Справа № 400/5918/21
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2022-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2022 р.м.ОдесаСправа № 400/5918/21
Головуючий в 1 інстанції: Брагар В. С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Косцової І.П.,

суддів Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (Миколаївська область) №281721 від 17.06.2021 року про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 8 500 грн. за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм позивач не допускав, а висновки, викладені в постанові про застосування адміністративно-господарського штрафу, не підтверджені відповідними матеріалами перевірки.

Вказує, що в довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу, акті проведення перевірки, а також розрахунку плати за проїзд великовагових та великогабаритних засобів зазначено інший автомобіль, а саме: Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а не DAF з реєстраційним номером НОМЕР_1 .

Крім того позивач стверджує, що різниця між фактичним навантаженням транспортного засобу та по результатам габаритного контролю становить 265 кг, що свідчить про невідповідність вимірювальної техніки вимогам законодавства та перебування її в несправному стані.

Також зазначає, що станом на 12.05.2021 року була відсутня методика, затверджена Мінекономрозвитку, на підставі якої повинен проводитись габаритно-ваговий контроль. Тому відповідач, проводячи габаритно-ваговий контроль автомобіля з причепом 19.05.2021 року, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження, у задоволенні позову відмовлено.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем дотримано процедуру габаритно-вагового контролю, зважування здійснено приладом, який пройшов повірку, а відтак, оскаржувана постанова прийнята правомірно, а зазначені позивачем доводи щодо допущених порушень не можуть спростувати наявність винних дій з боку позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

В апеляційний скарзі ФОП ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати прийняте у справі судове рішення та постановити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначає, що при процедурі зважування відповідач складав всі документи відносно вантажного автомобіля Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1 , проте в оскаржуваній постанові зазначено: Даф держ. номер НОМЕР_1 .

На його думку, відповідачем не доведено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм вантажним автомобілем Даф держ. номер НОМЕР_1 та взагалі наявність відповідного авто у власності позивача.

Також визначає про хибність висновку суду першої інстанції щодо дотримання відповідачем методики здійснення габаритно-вагового контролю.

Наполягає, що зважувальний комплекс не пройшов повірку у визначеному законом порядку, а відтак результати проведеного габаритно-вагового контролю не можуть вважатись належними.

Апелянт звертає увагу, що суд першої інстанції залишив поза увагою його доводи стосовно хибності розрахунку плати за проїзд.

Державна служба України з безпеки на транспорті подала відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечувала щодо її задоволення та просила залишити без змін оскаржуване рішення.

Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті своїм правом на подання відзиву не скористалось.

У відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 12.05.2021 року посадовими особами Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (Одеська область) на а/д М-14 «Одеса - Мелітополь» 21 км + 434 м, на підставі направлення на перевірку від 11.05.2021 року №026481, проведено ваговий контроль транспортного засобу Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіпу NFP-EUROTRAILER, д/н НОМЕР_2 , що перевозив пісок, за результатами якого складено:

талон №1536 від 12.05.2021 року з результатами зважування (а.с. 64);

довідку №0068465 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 12.05.2021 року (а.с. 20);

акт №281129 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 12.05.2021 року (а.с. 19);

В Талоні №1536 вказано дату, час, номерний знак транспортного засобу, режим зважування, вагу на кожне колесо, на кожну вісь та загальну вагу.

Довідкою №0068465 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 12.05.2021 року встановлено, що поосьове навантаження складає: 1) 6,14; 2) 9,39; 3) 7,86; 4) 7,81 5)7,91; повна маса транспортного засобу 39,1 тонн.

Актом №281129 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів визначено,що навантаження на строєну вісь складає 23,58 т. при допустимому 22,00 т. (перевищення 1,58 т. або 7,18%).

За наслідками встановлених порушень Південним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки (Миколаївська область) 17.06.2021 року прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №281721, якою стягнуто з позивача адміністративно-господарський штраф в сумі 8500 гривень за перевищення від 5% до 10% встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу без відповідного дозволу (а.с. 23).

Правомірність вказаної постанови є предметом спору у справі, що розглядається.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляції та висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 29 Закону України «Про дорожній рух» (далі Закон №3353-ХІІ) до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

За приписами частини другої статті 29 Закону №3353 з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 22.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 №2862-IV передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, згідно з п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Частиною 3 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі Закон №2344-ІІІ) встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

У разі відсутності документів, визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», застосовують до автомобільних перевізників адміністративно-господарські штрафи, визначені статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі - Правила №30) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 4 Правил №30 рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 (далі - Порядок № 879) вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Підпунктом 4 пункту 2 Порядку №879 визначено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно з пунктом 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

За змістом пунктів 26, 27 Порядку Порядок №879 кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, у тому числі тих, що визначені у статті 5 Закону України «Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України», справляється у разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів над параметрами, які враховувалися під час встановлення розміру єдиного збору в пунктах пропуску через державний кордон, де відсутні вагові комплекси, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які в установленому порядку не отримано дозвіл на рух або не внесено плату за проїзд.

Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Відповідно до пункту 28 Порядку №879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

У відповідності до пункту 18 Порядку №879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Відповідно до пункту 23 Порядку №879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Пунктом 31-1 Порядку №879 передбачено, що якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

За приписами пункту 21 Порядку №879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

В свою чергу, згідно з абзацом 14 частини 1 статті 60 Закону № 2344-III за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі складених відповідачем під час перевірки документів вбачається, що навантаження на строєнну вісь склало 23,58 т при допустимому 22,00 т, внаслідок чого загальна вага перевищила допустимі норми на 7,18% .

Дослідивши документи, складені відповідачем під час проведення контролю, судова колегія констатує, що вони відповідають один одному та свідчать про допущені позивачем порушення габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу.

При цьому судова колегія відхиляє твердження позивача, що всі документи складені відносно вантажного автомобіля Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1 , проте в оскаржуваній постанові зазначено: Даф держ. номер НОМЕР_1 , оскільки наведені обставини свідчать виключно про допущену відповідачем описку, яка не має вплив на встановлений та доведений факт порушення законодавства з боку позивача.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, всі документи під час здійснення габаритно-вагового контролю складено відносно вантажного автомобіля Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 19-21).

Також позивачем надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , відповідно до якого позивач є власником Mercedes-Benz Axor 1840LS з реєстраційним номером НОМЕР_1 (26-27).

У самій постанові про застосування штрафу також вірно зазначений реєстраційний номер транспортного засобу - НОМЕР_1 та міститься посилання на Акт №281129 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 12.05.2021 року, який складено відносно позивача та вказано вантажний автомобіль Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У постанові від 22.05.2020 року у справі № 825/2328/16 Верховний Суд зазначив, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Судова колегія визначає, що саме по собі помилкове зазначення марки транспортного засобу у постанові не дає підстав визначити її протиправною, оскільки всі інші документи, що складені посадовими особами відповідача доводять вину позивача, а саме перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

Щодо посилань позивача на те, що йому не було видано довідку про здійснення габаритно-вагового контролю, судова колегія визначає про відсутність доказів вказаного, а сам водій транспортного засобу відмовився від підпису акту, що наразі унеможливлює доведення вказаної обставини.

Таким чином, матеріалами перевірки підтверджується порушення позивачем ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» та наявність підстав для застосування до позивача штрафних санкцій за абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у розмірі 8500 грн.

В свою чергу судова колегія відхиляє доводи позивача про неправомірність розрахунку плати за проїзд від 12.05.2021 року, оскільки ним не заявлялась позовна вимога про визнання протиправним та скасування вказаного розрахунку (а.с. 21).

З огляду на встановлені обставини у даній справі та перевірку їх доказами, судова колегія визначає, що оскаржувана постанова прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства та за наявності доведених порушень з боку ФОП ОСОБА_1 .

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції відповідно до ст.316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Зважаючи, що судом першої інстанції правомірно розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Косцова І.П.
Судді Осіпов Ю.В. Скрипченко В.О.