Справа № 560/20101/21
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2022-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

18 травня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до державного підприємства "Нігинський кар`єр" про зобов`язання укласти договір щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

Головне управління ДПС у Хмельницькій області звернулося в суд з позовом до державного підприємства "Нігинський кар`єр", в якому просить зобов`язати державне підприємство "Нігинський кар`єр" укласти договір щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості на Головне управління ДПС у Хмельницькій області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що станом на 11.11.2021 у відповідача рахується заборгованість по платежах до бюджету у розмірі 25775664,37 грн. На виконання вимог Податкового кодексу України (далі - ПК України) та Порядку використання дебіторської заборгованості та/або майна юридичної особи як джерел погашення податкового боргу платника податків та/або відокремленого підрозділу юридичної особи, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 №585, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.07.2017 за №857/30725 (далі - Порядок №585), Головне управління ДПС у Хмельницькій області надіслало на адресу відповідача повідомлення від 21.03.2019 про визначення джерелом погашення податкового боргу дебіторської заборгованості платника податків. У зв`язку з відсутністю відповіді відповідача на вказане повідомлення, контролюючий орган звернувся до суду з цим позовом.

До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що якщо дії, передбачені частиною 4 статті 12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", вчиняються без попереднього погодження органом приватизації, такий правочин є недійсним, а договори про переведення права вимоги дебіторської заборгованості платника податків на контролюючий орган за своєю правовою є правочинами щодо відступлення права вимоги в розумінні статті 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Крім того, позивач не надав доказів відмови відповідача від укладення з контролюючим органом договору щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості, як підстави звернення до суду.

Позивач порушив черговість вжиття податковим органом заходів щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості, передбаченої пунктом 87.5 статті 87 ПК України, оскільки спочатку направив повідомлення від 21.03.2019 про визначення джерелом погашення податкового боргу дебіторської заборгованості платника податків, а у вересні - жовтні 2021 року здійснював заходи для стягнення коштів з платника податків шляхом направлення інкасових доручень. При цьому повернення банківськими установами всіх інкасових доручень не є беззаперечним доказом відсутності коштів на усіх рахунках платника податків у обслуговуючих його банках на час звернення позивача з позовом до суду.

Звертає увагу на те, що актом опису майна від 21.01.2022 податковий керуючий провів опис майна відповідача, а саме готової продукції (відсів вапняковий фракція 0-20 мм в кількості 1 мільйона тон, відпускна ціна за 1 тону 36 грн з ПДВ, усього на загальну суму 36 мільйонів гривень), що значно перевищує суму податкового боргу.

Вказує, що несприятливі економічні обставини зумовили неможливість виконання відповідачем фінансових зобов`язань. Проте задоволення позовних вимог буде надмірним, не призведе до реальної сплати обов`язкових платежів та призведе до повної втрати підприємством будь-яких засобів для проведення нормальної господарської діяльності.

До суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить задовольнити позовну заяву. Зазначає, що договори, правочини та/або господарські зобов`язання, на які посилається відповідач, не є тотожними договору щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості, укладення якого передбачено ПК України. Тому помилковим є висновок відповідача про те, що договори про переведення права вимоги дебіторської заборгованості платника податків на контролюючий орган за своєю правовою природою є правочинами щодо відступлення права вимоги в розумінні статті 512 ЦК України.

Вказує, що доводи відповідача про порушення контролюючим органом черговості вжиття заходів щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості, передбаченої пунктом 87.5 статті 87 ПК України, не відповідають фактичним обставинам. На виконання судових рішень щодо стягнення з державного підприємства "Нігинський кар`єр" коштів у рахунок погашення податкового боргу з рахунків відповідача у банках, обслуговуючих такого платника податків, та за рахунок готівки, що належить відповідачу, позивач протягом 2018 - 2021 років направляв до установ банків інкасові доручення (розпорядження). Проте останні повертались без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках, або накладенням арешту на рахунки платника для забезпечення виконання іншого виконавчого документа.

Звертає увагу на те, що проведення податковим керуючим 21.01.2022 опису майна відповідача не є перешкодою для укладення договору щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості. Крім того, процедура щодо організації та проведення продажу майна платника податків на публічних торгах та/або через торгівельні організації, займають досить тривалий проміжок часу.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.01.2022 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Станом на 11.11.2021 у державного підприємства "Нігинський кар`єр" наявний податковий борг в сумі 25775664,37 грн.

Головне управління ДФС у Хмельницькій області направило на адресу відповідача лист від 21.03.2019 №11468/10/22-01-53-07-17, додатком до якого було повідомлення від 21.03.2019 про визначення джерелом погашення податкового боргу дебіторської заборгованості платника податків. Зазначені лист та повідомлення отримані відповідачем 25.03.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

У зв`язку з відсутністю відповіді відповідача на вказане повідомлення, контролюючий орган звернувся до суду з позовом.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Згідно з частиною 1 статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України та законами з питань митної справи.

Норма підпункту 20.1.35-1 пункту 20.1 статті 20 ПК України визначає, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо зобов`язання платника податків, який має податковий борг, укласти договір щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості цього платника на контролюючий орган.

Відповідно до пункту 87.5 статті 87 ПК України у разі якщо здійснення заходів щодо погашення податкового боргу платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, не привело до повного погашення суми податкового боргу або у разі недостатності у платника коштів для погашення податкового боргу, контролюючий орган визначає дебіторську заборгованість платника податків, строк погашення якої настав, джерелом погашення податкового боргу такого платника податків.

Контролюючий орган укладає з платником податків договір щодо переведення права вимоги такої дебіторської заборгованості. Така дебіторська заборгованість продовжує залишатися активом платника податків, що має податковий борг, про що зазначається в договорі між платником податків і контролюючим органом, та повинна бути відповідним чином розкрита в примітках до фінансової звітності.

Податковий борг продовжує обліковуватися за платником податків, у якого він виник, до надходження коштів до бюджету за рахунок стягнення цієї дебіторської заборгованості. Контролюючий орган повідомляє платнику податків про таке надходження в п`ятиденний строк з дня отримання відповідного документа.

Згідно з пунктом 1 розділу II Порядку №585 контролюючий орган повідомляє платника податків про визначення джерелом погашення податкового боргу дебіторської заборгованості платника податків за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Відповідно до пункту 2 розділу II Порядку №585 повідомлення розглядається як пропозиція для укладання договору про переведення права вимоги дебіторської заборгованості платника податків на контролюючий орган.

Переведення платником податків права вимоги дебіторської заборгованості, що випливає з відносин платника податків з дебітором, на орган стягнення здійснюється на основі договору, укладеного в письмовій формі, між платником податків та контролюючим органом (пункту 3 розділу II Порядку №585).

Положеннями пункту 4 розділу II Порядку №585 визначено, що у разі згоди платника податків контролюючий орган укладає договір з таким платником податків. Договір повинен містити, зокрема: назву договору та місце його укладання; найменування платника податків та контролюючого органу; предмет договору; порядок виконання зобов`язань за договором; права та обов`язки сторін; умови укладання, зміни та припинення договору; місцезнаходження та реквізити сторін. У разі відмови платника податків, що має податковий борг, від укладання з контролюючим органом договору щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості такий контролюючий орган звертається до суду щодо зобов`язання платника податків укласти зазначений договір.

У договорі обов`язково зазначається, що платник податків переводить на контролюючий орган своє право вимоги до дебітора в рахунок погашення податкового боргу (пункт 8 розділу II Порядку №585).

Контролюючий орган звертається до суду щодо стягнення з дебіторів платника податків, що має податковий борг, сум дебіторської заборгованості, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на контролюючий орган, у рахунок погашення податкового боргу такого платника податків (пункт 10 розділу II Порядку №585).

Відповідно до пункту 87.5 статті 87 ПК України та пункту 4 розділу II Порядку №585 у разі відмови платника податків, що має податковий борг, від укладення з контролюючим органом договору щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості такий контролюючий орган звертається до суду щодо зобов`язання платника податків укласти зазначений договір.

На виконання вимог ПК України та Порядку №585 Головне управління ДФС у Хмельницькій області направило на адресу відповідача лист від 21.03.2019 №11468/10/22-01-53-07-17 та повідомлення від 21.03.2019 про визначення джерелом погашення податкового боргу дебіторської заборгованості платника податків.

На вказані лист та повідомлення державне підприємство "Нігинський кар`єр" не надало відповідь.

Таким чином, Головне управління ДПС у Хмельницькій області вчинило всі дії, передбачені пунктом 87.5 статті 87 ПК України та пунктом 4 розділу II Порядку №585, для того, щоб укласти з відповідачем договір щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості. Проте, останній маючи податковий борг у сумі 25775664,37 грн, ухилявся від укладення такого договору.

Твердження відповідача про те, що позивач не надав доказів відмови відповідача від укладення з контролюючим органом договору щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості, як підстави звернення до суду, суд вважає безпідставним. Так, доказів того, що відповідач погоджувався на укладення з контролюючим органом договору щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості на момент розгляду справи відсутні.

Щодо доводів відповідача про порушення позивачем черговості вжиття контролюючим органом заходів щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості, передбаченої пунктом 87.5 статті 87 ПК України, суд вважає їх помилковими. На виконання рішень Хмельницького окружного адміністративного суду щодо стягнення з державного підприємства "Нігинський кар`єр" коштів у рахунок погашення податкового боргу з рахунків відповідача у банках, обслуговуючих такого платника податків, та за рахунок готівки, що належить відповідачу, зокрема, від 13.12.2016 у справі №822/1913/16 (про стягнення 6966709,21 грн), від 01.02.2017 у справі №822/2765/16 (про стягнення 1483349,53 грн), від 12.07.2018 у справі №822/1849/18 (про стягнення 2245387,82 грн), від 11.10.2018 у справі №2240/2887/18 (про стягнення 12990358,29 грн) та від 26.02.2019 у справі №560/20/19 (про стягнення 2931289,54 грн), позивач протягом 2018 - 2021 років направляв до установ банків інкасові доручення (розпорядження), які поверталися без виконання.

Стосовно посилання відповідача на проведення податковим керуючим 21.01.2022 опису майна державного підприємства "Нігинський кар`єр", то суд зазначає, що це не є законодавчо визначеною підставою для не укладення договору щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості.

Щодо твердження відповідача про те, що договори про переведення права вимоги дебіторської заборгованості платника податків на контролюючий орган за своєю правовою природою є правочинами щодо відступлення права вимоги в розумінні статті 512 Цивільного кодексу України, суд оцінює їх критично, оскільки укладення договору щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості передбачено ПК України. При цьому, в силу приписів статті 5 ПК України, для регулювання відносин оподаткування пріоритетним є застосування податкового законодавства, а не інших законодавчих актів.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Судові витрати, сплачені позивачем при поданні позовної заяви, відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов Головного управління ДПС у Хмельницькій області задоволити.

Зобов`язати державне підприємство "Нігинський кар`єр" укласти з Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області договір щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука 17, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 44070171)
Відповідач:Державне підприємство "Нігинський кар`єр" (вул. Радянська 1А, селище Сахкамінь, Кам`янець-Подільський район, Хмельницька область, 32322 , код ЄДРПОУ - 00373741)

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк