Справа № 420/12926/21
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2022-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/12926/21
Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Косцової І.П.,

суддів Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 31 травня 2021 року №287195 про застосування адміністративно-господарського штрафу на суму 34 000 грн. за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм позивач не допускав, а відповідними матеріалами не підтверджено порушення вимог законодавства. Висновки, викладені в постанові про застосування адміністративно-господарського штрафу, не підтверджено відповідними матеріалами перевірки.

Вказує про порушення відповідачем методології проведення габаритно-вагового контролю, оскільки швидкість проїзду транспортного засобу при динамічному вимірі ваги була вищою за максимальну робочу швидкість.

Крім того позивач стверджує, що здійснення контролю відбулось за відсутності оператора та вчинено не уповноваженою на це особою, а саме, старшим державним інспектором.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження, у задоволенні позову відмовлено.

При вирішенні даного спору суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем дотримано процедуру габаритно-вагового контролю, зважування здійснено приладом, який пройшов повірку, що доводить факт порушення ,а відтак, оскаржувану постанову прийнять правомірно. Натомість, зазначені позивачем доводи щодо допущених порушень не можуть спростувати наявність винних дій з боку позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

В апеляційний скарзі ФОП ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати прийняте у справі судове рішення та постановити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначає, що відповідачем здійснено габаритно-ваговий контроль за відсутності затвердженої методики для зважування транспортного засобу з сипучим вантажем.

Крім того вказано, що посадовими особами відповідача не було дотримано вимог експлуатації приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі, оскільки виміри по осям відбувались при швидкості 3-6 км/год, при максимальній робочій швидкості 5 км/год.

Південне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки своїм правом на подання відзиву не скористалось.

У відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 22 квітня 2021 року посадовими особами контролюючого органу за місцем автошляху Київ-Одеса, 210 км. + 450м. проведено габаритно-ваговий контроль автомобіля марки RENAULT, номерний знак НОМЕР_1 з напівпречіпом VAN HOOL, номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , за результатами якого складено:

талон від 22.04.2021 року №3612 з результатами зважування (а.с. 15);

довідку від 22.04.2021 року №027933 про результати здійснення габаритно-вагового контролю (а.с. 11);

акт від 22.04.2021 року №001063 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів (а.с. 12);

В Талоні №3612 вказано дату, час, номерний знак транспортного засобу, режим зважування, вагу на кожне колесо, на кожну вісь та загальну вагу. Також вказано швидкість проїзду транспортного засобу відносно кожної осі: 1-3,8км/год, 2- 4,4 км/год, 3-6,7 км/год, 4-6,6 км/год, 5-6,5 км/год.

Довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю встановлено, що поосьове навантаження складає: 1) 8,05; 2) 15,00; 3) 7,70; 4) 7,60 5)7,65; повна маса транспортного засобу 46,00 тонн.

Як зазначається в Акті, під час перевірки виявлено перевищення встановлених законодавством вагових норм: загальна маса транспортного засобу 46000кг, що перевищує на 5% встановлену норму та навантаження на одиночну вісь - 15000кг., що на 36,36% перевищує встановлену норму під час перевезення вантажу, відповідальність передбачена абз.16 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

За наслідками встановлених порушень Південним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки 22.04.2021 року прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №287195, якою стягнуто з позивача адміністративно-господарський штраф в сумі 34 000 гривень за перевищення понад 20% встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу без відповідного дозволу (а.с. 23).

Правомірність вказаної постанови є предметом спору у справі, що розглядається.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляції та висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 29 Закону України «Про дорожній рух» (далі Закон №3353-ХІІ) до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

За приписами частини другої статті 29 Закону №3353 з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 22.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 №2862-IV передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, згідно з п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Частиною 3 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі Закон №2344-ІІІ) встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

У разі відсутності документів, визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», застосовують до автомобільних перевізників адміністративно-господарські штрафи, визначені статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі - Правила №30) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 4 Правил №30 рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 (далі - Порядок № 879) вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Підпунктом 4 пункту 2 Порядку №879 визначено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно з пунктом 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

За змістом пунктів 26, 27 Порядку Порядок №879 кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, у тому числі тих, що визначені у статті 5 Закону України «Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України», справляється у разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів над параметрами, які враховувалися під час встановлення розміру єдиного збору в пунктах пропуску через державний кордон, де відсутні вагові комплекси, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які в установленому порядку не отримано дозвіл на рух або не внесено плату за проїзд.

Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Відповідно до пункту 28 Порядку №879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

У відповідності до пункту 18 Порядку №879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Відповідно до пункту 23 Порядку №879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Пунктом 31-1 Порядку №879 передбачено, що якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

За приписами пункту 21 Порядку №879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

В свою чергу, згідно з абзацом 16 частини 1 статті 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі складених відповідачем під час перевірки документів вбачається, що навантаження на одиночну вісь становить 15 т при встановленій нормі 11 т, таким чином перевищення складає 36,36% від встановленої норми .

Дослідивши документи, складені відповідачем під час проведення контролю, судова колегія констатує, що вони відповідають один одному та свідчать про допущені позивачем порушення габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу.

При цьому твердження позивача, що здійснення габаритно-вагового контролю здійснено не уповноваженою на це особою, спростовуються наявними у матеріалах документами, які оформлені інспектором Паштена Ю.М., який і виступав оператором вагового комплексу.

Судова колегія зазначає, що відсутність окремих осіб, які б були операторами вагового комплексу вбачається з направлення на рейдову перевірку №012326 від 15.04.2021 року (а.с.22).

Також судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що обов`язок дотримання швидкості руху транспортного засобу під час динамічного вимірювання вагових параметрів покладається на водія, тому відхиляє посилання апелянта на здійснення вагового контролю по окремим осям при швидкості 6 км/год як на підставу для скасування оскаржуваної постанови.

Крім того, в додатку до свідоцтва про повірку засобу вимірювальної техніки визначена максимальна транзитна швидкість 10км/год, тому посилання позивача на здійснення вимірювання при швидкості 6 км/год не може спростувати результати зважування.

Таким чином, матеріалами перевірки підтверджується порушення позивачем ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» та наявність підстав для застосування до позивача штрафних санкцій за абз.16 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у розмірі 34 000 грн.

Щодо посилань позивача на неможливість встановлення законності використання вимірювального приладу, слід зазначити таке.

Згідно з п. 12-13 «Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879, вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

З матеріалів справи вбачається, що прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісі, яким здійснено вимірювання вагових параметрів транспортного засобу позивача сертифікат відповідності №UA.TR.002.CB.0300-17 та свідоцтво про повірку засобу вимірювання №П40М00504921 чинне до 21.01.2022 року(а.с. 23-25).

З огляду на встановлені обставини у даній справі та перевірку їх доказами, судова колегія визначає, що постанова Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки №287195 від 31 травня 2021 року про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 34 000 грн. за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства та за наявності доведених порушень з боку ФОП ОСОБА_1 .

Таким чином апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції, що оскаржувана постанова прийнята в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, є правомірною та не підлягає скасуванню.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції відповідно до ст.316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя Косцова І.П.
Судді Осіпов Ю.В. Скрипченко В.О.