Справа № 500/408/22
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/408/22

16 травня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Подлісної І.М.

за участю:

секретаря судового засідання Паряк Тетяни Дмитрівни

позивача Редько С.В.

представника відповідача Франчук М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бережанської районної філії Тернопільського обласного центру зайнятості про визнання протиправним та скасування відмови, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Бережанської районної філії Тернопільського обласного центру зайнятості про визнання протиправним та скасування відмови, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив військову службу у Збройних Силах України. З 21.06.1995 року по 27.07.1996 року проходив строкову військову службу у Збройних Силах України, а з 27.07.1996 року по 08.12.2009 року - військову службу в органах та підрозділах охорони державного кордону Державної прикордонної служби України. Відповідно до витягу з наказу начальника 93 прикордонного загону від 08.12.2009 року №233-ос, наказом Адміністрації ДПС України від 03.12.2009 року № 622-ос його було звільнено з військової служби в запас Збройних Силах України. ОСОБА_1 звернувся за сприянням у працевлаштуванні у Бережанську районну філію Тернопільського обласного центру зайнятості та зареєструвався 20.09.2021.

В період з 24.12.2018 року по теперішній час позивач двічі був визнаний в установленому порядку безробітним та зареєстрований у Бережанській районній філії Тернопільського обласного центру зайнятості.

Позивач неодноразово звертався до відповідача із вимогами про зарахування часу проходження військової служби до страхового стажу, та просив зарахувати строк проходження ним військової служби до страхового стажу, тому що це безпосередньо впливає на розмір допомоги по безробіттю, проводити нарахування і виплату допомоги із урахуванням страхового стажу понад 10 років.

Однак, відповідачем були прийняті некоректні рішення про відмову у зарахуванні періоду проходження військової служби до страхового стажу і з чим позивач не погодився, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 24.01.2022 залишено позовну заяву без руху та надано термін для усунення недоліків. 08.02.2022 позивачем усунено недоліки.

Ухвалою від 11.02.2022 судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 10.03.2020. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

Згідно розділу III частини 1 пункту 2 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України 06 квітня 2020 року № 624, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 червня 2020 р. за № 537/34820 передбачено, що страховий стаж обчислюється центрами зайнятості за даними, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру, а за періоди до його запровадження - у порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 2011 року, з урахуванням проходження служби військовослужбовцями (крім військовослужбовців строкової військової служби), особами рядового і начальницького складу, які проходили військову службу у військових частинах та органах, які виплачують грошове забезпечення, що зараховується на підставі довідки (довідок) з військового комісаріату, військової частини або іншого формування, утвореного відповідно до законів України, про строки проходження служби, які включаються до страхового стажу, у періодах після запровадження страхування на випадок безробіття, а саме починаючи з 13 січня 2009 року. А тому, період зайнятості з 21.06.2002 р. по 12.01.2009 р. у страховий стаж для призначення Позивачу допомоги по безробіттю не входить.

Таким чином, Бережанська районна філія Тернопільського обласного центру зайнятості в повній мірі виконала свої зобов`язання щодо призначення Позивачу допомоги по безробіттю відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, тобто дане рішення прийняте на підставі та в межах чинного законодавства. На підставі викладеного, відповідач просив в задоволенні позову відмовити.

11.03.2022 до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, відповідно до якої вказано на безпідставність та необґрунтованість відзиву відповідача, оскільки зазначені в ньому відомості не відповідають дійсності.

Ухвалою суду від 12.03.2022 ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання та призначено судове засідання на 06.04.2022 о 10:15 год.

21 березня 2022 року представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 06.04.2022, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) оголошено перерву до 26.04.2022 о 10:45 год. для підготовки до надання нових пояснень по справі.

26 квітня 2022 року в судовому засіданні відкладено розгляд справи на 16.05.2022 о 11:30 год.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову, з мотивів викладених у відзиві та запереченні на відповідь на відзив. Просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, розглянувши адміністративну справу, вивчивши зміст відзиву на позов і відповіді на відзив, заперечення на відповідь на відзив, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Як видно з матеріалів справи, відповідно до військового квитка офіцера запасу серія НОМЕР_1 , виданий 19.08.2010 року, з 21.06.1995 року по 08.12.2009 року ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України. З 21.06.1995 року по 27.07.1996 року проходив строкову військову службу у Збройних Силах України, а з 27.07.1996 року по 08.12.2009 року - в органах та підрозділах охорони державного кордону Державної прикордонної служби України.

Відповідно до витягу з наказу начальника 93 прикордонного загону від 08.12.2009 року №233-ос, наказом Адміністрації ДПС України від 03.12.2009 року № 622-ос позивача було звільнено з військової служби в запас Збройних Силах України. Його календарна вислуга років станом на 08.12.2009 року становила 12 років, 03 місяці, 04 дні.

В період з 24.12.2018 року по теперішній час позивач двічі був визнаний в установленому порядку безробітним та зареєстрований у Бережанській районній філії Тернопільського обласного центру зайнятості. Як свідчать записи у його трудовій книжці № 3 від 24.12.2018 року та № 9 від 20.09.2021 року, відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», йому було розпочато виплату допомоги по безробіттю.

Відповідно до наказу Відділу освіти, молоді і спорту Бережанської міської ради № 152-к/тр від 10 вересня 2021 року «Про припинення трудового договору (контракту)» позивача було звільнено з посади «юрисконсульт Відділу освіти, молоді і спорту Бережанської міської ради». У встановленому порядку він був визнаний безробітним та зареєстрований у Бережанській районній філії Тернопільського обласного центру зайнятості.

За інформацією отриманою від відповідача № 15-01/1390 від 31.12.2021 року, згідно наказу Бережанської районної філії Тернопільського обласного центру зайнятості від 24.09.2021 року № НТ210924, йому надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю і розпочато її виплату з 20.09.2021 року по 14.09.2022 року, як застрахованій особі страховий стаж якої становить від 2 до 6 років - 55% середньої заробітної плати (доходу) залежно від тривалості безробіття у відсотках до визначеного розміру: 100% - 90 к.д., 80% - 90 к.д., 70% - 180 к.д.

17.11.2021 року та 28.12.2021 року позивач письмово, у встановленому порядку, звернувся до Бережанської районної філії Тернопільського обласного центру зайнятості та повідомив відповідача про обставини, що впливають на умови виплати йому забезпечення та надання соціальних послуг, а саме: про зарахування строку проходження ним військової служби до страхового стажу, і Відповідачем, у відповідності до листа від 14.12.2021 року № 15-01/1355 та листа від 31.12.2021 року № 15-01/1390 були прийняті рішення, про відмову у зарахуванні часу проходження військової служби до страхового стажу. На думку відповідача, правові підстави для зарахування позивачу періоду військової служби до страхового стажу відсутні.

Так, відповідно до довідки Тернопільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 19.11.2021 року №405, яка була подана позивачем відповідачу 28.12.2021 року, його календарна вислуга років станом на 08.12.2009 року становила 12 років, 03 місяці, 04 дні, що відповідно із урахуванням ч. 5 ст. 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» прирівнюється до страхового стажу, а отже його страховий стаж становить понад 10 років.

Відповідно до копії особистої картки грошового забезпечення та заробітної плати за 2009 рік, що була подана позивачем відповідачу 17.11.2021 року, вислуга років (до запровадження страхування на випадок безробіття) станом на 01.01.2009 року на офіцерських посадах, на посадах прапорщиків становить 11 років 03 місяці 27 днів.

Зважаючи на зазначене вище, позивач вважає дії відповідача щодо безпідставної відмови у зарахуванні періоду проходження військової служби до страхового стажу, незаконними та неправомірними, а окремі положення наказу Бережанської районної філії Тернопільського обласного центру зайнятості від 24.09.2021 року № НТ210924, а саме в частині призначення допомоги по безробіттю як застрахованій особі страховий стаж якої становить від 2 до 6 років - 55% середньої заробітної плати (доходу) некоректними, і тому звернувся до суду за захистом своїх прав із даним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 22 цього Закону, розмір допомоги по безробіттю визначається у відсотках, до їх середньої заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Кабінетом Міністрів України, залежно від страхового стажу.

Відповідно до п. 1 розділу 6 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від і 06.04.2020 року № 624, рішення про призначення допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, розмір і строки виплати, відкладення, скорочення та припинення виплати оформлюється наказом керівника центру зайнятості, в якому безробітний зареєстрований та отримує соціальні послуги. Інформація про прийняті рішення вноситься до персональної картки особи.

Згідно ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ч. 5 ст. 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне-соціальне страхування на випадок безробіття» (ч. 4 ст. 21 Закону, в редакції із змінами внесеними згідно із Законом № 799-VI від 25.12.2008 року), строк проходження служби військовослужбовцями (крім військовослужбовців строкової служби) до запровадження страхування на випадок безробіття для цієї категорії осіб прирівнюється до страхового стажу у разі звільнення зі служби за станом здоров`я, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів без права на пенсію за умови реєстрації в установленому порядку в державній службі зайнятості протягом місяця - з дня взяття на військовий облік у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, для інших осіб - з дня звільнення.

Згідно пп. 2 п. 1 розділу 3 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 06.04.2020 року № 624, страховий стаж обчислюється центрами зайнятості за даними, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру, а за періоди до його запровадження - у порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 2011 року, з урахуванням проходження служби військовослужбовцями (крім військовослужбовців строкової військової служби), особами рядового і начальницького складу, які проходили військову службу у військових частинах та органах, які виплачують грошове забезпечення, що зараховується на підставі довідки (довідок) з військового комісаріату, військової частини або іншого формування, утвореного відповідно до законів України, про строки проходження служби, які включаються до страхового стажу, у періодах після запровадження страхування на випадок безробіття, а саме починаючи з 13 січня 2009 року.

Відсутність інформації в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру про строки проходження військової служби до 13.01.2009 року не є виною позивача, а тому не може бути підставою для відмови у зарахуванні часу проходження військової служби до страхового стажу, після його запровадження. Крім цього, відповідач наділений повноваженнями на відповідне звернення до Тернопільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із питанням отримання відповідної інформації за формою встановленою самим відповідачем, про строки проходження позивачем військової служби. Наскільки мені відомо, на час подачі позову відповідач не скористався цим правом.

В редакції Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», у абзаці другому ч. 1 ст. 32 Закону, що була чинна в редакції Закону до внесення змін згідно із Законом № 799-VI від 25.12.2008 року, зазначено, що строк проходження військової служби прирівнюється до страхового стажу. Законом № 799-VI від 25.12.2008 року статтю 32 було виключено, а статтю 21 доповнено частиною четвертою, у відповідності до якої, строк проходження служби військовослужбовцями (крім військовослужбовців строкової служби) до запровадження страхування на випадок безробіття для цієї категорії осіб прирівнюється до страхового стажу у разі звільнення зі служби за станом здоров`я, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів без права на пенсію за умови реєстрації в установленому порядку в державній службі зайнятості протягом місяця - з дня взяття на військовий облік у військовому комісаріаті, для інших осіб - з дня звільнення.

Отже, строк проходження ОСОБА_1 військової служби до запровадження страхування на випадок безробіття - 13.01.2009 року, прирівнюється до страхового стажу з 08.12.2009 року, та підлягає зарахуванню відповідачем до його страхового стажу, на підставі довідки Тернопільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 19.11.2021 року № 405, що в свою чергу зобов`язувало відповідача прийняти відповідне рішення та призначити позивачу допомогу по безробіттю із урахуванням страхового стажу понад 10 років та розмірі 70 % середньої заробітної плати за останнім місцем роботи, а не у розмірі 55 %.

Встановлені судом обставини справи та наведені положення нормативно-правових актів свідчать про те, що відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені законами України, оскаржувані дії вчинені без дотриманням вимог частини другої статті 2 КАС України, у зв`язку із чим слід визнати неправомірним та скасувати рішення Бережанської районної філії Тернопільського обласного центру зайнятості про відмову у зарахуванні ОСОБА_1 часу проходження військової служби до страхового стажу, викладені у листах №15-01/1355 від 14.12.2021 р. та №15-01/1390 від 31.12.2021.

Також суд зауважує, що враховуючи положення пункту 2 частини другої статті 245 КАС України щодо способу захисту порушеного права у разі оскарження індивідуального акту, а також положення частини 2 статті 9 КАС України щодо права суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд вважає за необхідне у цій справі вийти за межі позовних вимог і з метою надання ефективного захисту порушеному права позивача спосіб захисту сформулювати у відповідності до компетенції (повноважень) відповідача.

Так, стосовно похідної позовної вимоги зобов`язального характеру, суд зазначає, що з огляду на дії, які має вчинити відповідач, така підлягає до задоволення шляхом зобов`язання Бережанської районної філії Тернопільського обласного центру зайнятості повторно розглянути заяви ОСОБА_1 про зарахування до його страхового стажу період проходження ним військової служби у відповідності до довідки №405 від 19.11.2021 Тернопільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач повною мірою не довів правомірність своїх дій розглядаючи звернення позивача, оскільки не врахував та належно не перевірив усі наведені ним факти та обставини.

У своїй діяльності суб`єкти владних повноважень зобов`язані обирати найбільш оптимальний варіант організації виконання обов`язків, а не обмежуватись формальною відповіддю на звернення громадян, що відбулось у даному випадку.

Крім того, дію (рішення) суб`єкта владних повноважень можна вважати розсудливою, якщо вона може привести до виконання завдань, які перед ним поставлені.

Отже, обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідача викликає у суду сумніви, оскільки не містить оцінки усіх обставин, наведених позивачем, які мають значення для його прийняття, у тому числі і ті, які протиправно взагалі не були взяті до уваги відповідачем при його прийнятті.

З огляду на викладене, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 в межах своїх повноважень та надання йому обґрунтованої відповіді з врахуванням усіх наведених ним фактів у його зверненнях, тому позовні вимоги слід задовольнити частково, задовольнивши позовні вимоги позивача в цій частині.

Оскільки позов підлягає до задоволення в його основній частині, то відповідно до частини першої статті 139 КАС України позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 1984,80 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Бережанської районної філії Тернопільського обласного центру зайнятості про відмову у зарахуванні ОСОБА_1 часу проходження військової служби до страхового стажу, викладені у листах №15-01/1355 від 14.12.2021 р. та №15-01/1390 від 31.12.2021.

Зобов`язати Бережанську районну філію Тернопільського обласного центру зайнятості повторно розглянути заяви ОСОБА_1 про зарахування до його страхового стажу період проходження ним військової служби у відповідності до довідки №405 від 19.11.2021 р. Тернопільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1984,80 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 80 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Бережанської районної філії Тернопільського обласного центру зайнятості.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 18 травня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- Бережанська районна філія Тернопільського обласного центру зайнятості (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 ).

Головуючий суддя Подлісна І.М.