана в оскаржуваному рішення конструкція, яка є складовою частиною торгово-офісного приміщення, не відноситься до категорії МАФ або ТС, тому Правила благоустрою м. Луцька у даному випадку не можуть застосовуватися.

Луцька міська рада не зверталася з позовом до позивача про знесення, перебудову чи приведення земельної ділянки до попереднього стану і такі судові рішення відсутні. Між тим, вимога щодо здійснення демонтажу, яка міститься в оскаржуваному рішенні, спрямована на повне руйнування добудови, а тому за правовими наслідками є рівнозначною до подальшої реалізації вимоги про знесення самочинного будівництва, яка передбачена частиною сьомою статті 376 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Позивач також вказує, що не була запрошена на засідання Виконкому, на якому відповідач постановив рішення, за яким без судового рішення має знищуватися належне на праві власності майно.

Позивач просить визнати протиправними дії відповідача, спрямовані на неправомірне зобов`язання власника конструкції про знесення без відповідного рішення суду шляхом демонтажу конструкції на АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , визнати протиправним та скасувати рішення Виконкому № 108-9 від 16.02.2022 «Про демонтаж конструкції на АДРЕСА_2 ».

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 23.03.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 35).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 18.04.2022 № 27-17/264/2022 (а. с. 39-45) представник відповідача Ковальчук Б.В. позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваних дій та рішення.

При цьому, вказує, що 31.01.2022 інспектором Департаменту МВ на пр-ті Відродження, 12 було виявлено правопорушення, а саме: розміщення металевої конструкції та проведення земляних робіт без дозвільних документів на території загального користування (ордер на проведення земляних робіт Департаментом не надавався). Тому на відповідальну особу було складено протоколи про адміністративне правопорушення № 0039 від 31.01.2022 та № 0040 від 31.01.2022 за статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) за порушення підпунктів 2.5.5.1.9, 2.5.5.1.13 Правил благоустрою м. Луцька.

Представник відповідача стверджує, що металеві конструкції на землі комунальної власності носять ознаки ТС і порушують Правила благоустрою м. Луцька, затверджені рішенням Луцької міської ради від 29.07.2009 № 44/2.

Крім того, дозвіл ОСББ «Відродження 12» від 08.11.2021 № 20 на реконструкцію квартири АДРЕСА_3 з добудовою під торгово-офісне приміщення не є правовстановлюючим документом, а для отримання дозволу на користування землі комунальної форми власності позивач у Луцьку міську раду не зверталася. Позивач є власником об`єкту нерухомого майна з реєстраційним номером 01, до якого незаконно встановлено конструкцію на земельній ділянці комунальної власності всупереч вимогам законодавства та порушено права Луцької міської територіальної громади в особі Луцької міської ради, створено перешкоди у користуванні землею комунальної власності.

28.04.2022 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач з доводами відзиву не погодилася з підстав, викладених у позовній заяві, вказавши при цьому, що відзив на позовну заяву не містить посилань на відповідні документи перевірок контролюючими органами відносно позивача з приводу вчинення будь-якого самочинного будівництва, та як власник приміщення, відносно якої Виконкомом прийнято оскаржуване рішення, не отримувала будь-яких попереджень чи приписів стосовно будь-яких порушень та знесення самовільно вчинених конструкцій (а. с. 59-61).

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) дану справу, як справу незначної складності, розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення - торгово-офісного приміщення (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 52,8 кв.м., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.01.2022 № 29424548 (а. с. 18-19).

Згідно з висновком про технічний стан об`єкта нерухомого майна від 21.12.2021 № 747, житлове приміщення № 130 переобладнане під торгово-офісне приміщення, згідно з дозволом ОСББ «Відродження 12» на добудову (без порушення капітальних несучих стін, несучих конструкцій, опор, балок), при цьому, загальна площа збільшилася на 12,1 кв.м. за рахунок внутрішнього поточного ремонту (а. с. 14).

Відповідно до експлікації приміщень, визначених в технічному паспорті на торгово-офісне приміщення, інвентаризаційна справа № 5529 (А-5), складовими частинами є: тамбур, загальною площею 11,0 кв.м.; торгово-офісне приміщення, площею 38,9 кв.м.; душова, площею 1,0 кв.м., вбиральня, площею 1,9 кв.м.; загальна площа приміщення складає 52,8 кв.м. (а. с. 15). При цьому, в технічному паспорті металеві сходи позначені у плані на торгово-офісне приміщення як невід`ємна частина тамбура (а. с. 16).

Рішенням Луцької міської ради № 19/3 від 29.09.2021 «Про надання Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Відродження 12» земельної ділянки в постійне користування для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку (В.02.03) на пр-ті Відродження, 12 у м. Луцьку» затверджено проект землеустрою щодо відведення в постійне користування земельної ділянки, площею 0,1670 на пр-ті Відродження, 12, у м. Луцьку з кадастровим номером 071010000:34:055:0047, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку (В.02.03) та надано ОСББ «Відродження 12» зазначену земельну ділянку в постійне користування (а. с. 9-11). Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.12.2021 № 289277238, правокористувачем земельної ділянки з кадастровим номером 071010000:34:055:0047, площею 0,167 га є ОСББ «Відродження 12», вид речового права: право постійного користування земельною ділянкою (а. с. 12).

08.11.2021 за № 20 ОСББ «Відродження 12», відповідно до протоколу загальних зборів № 1 від 22.01.2021, надано позивачу ОСОБА_1 дозвіл на реконструкцію квартири АДРЕСА_3 з добудовою під торгово-офісне приміщення (а. с. 13).

Судом також встановлено, що 16.02.2022 Виконкомом прийняв рішення № 108-9 «Про демонтаж конструкції на АДРЕСА_2 », згідно з пунктом 1 якого зобов`язано власника конструкції (сходи), що розташована без відповідних дозвільних документів на пр-ті Відродження, 12, протягом п`яти днів з дати ухвалення цього рішення демонтувати її за власний рахунок та відновити благоустрій території, відповідно до пункту 2 доручено Департаменту МВ довести рішення до відома власника конструкції (сходи) шляхом розміщення спеціального повідомлення Департаменту МВ на об`єкті, що підлягає демонтажу, а пунктом 3 передбачено, що у разі невиконання власником пункту 1 цього рішення Департаменту МВ здійснити демонтаж конструкції (сходи) у законом встановлений спосіб і метод та забезпечити відновлення порушеного благоустрою на території проведення демонтажу (а. с. 20).

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 7 пункту «а» статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження: організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 № 2807-IV (далі - Закон № 2807-IV) благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

За приписами частини другої статті 10 Закону № 2807-IV до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, зокрема, належить: забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; організація забезпечення на території населеного пункту чистоти і порядку, дотримання тиші в громадських місцях; здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо; залучення на договірних засадах коштів і матеріально-технічних ресурсів юридичних та фізичних осіб для здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; видача дозволу на порушення об`єктів благоустрою у випадках та порядку, передбачених цим Законом.

Як передбачено частиною першою статті 73 Закону № 280/97-ВР, акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Рішенням Луцької міської ради від 29.07.2009 № 44/2 «Про Правила благоустрою міста Луцька» затверджені Правила благоустрою міста Луцька.

Згідно із пунктом 1.1 Правил благоустрою міста Луцька (далі - Правила) ці Правила установлюють порядок благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою міста Луцька, визначають права та обов`язки учасників правовідносин у сфері благоустрою на території міста. Правила спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини і містять загальнообов`язкові норми, щодо порядку здійснення благоустрою, належного утримання та раціонального використання територій міста, організації упорядкування і охорони об`єктів благоустрою міста, за порушення яких настає відповідальність, передбачена законодавством України.

Відповідно до підпункту 2.5.5.1.13 Правил на об`єктах благоустрою міста забороняється: самовільно встановлювати рекламоносії, різноманітні конструкції, інформаційно-рекламні плакати, стаціонарні малі архітектурні форми.

Пунктом 9.3.5 Правил передбачено, що малі архітектурні форми та тимчасові споруди, які розміщені (встановлені або збудовані) без відповідної, оформленої в установленому порядку дозвільної документації, з відхиленням від проекту, вважаються самочинно розміщеними малими архітектурними формами, тимчасовими спорудами чи конструкціями, а використання земельної ділянки під ці споруди класифікується, як самовільне зайняття/захоплення землі. Вищезазначені об`єкти підлягають демонтажу за кошти особи, що здійснила встановлення. Якщо особа, що здійснила самовільне встановлення малих архітектурних форм та тимчасових споруд, не здійснила демонтаж у визначені приписом строки, демонтаж малих архітектурних форм та тимчасових споруд здійснюється в порядку, встановленому цими Правилами. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне встановлення малих архітектурних форм та тимчасових споруд, не набуває права власності на них.

Пунктом 9.4 Правил регламентований порядок демонтажу самовільно встановлених малих архітектурних форм, тимчасових споруд та конструкцій, який включає в себе такі положення: демонтаж, перевезення, зберігання самовільно встановлених малих архітектурних форм, тимчасових споруд та конструкцій, власники яких ухиляються від демонтажу (або власники яких не відомі), відновлення благоустрою на місці самовільного їх встановлення, здійснюється за кошти місцевого бюджету; рішення про демонтаж самовільно встановлених малих архітектурних форм, тимчасових споруд чи конструкцій приймається виконавчими органами Луцької міської ради.

Згідно із пунктом 1.3 Правил у Правилах наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: мала архітектурна форма - невелика споруда, конструкція, яка виконується із полегшених конструкцій і встановлюється тимчасово без улаштування фундаментів.

Відповідно до частини другої статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI) тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

За приписами частини другої статті 21 Закону № 2807-IV мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об`єкта благоустрою. До малих архітектурних форм належать: альтанки, павільйони, навіси; паркові арки (аркади) і колони (колонади); вуличні вази, вазони і амфори; декоративна та ігрова скульптура; вуличні меблі (лавки, лави, столи); сходи, балюстради; паркові містки; огорожі, ворота, ґрати; інформаційні стенди, дошки, вивіски; інші елементи благоустрою, визначені законодавством. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об`єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, норм і правил.

Частиною першою статті 38 Закону № 3038-VI передбачено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

На підставі аналізу наведених вище положень законодавства вбачається, що порядок та реалізація суб`єктом владних повноважень щодо демонтажу тимчасової споруди залежить від виду об`єкту, що підлягає демонтажу. Суб`єкт владних повноважень має повноваження приймати рішення про демонтаж об`єктів, якщо такі належать до тимчасових споруд у розумінні Правил благоустрою. Якщо об`єкт не є тимчасовою спорудою, його може бути примусово знесено в порядку, встановленому Законом № 2807-IV за судовим рішенням, ухваленим за позовом органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27.01.2020 у справі № 465/249/15-а.

Враховуючи також висновки Верховного Суду, викладені у постанові 27.10.2021 у справі № 580/3803/19, а також те, що спір у цій справі стосується правомірності демонтажу на підставі Закону № 2807-IV, ключовим питанням, яке підлягає з`ясуванню судом є те, чи є спірна споруда тимчасовою чи вона є нерухомим майном, яке зареєстроване у встановленому законом порядку.

Крім того, згідно з частиною третьою статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За змістом частин першої, другої статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

В свою чергу, за визначенням пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових права на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, нерухоме майно, стосовно якого здійснена державна реєстрація права власності, набуває певного правового статусу і перебуває під захистом держави, яка офіційно визнала і підтвердила факт набуття речових прав на таке нерухоме майно (зазначені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23.12.2019 у справі № 826/7710/16, від 27.01.2020 у справі № 465/249/15-а). Державна реєстрація права власності на нерухоме майно безумовно свідчить про відсутність підстав вважати об`єкт тимчасовою спорудою (вказана правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 22.10.2021 у справі № 826/16785/18).

Як вбачається із оскаржуваного рішення Виконкому від 16.02.2022 № 108-9 «Про демонтаж конструкції на пр-ті Відродження, 12» та пояснювальної записки до проекту рішення (а. с. 20-21), відзиву на позовну заяву (а. с. 40), воно прийняте на підставі Законів № 280/97-ВР, № 2807-IV та Правил благоустрою м. Луцька, затверджених рішенням Луцької міської ради від 29.07.2009 № 44/2, при цьому, приймаючи вказане рішення, відповідач виходив з того, що металева конструкція (сходи) носить ознаки ТС.

Проте, як убачається з плану на торгово-офісне приміщення та експлікації приміщень, визначених в технічному паспорті на торгово-офісне приміщення по пр-ту Відродження, 12 в м. Луцьку, інвентаризаційна справа № 5529, реєстраційний номер ТІ01:3693-7394-5626-7467, частиною вказаного торгово-офісного приміщення є тамбур, загальною площею 11,0 кв.м., а металеві сходи - невід`ємною частиною тамбура (а. с. 15-17).

Суд звертає увагу, що на підставі вказаного технічного паспорта (реєстраційний номер ТІ01: НОМЕР_1 ) проведена державна реєстрація за позивачем ОСОБА_1 права приватної власності на нежитлове приміщення - торгово-офісне приміщення (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 52,8 кв.м., про що зазначено у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.01.2022 № 29424548 (а. с. 18-19).

Суд також бере до уваги доводи позивача про те, що влаштування окремого входу в торгово-офісне приміщення в багатоквартирному будинку на АДРЕСА_2 відбулося на підставі належних дозвільних документів, на земельній ділянці, яка перебуває на належних правових підставах в ОСББ «Відродження 12», на підставі дозволу на добудову, без порушень діючих будівельних норм і без порушення несучих конструкцій.

Відтак, оскільки Правилами благоустрою міста Луцька, затвердженими рішенням Луцької міської ради від 29.07.2009 № 44/2, передбачена можливість прийняття Виконкомом рішень про демонтаж лише самовільно встановлених МАФ та ТС, а визначений в оскаржуваному рішенні об`єкт є частиною нерухомого майна нежитлового приміщення - торгово-офісного приміщення (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), щодо якого проведена державна реєстрація права власності за позивачем, що свідчить про відсутність підстав вважати спірний об`єкт як МАФ або ТС, тобто такий об`єкт не підлягає демонтажу відповідно до Закону № 2807-IV і розроблених на його виконання Правил благоустрою, тому суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного рішення Виконкому від 16.02.2022 № 108-9.

Крім того, суд також звертає увагу, що за приписами підпункту 9.3.5 Правил благоустрою м. Луцька рішення про демонтаж самовільно встановлених тимчасових споруд приймається Виконкомом, зокрема, за наявності такої умови: особа, що здійснила самовільне встановлення тимчасових споруд, не здійснила демонтаж у визначені приписом строки.

Висновки про необхідність дотримання процедури вручення припису у подібних правовідносинах були висловлені у постанові Верховного Суду від 13.01.2022 у справі №826/13991/16. Так, Верховний Суд неодноразово зазначав, що демонтаж самовільно розміщених тимчасових споруд є крайнім заходом, якому має передувати вжиття уповноваженим суб`єктом інших заходів реагування, націлених на достеменне встановлення порушення в галузі благоустрою населених пунктів, його припинення та ліквідацію наслідків, якщо такі є. Демонтажу підлягають лише самочинно зведені тимчасові споруди у тому випадку, якщо власник такої споруди самостійно не демонтував споруду у встановлений у приписі строк або якщо власник невідомий.

Тобто, якщо відповідач вважав, що спірний об`єкт підлягає демонтажу відповідно до Закону № 2807-IV і розроблених на його виконання Правил благоустрою, то у такому випадку прийняттю оскаржуваного рішення повинно було передувати складення та вручення позивачу відповідно припису та факт його невиконання у встановлений строк.

Разом з тим, відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження того, що прийняттю оскаржуваного рішення передувало складення та вручення позивачу відповідного припису із зазначенням строку для його виконання, чим не дотримано вимог підпункту 9.3.5 Правил благоустрою м. Луцька.

Суд при вирішенні спору виходить з того, що оскаржуване рішення Виконкому від 16.02.2022 № 108-9 «Про демонтаж конструкції на АДРЕСА_2 » стосується належного позивачу об`єкта, що не заперечується відповідачем, а відтак вказаним рішенням дійсно порушені права позивача, у зв`язку із чим в порядку статті 5 КАС України позивач має право на звернення до суду щодо оскарження цього рішення.

На думку суду, ефективним, належним та достатнім способом захисту порушених прав позивача є прийняття судом рішення про визнання протиправним та скасування рішення Виконкому від 16.02.2022 № 108-9 «Про демонтаж конструкції на АДРЕСА_2 », тоді як у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача належить відмовити, позаяк саме вказаним рішенням (яким покладено на позивача обов`язок щодо демонтажу та відновлення благоустрою території) порушені права позивача, та інших дій зобов`язально-правового характеру, крім як прийняття зазначеного рішення, відповідач не вчиняв.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відтак, у зв`язку із частковим задоволенням позову на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір, який був сплачений в сумі 992,40 грн. квитанцією від 21.02.2022 (а. с. 8), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 496,20 грн.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради від 16 лютого 2022 року № 108-9 «Про демонтаж конструкції на АДРЕСА_2 ».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Виконавчого комітету Луцької міської ради (43025, Волинська область, м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 19, ідентифікаційний код 04051327) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 496 гривень 20 копійок (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх