Справа № 440/15357/21
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2022-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/15357/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/15357/21 за позовом ОСОБА_1 до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Полтавській області, Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу,

В С Т А Н О В И В:

08.11.2021 ОСОБА_1 та її представник адвокат Борзовець Олександр Володимирович звернулися до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Полтавська область, Державної служби України з питань безпеки на транспорті (надалі - відповідач, Укртрансбезпека), в якому просили суд визнати протиправними та скасувати:

- постанову Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Полтавська область про застосування адміністративно-господарського штрафу №189192 від 02.08.2021, якою ОСОБА_1 за порушення абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" притягнуто до відповідальності у вигляді стягнення адміністративно-господарського штрафу у розмірі 34000,00 грн.;

- постанову Укртрансбезпеки про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ №00000349 від 18.10.2021, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 1321 КУпАП за перевищення нормативних параметрів зазначених у п. 22.5 ПДР України;

- постанову Укртрансбезпеки про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ №00000317 від 18.10.2021, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 1321 КУпАП за перевищення нормативних параметрів зазначених у п. 22.5 ПДР України;

- постанову Укртрансбезпеки про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ №00000345 від 18.10.2021, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 1321 КУпАП за перевищення нормативних параметрів зазначених у п. 22.5 ПДР України;

- постанову Укртрансбезпеки про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ №00000278 від 18.10.2021, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 1321 КУпАП за перевищення нормативних параметрів зазначених у п. 22.5 ПДР України;

- постанову Укртрансбезпеки про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ №00000160 від 18.10.2021, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 1321 КУпАП за перевищення нормативних параметрів зазначених у п. 22.5 ПДР України;

- постанову Укртрансбезпеки про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ №00000139 від 18.10.2021, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 1321 КУпАП за перевищення нормативних параметрів зазначених у п. 22.5 ПДР України.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 позовну заяву ОСОБА_1 в частині оскарження постанови Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Полтавська область про застосування адміністративно-господарського штрафу №189192 від 02.08.2021 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Цією ж ухвалою суд прийняв рішення про передачу адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 в частині оскарження постанов Укртрансбезпеки про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, до Октябрського районного суду м. Полтави на підставі п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України (за територіальною підсудністю).

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 17.11.2021 роз`єднано в окреме провадження позовні вимоги у справі №440/14805/21 шляхом виділення в окреме провадження позовних вимог заявлених ОСОБА_1 до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Полтавська область, Державної служби України з питань безпеки на транспорті в частині оскарження постанови Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Полтавська область про застосування адміністративно-господарського штрафу №189192 від 02.08.2021.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 адміністративну справу №440/15357/21 за позовом ОСОБА_1 до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Полтавська область, Державної служби України з питань безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови прийнято до провадження.

Ухвалою суду від 25.11.2021 позовну заяву у справі №440/15357/21 залишено без руху та запропоновано позивачеві усунути виявлені недоліки шляхом приведення позовної заяви у відповідність до вимог частини 1 статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

30.12.2021 представник позивача адвокат Борзовець О.В. надав адміністративний позов оформлений у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 172 КАС України, чим остаточно усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 04.01.2022 продовжено розгляд справи у порядку визначеному ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.11.2021.

Мотивуючи заявлений позов заявники стверджують, що визначальним критерієм для застосування адміністративно-господарських штрафів за ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" є наявність статусу перевізника, а не належність транспортного засобу певній особі. У зв`язку з цим зауважили, що сам позивач не здійснював вантажне перевезення, оскільки транспортний засіб, який перевірявся, на підставі відповідного договору перебуває у користуванні іншої особи. Вважають помилковим застосування відповідачем до позивача штрафу, оскільки чинним законодавством забороняється перевезення вантажів з перевищенням вагових параметрів автомобільними дорогами, тому дозвіл на рух такого вантажу не видається, а може бути застосована відповідальність у вигляді плати за проїзд, якщо при зважуванні вантажу встановлено порушення вагових параметрів. Наголошують, що застосована відповідачем методика не розповсюджується на транспортні засоби з вантажем, що змінює розподіл навантажень на осі транспортного засобу в русі. Додали, що відповідач не виконав обов`язку про завчасне повідомлення позивача, оскільки повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт направлено на невірну адресу.

У відзиві на позовну заяву від 23.11.2021 представник Укртрансбезпеки зазначив, що під час проведення рейдової перевірки інспекторами Укртрансбезпеки встановлено факт порушення з боку ОСОБА_1 законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, а саме - абзацу 16 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" внаслідок перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. Звертає увагу на те, що водій зупиненого транспортного засобу ОСОБА_2 жодних заперечень чи пояснень з приводу встановленого порушення не надав, як і не надав договору оренди транспортного засобу та тимчасового реєстраційного документу на транспортний засіб на підтвердження факту передачі ОСОБА_1 у встановленому порядку права користування транспортним засобом іншій особі. Пояснює, що відповідно до постанови КМУ від 27.06.2007 №879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" передбачає нарахування плати на проїзд автомобільними дорогами загального користування незалежно від типу вантажу. Посилається на статтю 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", якою передбачено альтернативні документи, які мають бути в наявності при перевезенні вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень, а саме - дозвіл, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів за умови перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством менше п`яти відсотків. Стверджує, що повідомлення про призначення розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 02.08.2021 направлялося позивачу завчасно (а.с. 73-79).

У відповіді на відзив, що надійшла до суду 29.11.2021, представник позивача повторив доводи, що зазначені у позовній заяві. Додав, що на вимогу співробітника Укртрансбезпеки водій надавав копії договорів та копії актів приймання-передачі транспортних засобів, незважаючи на що відповідач, складаючи спірну постанову, застосував штраф до ОСОБА_1 , хоча суб`єктом перевірки був саме ТОВ "ЖК-Транс", як це видно з акту №0071103 про перевищення транспортним засобом вагових параметрів (а.с. 83-90).

Розгляд справи, відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

16.06.2021 співробітниками Укртрансбезпеки на підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у період з 14.06.2021 по 20.06.2021 (а.с. 64) та відповідно до направлення на рейдову перевірку від 14.06.2021 №009960 (а.с. 57) на 18+356 автомобільної дороги М-04 "Знамянка-Луганськ-Ізварине" здійснювалася рейдова перевірка транспортних засобів перевізників на предмет дотримання вимог Закону України "Про автомобільний транспорт" та Правил надання послуг пасажирським та вантажним автомобільним транспортом.

Під час рейдової перевірки уповноваженими особами відповідача був зупинений транспортний засіб марки IVECO TRAKKER, державний номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , керування яким здійснював водій ОСОБА_2 .

За результатами здійснення габаритно-вагового контролю встановлено факт перевищення транспортним засобом вагових обмежень, а саме: навантаження на здвоєну вісь 27,34 т при допустимих 16,00 т, що зафіксовано в довідці №0080603 про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акті №0071103 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 16.06.2021 (а.с. 132-133).

Крім того працівниками Укртрансбезпеки був складений акт №287128 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 16.06.2021, яким зафіксовано факт перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових обмежень більше ніж на 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу (а.с. 55).

Водій ОСОБА_2 зі змістом акту був ознайомлений, але від підпису в акті перевірки та в акті перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів відмовився. Правом на надання пояснень чи зауважень не скористався.

Повідомлення про призначення розгляду справи на 02.08.2021 (а.с. 56) від 16.07.2021 направлено відповідно до списку №2583 згрупованих поштових відправлень (а.с. 59) рекомендованим листом з повідомленням про вручення згідно з трек-кодом 960 на зареєстровану за суб`єктом господарювання адресу позивача ( АДРЕСА_1 ) та вручено адресату 16.07.2021 (а.с. 61).

02.08.2021 за результатами розгляду справи про порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт відповідач прийняв постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №189192 в сумі 34000,00 грн, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу (абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт") (а.с. 54).

Позивач у позові зазначила, що про існування означеної постанови їй стало відомо випадково, під час купівлі-продажу транспортного засобу коли вона дізналася про відкрите виконавче провадження.

Не погодившись із правомірністю постанови №189192, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 (надалі - Положення №103), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з п. 8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Підпунктом 15 пункту 5 Положення №103 (в редакції чинній на момент проведення перевірки) передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень вантажів автомобільним транспортом, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 (надалі - Порядок №1567 в редакції, чинній на момент проведення перевірки), відповідно до пунктів 3, 4 якого органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи, які здійснюють контроль шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 15 Порядку № 1567 встановлено вичерпний перелік підстав під час проведення рейдової перевірки, до яких входить перевірка наявності визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Згідно з п. 16 Порядку №1567 під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

Згідно з пунктом 20 Порядку №1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Пунктом 25 Порядку №1567 визначено, що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Відповідно до пунктів 26, 27 Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Як свідчать встановлені судом обставини справи, повідомлення про запрошення на розгляд справи з 10.00 год. до 12.00 год. 02.08.2021 про порушення законодавства про автомобільний транспорт Управлінням направлено ОСОБА_1 16.07.2021 рекомендованим листом з повідомленням згідно зі Списком №2583 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, як це видно за трек-кодом 960 на зареєстровану за суб`єктом господарювання адресу позивача (вул. Святкова, 31, м. Полтава, 36034), та вручено адресату 16.07.2021 (а.с. 61).

Таким чином в ході судового розгляду підтверджено факт повідомлення позивача рекомендованим листом про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

При цьому сам по собі факт відсутності особи на час розгляду такої справи не позбавляє цю особу права спростовувати вину в суді та, у зв`язку з цим, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 01.03.2018 по справі №820/4810/17.

Надаючи правову оцінку вимогам позивача про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 02.08.2021 №189192 на суму 34000,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 29 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 №3353-XII з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (надалі - Правила №30), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 4 Правил №30 передбачено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Як встановлено судом, за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки IVECO TRAKKER, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить позивачу, було встановлено факт перевищення транспортним засобом нормативно габаритних параметрів, а саме: навантаження на здвоєну вісь склала 27,34 т при нормативно допустимій - 16 т.

Отже, матеріалами справи підтверджується той факт, що 16.06.2021 належний позивачу транспортний засіб рухався автомобільними дорогами з перевищенням встановлених габаритних обмежень. При цьому у водія даного транспортного засобу був відсутній дозвіл, який дає право на рух вказаним автомобілем зі вказаними габаритно-ваговими параметрами.

Позивач заперечує факт надання саме ним послуг з перевезень вантажів. При цьому зазначає, що транспортний засіб марки IVECO TRAKKER, державний номерний знак НОМЕР_1 , на підставі договору оренди №4 від 02.01.2019 був переданий в оренду ТОВ "ЖК-Транс" (а.с. 111-112).

Тож предметом доказування у даній справі є ще й питання правомірності застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу як особи, яку відповідач визнав перевізником, а також з`ясування того, хто є дійсним автомобільним перевізником у спірних правовідносинах.

Позивач не спростовує того факту, що він є власником транспортного засобу, яким здійснювалося перевезення.

Висновки відповідача про те, що ОСОБА_1 була перевізником, остання спростовує твердженням про те, що транспортний засіб на момент проведення відповідачем перевірки перебував в оренді та використовується у підприємницькій діяльності ТОВ "ЖК-Транс".

На підтвердження цього позивач посилається на факт укладення договору оренди транспортного засобу №4 від 02.01.2019, який відповідно до акту передачі транспортного засобу як додатку №1 до договору оренди №4 транспортного засобу від 02.01.2019 був переданий ТОВ "ЖК-Транс".

За наслідками вивчення повідомлених позивачем обставин суд з`ясував, що договір оренди транспортного засобу №4 складений у простій письмовій формі. Крім акту передачі транспортних засобів, який також складений у простій письмовій формі, будь-яких додатків, в тому числі й доказів його реального виконання (докази сплати орендної плати, розмір якої визначений на рівні 40 000,00 грн на місяць) вказаний договір не містить. У свою чергу водій ОСОБА_2 маючи відповідне право під час проведення перевірки правом на надання пояснень та зауважень до акту не скористався.

З огляду на це суд приходить до висновку про недостовірність наданих позивачем до суду доказів, яких на момент проведення перевірки співробітникам Укртрансбезпеки надано не було.

При цьому слід зазначити, що відповідно до п. 16 постанови Кабінету Міністрів України №1388 від 07.09.1998 "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів" за бажанням власника транспортного засобу - фізичної особи надати право керування таким засобом іншій фізичній особі чи за бажанням фізичної або юридичної особи, якій власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортними засобами, сервісний центр МВС видає за зверненням такого власника тимчасовий реєстраційний талон на строк, зазначений у його заяві, або документах, які підтверджують право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.

Згідно з п. 6.3 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої наказом МВС № 379 від 11.08.2010, якщо власник ТЗ передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження ТЗ іншій фізичній або юридичній особі (особам), то їм за письмовою заявою, поданою ними особисто або уповноваженим представником, працівниками Центру оформляється і видається тимчасовий реєстраційний талон на період дії документа, який підтверджує право користування і (або) розпорядження ТЗ.

У безпосередньому зв`язку з цим суд звертає увагу на висновки Верховного Суду сформульовані у п. 30 постанови від 20.12.2018 у справі № 804/8740/16, де щодо реєстраційних документів на транспортний засіб зазначено, що пряма вимога щодо їх наявності у водія міститься у статті 39 Закону №2344-ІІІ. Попри те, що наведені положення пункту 6.3 Інструкції №379 та пункту 16 Порядку №1388 передбачають видачу тимчасового реєстраційного талона на транспортний засіб за зверненням користувача транспортного засобу, все ж його наявність, відповідно і необхідність звернутися про його отримання, встановлена Законом № 2344-ІІІ.

Тож у разі виникнення спору щодо факту не/перебування транспортного засобу у користуванні третіх осіб єдиним належним та допустимим доказом цього може бути оформлення тимчасового реєстраційного талону відповідно до норм постанови №1388 та Інструкції № 379.

Позивач такого доказу суду не надав.

Відповідальність на підставі ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за відсутність документів при перевезенні вантажу покладається на перевізника.

Автомобільний перевізник, відповідно до визначень наведених у ст. 1 цього ж Закону, - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

З огляду на обсяг наданих під час здійснення перевірки доказів, відповідно до яких власником транспортного засобу є ОСОБА_1 , саме вона і є суб`єктом відповідальності як перевізник в розумінні вищенаведених вимог Закону.

Підставою для застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу стали результати габаритно-вагового контролю транспортних засобів марки IVECO TRAKKER, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідно до цих результатів вагові параметри вказаного транспортного засобу перевищують нормативно допустимі вагові обмеження більш ніж на 20 %, що дало підстави вважати цей транспортний засіб великоваговим, для руху якого, за правилами частини четвертої статті 48 Закону №2344-ІІІ, повинен бути відповідний дозвіл.

Отже, за описаних обставин відповідач мав достатні підстави для накладення штрафу відповідно до статті 60 Закону № 2344-ІІІ.

Крім того позивачем не доведено перед судом належними доказами того, що договір оренди транспортного засобу об`єктивно існував при здійсненні перевірки. Суд надає оцінку постанові відповідача ретроспективно, на підставі лише тих документів, які були надані водієм під час перевірки.

Отже, наявні у справі письмові докази підтверджують той факт, що ОСОБА_1 як власник транспортного засобу, так і суб`єкт господарювання в розумінні Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні є перевізником, а отже несе встановлену законом відповідальність за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Щодо доводів позивача про те, що методика виконання вимірювань застосовна до сипучого вантажу (пісок річковий), який є рухомим під час руху транспортного засобу, оскільки його маса є несталою в різних точках автомобіля, то суд зазначає таке.

Як встановлено ч. 3 пункту 22.5 Правил дорожнього руху України, рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Також вказаним пунктом передбачено, що рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами "б" та "в" цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами".

Пунктом 4 вказаних вище Правил встановлено, що допускається перевищення вагових параметрів на визначеними у п. 22.5 ПДР 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Матеріали справи свідчать про те, що позивачем здійснено перевезення вантажу, при якому навантаження на здвоєну вісь перевищувало допустимі вагові параметри майже на 71%.

Таким чином в ході зважування встановлено перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, зокрема перевищення нормативно допустимого навантаження на здвоєну вісь - на 11,34 т. більше дозволеної, що у відсотковому співвідношенні складає на 71% більше допустимого.

Крім цього покликання позивача на те, що він перевозив сипучий вантаж суд вважає безпідставними, оскільки як передбачено п. 22.5 ПДР України гранично допустимі вагові параметри застосовуються і до подільних вантажів.

До того ж суд звертає увагу на глибоку обізнаність позивача про сам вантаж, його сипучість, порядок його розміщення по осях, що у свою чергу зайвий раз свідчить про неправдивість його тверджень про те, що він не є перевізником.

Враховуючи встановлені при розгляді справи обставини, суд приходить до висновку про те, що доводи позивача взагалі не спростовують факт перевищення нормативно допустимого вагового (осьового) навантаження транспортного засобу, тоді як оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 02.08.2021 №189192 є такою, що відповідає встановленим обставинам справи та вимогам чинного законодавства про автомобільний транспорт, а тому підстави для її скасування відсутні.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 02.08.2021 №189192, якою з ОСОБА_1 стягнуто адміністративно - господарський штраф у сумі 34000,00 грн, прийнята Слобожанським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України, обґрунтовано та своєчасно.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого позову, у зв`язку з чим відмовляє у його задоволенні в повному обсязі.

За таких обставин підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Полтавська область, Державної служби України з питань безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку впродовж тридцяти днів з моменту його підписання в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Б. Супрун