Справа № 335/12289/21
Суддя: Рибалко Н. І.
Дата ухвалення: 2022-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Рибалко Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Слєсаря Олексія Вікторовича до Управління Патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, третя особа: поліцейський взводу №3 батальйону патрульної поліції в м.Мелітополь Управління Патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Вайдамаров Артур Юрійович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , в особі представника адвоката Слєсаря О.В. звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 27.10.2021 року поліцейський взводу №3 БПП в м.Мелітополь УПП в Запорізькій області ДПП Вайдамаров А.Ю. було винесено щодо нього постанову серії БАА №474668 про накладення адміністративного стягнення за правопорушення передбачене ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 126, ч.2 ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 3 400,00 грн. Однак, позивач вважає, що оскаржувана постанова складена з порушенням норм чинного законодавства, оскільки поліцейський без дотримання порядку розгляду адміністративної справи, встановленого ст. 279 КУпАП, без роз`яснення його прав і обов`язків, без встановлення обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, що передбачено ст. 280 КУпАП, виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Також зазначив, що він є громадянином Турецької Республіки, та не розуміє українську мову, про що неодноразово повідомляв поліцейських. Проте незважаючи на те, що останній не розуміє українську мову, посадові особи склали протокол та наполягали на тому, щоб позивач поставив власний підпис у ньому.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2021 року, після усунення недоліків зазначене них в ухвалі суду від 26.11.2021 року, адміністративний позов ОСОБА_2 прийнято до розгляду, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268272, 286 КАС України, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання, надано учасникам справи строк для надання заяв по суті справи та роз`яснено наслідки їх неподання.

Копія ухвали суду від 24.12.2022 року була вручена відповідачу та третій особі 10.01.2022 року, що підтверджується відміткою УПП в Запорізькій області, проставленою на розписці. Тобто останнім днем для подання відзиву є 15.01.2022 року.

Станом на 12.05.2022 року відзиву на адміністративний позов відповідачем не подано, як і не подано пояснень третьою особою.

Відповідно до ч.9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 268 КАС України учасник справи вважаться повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи визначеної ст. 286 КАС України з моменту направлення такого повідомлення працівником суду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази, які в ній містяться, у сукупності, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 27.10.2021 року поліцейським взводу №3 БПП в м.Мелітополь УПП в Запорізькій області ДПП Вайдамаровим А.Ю. відносно позивача ОСОБА_2 було винесено постанову по справі про адміністративні правопорушення серії БАА №474668 від 27.10.2021 року, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126, ч.1 ст. 126, ч.1 ст. 122 КУпАПта накладено адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 3 400,00 грн.

Згідно оскаржуваної постанови, 27.10.2021 о 11:10 в Запорізької обл., Василівський р-н., с. Кам`янське, М18 Е105,326 км., водій, керуючи транспортним засобом Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перевищив встановлене обліком швидкості руху у 50 км/год. на 58 км/год., та рухався зі швидкістю 87 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР. Заміри швидкості руху проводились лазерним вимірювачем швидкості TruCam LT1 20/20 ТС000703, Також під час перевірки документів було встановлено, що у ОСОБА_1 відсутній поліс обов`язкового страхування, чим порушив п.2.1.ґ ПДР України, а також не мав права керування транспортним засобом, чим порушив п.2.1.а ПДР України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За визначенням п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частина 1 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

За визначенням п.2.1.ґ ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення)

Частина 1 ст. 126 КАС України передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

За визначенням п.2.1.а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частина 2 ст. 126 КАС України передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так, відповідачем не надано жодних доказів правомірності прийнятої постанови, а також не надано відзиву на позовну заяву і не зазначено про наявність будь-яких поважних причин неможливості його подання, що розцінюється судом як визнання позову відповідачем в порядку ч. 4 ст. 159 КАС України.

Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п.3 ч.3 ст.2 КАС України), суд констатує, що працівником Національної поліції факт вчинення правопорушень, в яких обвинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом.

Отже, відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляд справ було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація тощо).

Відповідачем не представлено суду достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не надано жодних документів (матеріалів), які стали підставою для прийняття рішення про притягнення позивача до відповідальності. В матеріалах справи взагалі відсутні будь-які показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та які, в свою чергу, стверджували про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відсутні показання свідків.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративних правопорушень є оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що відповідачами в порушення вимог ст.77 КАС України не надано суду доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведені події та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст. 126 та ч.2 ст. 126 КУпАП є недоведеним.

Відповідно до п.3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова від 27.10.2021 року підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч ч.1 ст.122, ч.1 ст. 126 та ч.2 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 242-246, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Слєсаря Олексія Вікторовича задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАА №474668 від 27.10.2021 року, прийняту поліцейським взводу №3 батальйону патрульної поліції в м.Мелітополь Управління Патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Вайдамаровим Артуром Юрійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 126, ч.2 ст. 126 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400гривень 00 копійок.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 126, ч.2 ст. 126 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складання, шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 12.05.2022 року.

Суддя Н.І.Рибалко