Справа № 160/13156/21
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2022-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 травня 2022 року м. Дніпросправа № 160/13156/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду 20 жовтня 2021 року (головуючий суддя: Кучма К.С.) по адміністративній справі № 160/13156/21, розглянутої в порядку спрощеного позовного провадження

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 03.08.2021 року звернувся до суду з позовом до відповідача Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області (далі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДМС України в Дніпропетровській області №376 4938) від 05.07.2021 року про скасування посвідки на тимчасове проживання громадянину ОСОБА_2 ; визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДМС України в Дніпропетровській області №8911 від 06.07.2021 року про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання громадянину ОСОБА_2 ; зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву разом з раніше поданими документами щодо оформлення та видачі позивачу посвідки на тимчасове проживання в Україні .

В обґрунтування позовної заяви зазначив, що він з 13.12.2019 року перебував на території України у зв`язку з навчанням в Дніпровському медичному інституту традиційної і нетрадиційної медицини строком до 30.07.2021 року, отримав на час навчання посвідку на тимчасове проживання. Відповідачем без законних підстав скасована зазначена посвідка на тимчасове проживання, та відмовлено в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання. Просить позов задовольнити.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить у задоволенні позову відмовити, оскільки оскаржувані рішення ГУ ДМС в Дніпропетровській області прийняті з дотриманням вимог чинного законодавства з питань міграції.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.10.2021 року позов задоволено, визнані протиправними та скасовані прийняті ГУ ДМС в Дніпропетровській області рішення №376 4938) від 05.07.2021 року про скасування посвідки на тимчасове проживання , та рішення№8911 від 06.07.2021 року про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання громадянину ОСОБА_2 , відповідача зобов`язано повторно розглянути заяву позивача разом з поданими документами щодо оформлення та видачі посвідки на тимчасове проживання в Україні , з урахуванням висновків суду. На користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача стягнуті судові витрати по справі у розмірі 1 816 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати через порушення норм матеріального права та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надійшов.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, і зазначені обставини не заперечуються сторонами, що згідно з заявою позивача від 06.12.2019 року внесено необхідну інформацію до Єдиного державного демографічного реєстру щодо громадянина ОСОБА_2 , який у зв`язку із навчанням на території України на підставі ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», 13.12.2019 року отримав посвідку № 800118318 на тимчасове проживання на території України .

Із матеріалів справи вбачається, що 31.05.2021 року на адресу Управління ДМС України у Вінницькій області надійшло звернення Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі УПП у Вінницькій області ДПП НПУ) про заборону в`їзду в Україну на термін 3 (три) роки громадянину ОСОБА_2 у зв`язку з притягненням останнього до адміністративної відповідальності по ч.1 ст. 126 КУПАП у вигляді штрафу.

Оскільки позивачем штраф в дохід держави добровільно не оплачений, постанова направлена до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниця Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для виконання у примусовому порядку, та Управлінням ДМС України у Вінницькій області 31.05. 2021 року прийнято рішення № 1235 про заборону позивачу в`їзду в Україну строком на три роки .

Управління ДМС у Вінницькій області 30.06.2021 року звернулося до ГУ ДМС в Дніпропетровській області з поданням щодо вирішення питання про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , виданої 13.12.2019 року на ім`я позивача, на підставі пп.5 п.63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою КМУ від 25.04.2018 року №322( далі Порядок № 322), на підставі якого відповідачем 05.07.2021 року прийнято рішення № 376, номер:4938 про скасування посвідки позивача на тимчасове проживання № НОМЕР_1 .

Матеріали справи свідчать, що 01.07.2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою щодо обміну посвідки на тимчасове проживання, рішенням ГУ ДМС в Дніпропетровській області №8911 від 06.07.2021 року позивачу відмовлено в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання на підставі пп.3 п.61 Порядку № 322.

Дії позивача оскаржені позивачем в судовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правовий статус, основні права, свободи та обов`язки іноземців та осіб без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, порядок вирішення питань, пов`язаних з їх в`їздом в Україну або виїздом з України визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року №3773-У1(далі Закон №3773-У1).

Згідно з п.7, п.17 ч.1 статті 1 Закону №3773-У1 передбачено, що у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні; посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Таке саме положення зазначено в п. 1 Порядку №322.

Згідно з пп.3 п.61, пп.5 п.63 Порядку №322 територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли: дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем або особою без громадянства інформацію;

посвідка скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі, коли уповноваженим державним органом прийнято рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства чи їх примусове видворення за межі України або про заборону подальшого в`їзду в Україну.

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням відповідача від 06.07.2021 року № 8911 позивачу відмовлено в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання на підставі пп.3 п.61 Порядку №322 з підстав, що дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану позивачем інформацію, що не підтверджено відповідними доказами, так як зі змісту оскаржуваного рішення не можливо встановити, які саме дані з яких баз відповідного Реєстру, картотек не підтверджують надану позивачем інформацію особистого характеру.

Рішенням відповідача від 05.07.2021 року № 376 (№4938) позивачу скасовано посвідку на тимчасове проживання на підставі пп. 5 п. 63 Порядку №322, при цьому рішення не містить посилань на підстави його прийняття, а також на конкретне рішення уповноваженого державного органу про примусове повернення чи примусове видворення позивача за межі України або про заборону подальшого в`їзду в Україну.

Суд першої інстанції вірно застосував положення рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 року у справі № 4909/04 «Серявін та інші проти України», де згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, суд вказав, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навести обґрунтування своїх рішень, та зазначив, що з метою дотримання принципу верховенства права суб`єкти владних повноважень, у тому числі колегіальні, приймаючи рішення владно-управлінського характеру, мають належним чином його мотивувати. Мотивація прийняття рішення суб`єктом при здійсненні ним владних управлінських функцій має оцінюватися судом при здійсненні контролю за виконанням судових рішень.

Судом першої інстанції також встановлено порушення відповідачем порядку вручення оскаржуваних рішень позивачу, так як всупереч положенням пп.62, 65 Порядку №322 ці рішення вручені позивачу 23.07.2021 року в термін більше 5 робочих днів з дня їх прийняття (05.07.2021 року, 06.07.2021 року) , чим порушено право позивача на повторне звернення до територіального органу/територіального підрозділу ДМС з питань оформлення посвідки в передбачений Порядком №322 термін.

Зазначені обставини належними та допустимими доказами відповідачем не спростовані.

Викладене свідчить про правомірність скасування судом першої інстанції оскаржуваних рішень №376 4938) від 05.07.2021 року про скасування посвідки на тимчасове проживання громадянину ОСОБА_2 ; № НОМЕР_2 від 06.07.2021 року про відмову позивачу в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання, та зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву разом з раніше поданими документами щодо оформлення та видачі позивачу посвідки на тимчасове проживання в Україні .

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовані.

У відповідності до положень ст.139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача правомірно стягнуті документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1 816 грн.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з`ясовано обставини справи, рішення суду першої інстанції прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду 20 жовтня 2021 року по адміністративній справі № 160/13156/21, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня винесення, та не підлягає касаційному оскарженню відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя Н.П. Баранник

суддя О.О. Круговий