Справа № 160/26958/21
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2022-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Савченка А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ШОТ» до Головного управління ДПС України у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
28 грудня 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ШОТ» до Головного управління ДПС України у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровський області від 12.01.2021 року № 507 та зобов`язати Головне управління ДПС України у Дніпропетровській області виключити ТОВ «ШОТ» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості;
Позивач також зазначає, що він не відповідає жодному з критеріїв ризиковості платника податків, а податковий орган не обґрунтував зворотного. Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровський області від 12.01.2021 року № 507 обґрунтоване тим, що наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції. Проте, у рішенні не вказано фактів, які б підтверджували зазначену інформацію.
25.01.2022 року представником Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надано відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити, зазначивши, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року №520. Спірні рішення прийняті з підстави ненадання позивачем копій документів. Відповідач вважає визначені в Рішенні комісії підстави для відмови в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування правомірними та такими, що прийняті відповідно до норм чинного законодавства та в установленому порядку, а вимоги позивача є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Також, зазначаючи, що вимога про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну є необґрунтованою, оскільки без надання правової оцінки рішенню комісії регіонального рівня, зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні є передчасним.
Крім того, зазначає, що реєстрація податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН є дискреційними повноваженнями Державної податкової служби України.
03.02.2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-1, в якій останній висловив позицію аналогічну заявленій ним у власній позовній заяві.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2022 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ШОТ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії було залишено без руху та встановлено позивачу строк п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, шляхом надання: пояснення щодо підстав об`єднання в одне провадження заявлених позовних вимог у відповідності до частини 1 статті 172 КАС України з наданням відповідних доказів за наявності; пояснення та доказів із зазначенням дати, коли позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів; заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску.
19.04.2022 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «ШОТ» надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи, а саме: завірена належним чином копія постанови третього апеляційного адміністративного суду від 30.03.2022 р. у справі №160/2774/21.
На виконання ухвали суду від 11.04.2022 року позивачем 12.05.2022 року були усунуті означені недоліки позовної заяви.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст.243, 257, 258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до видів економічної діяльності підприємства позивача (коди за КВЕД) належить: 47.30 Роздрібна торгівля пальним; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель; 68.20 Надання в оренду та експлуатацію власного чи орендованого майна; 68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна; 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом; 77.39 Надання в оренду інших машин, устаткування і товарів; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.18 Діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами; 47.12 Діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах продуктами харчування; 56.10 Ресторани, надання послуг харчування; 56.30 Обслуговування напоями.
26.10.2021 року ТОВ «ШОТ» звернулося до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з заявою за вих. №26/10-21 від 26.10.2021 року, в якій просив, зокрема:
- надати інформацію щодо підстав визначення ТОВ «ШОТ» як платника податків, який відповідає критеріям ризиковості та надати відповідні документи, рішення які підтверджують зазначену відповідність відповідному критерію ризиковості;
- виключити ТОВ «ШОТ» з переліку ризикових платників податків та бази ризикових платників АІС "Податковий блок" режим - "Журнал ризикових платників".
Однак на зазначену заяву від 26.10.2021 року на адресу позивача від відповідача не надходила.
01.11.2021 року товариство звернулось до Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Дніпропетровській області із Скаргою №01/11-21 від 01.11.2021 р., в якій зокрема просило:
- прийняти до розгляду та розглянути дану скаргу ТОВ «ШОТ» з урахуванням наведених доводів, копії документів та документів наявних у контролюючого органу;
- надати інформацію щодо підстав визначення ТОВ «ШОТ» як платника податків, який відповідає критеріям ризиковості та надати відповідні документи, рішення які підтверджують зазначену відповідність відповідному критерію ризиковості;
- визнати неправомірними дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та скасувати рішення Комісії регіонального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних щодо ТОВ «ШОТ» про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника;
- прийняти рішення про невідповідність ТОВ «ШОТ» критеріям ризиковості платника;
- виключити ТОВ «ШОТ» з переліку ризикових платників податків та бази ризикових платників АІС "Податковий блок" режим - "Журнал ризикових платників";
Також було направлено скаргу від 01.11.2021 року №01/11-21 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області для надання інформації про підстави включення ТОВ «ШОТ» до переліку ризикових платників податку та надання відповідного рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.
Однак на зазначену скаргу від 01.11.2021 року відповіді на адресу позивача від відповідача не надходило.
06.12.2021 року ТОВ «ШОТ» звернулось до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з заявою за вих. №06/12-21 від 06.12.2021 р., в якій повторно просило розглянути заяву товариства за вих. №26/10-21 від 26.10.2021 р. та скаргу товариства за вих. №01/11-21 від 01.11.2021 р.
Однак на зазначену скаргу від 06.12.2021 року відповіді на адресу позивача від відповідача не надходило.
Не погоджуючись з рішенням Головного управління ДПС у Дніпропетровський області від 12.01.2021 року №507, вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Спірні правовідносини врегульовано нормами Податкового кодексу України та Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165 (що набрав чинності з 01.02.2020 року).
Статтею 61 ПК України визначено порядок податкового контролю та повноваження органів державної влади щодо його здійснення.
Відповідно до п. 61.1 ст. 61 ПК України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
З 1 лютого 2020 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 1165 від 11 грудня 2019 року, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зокрема, цим Порядком визначені Критерії ризиковості платника податку на додану вартість (додаток 1), повноваження комісії контролюючого органу, яка приймає рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, порядок прийняття рішення комісією тощо.
Так, додатком 1 до Порядку №1165 встановлено наступні Критерії ризиковості платника податку на додану вартість:
1. Платника податку на додану вартість (далі - платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.
2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.
3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.
4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово- господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.
5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ).
6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України.
7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України.
8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Пунктом 6 Порядку №1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Суд також зауважує, що комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, має обґрунтувати суду, на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2021 (справа №340/1098/20).
Проте, в оскаржуваному рішенні Комісії про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 12.01.2021 р. № 507 в графі «Податкова інформація (заповнюється у разі відповідності пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку)» податковий орган лише продублював норму Порядку №1165, а саме відтворив зміст пункту 8 критеріїв ризиковості та вказав «(зазначено в додатках)», не конкретизувавши, на які саме додатки містить посилання це рішення, їх назву та реквізити. Таким чином, ні у суду, ні у підприємства, якого стосується це рішення, відсутня можливість достеменно встановити, яка саме інформація (додатки) були підставою для винесення оскаржуваного рішення.
В матеріалах справи наявний також протокол засідання комісії ГУ ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 12.01.2021 року № 8, у якому так само, як і в оскаржуваному рішенні, міститься твердження про відповідність платника пункту 8 критеріїв ризиковості, однак без відповідного обґрунтування, а лише з посиланням на наявність інформації, отриманої в межах Алгоритму дій структурного підрозділу ГУ ДПС щодо моніторингу реєстрації податкових накладних в ЄРПН.
Також, як зазначено у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2021 (справа №340/1098/20), питання відповідності позивача Критеріям ризиковості платника ПДВ має розглядатись Комісією регіонального рівня за наслідками подання товариством для реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/ розрахунку коригування, що направлена для реєстрації.
Верховний Суд також зазначив, що комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, має обґрунтувати суду, на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.
Проте, зі змісту оскаржуваного рішення та відповідного протоколу засідань комісії вбачається, що комісією регіонального рівня прийнято рішення про відповідність товариства критеріям ризиковості платника податку не за наслідками подання останнім податкової накладної/ розрахунку коригування для реєстрації, що має передувати моніторингу платника податку, моніторингу такої накладної/розрахунку коригування. Натомість, вказані рішення прийняті у зв`язку з наявною податковою інформацією, що отримана з баз даних ДПС під час виконання функцій контролю, а не за наслідками подання останнім податкової накладної/ розрахунку коригування для реєстрації.
При цьому, відповідач як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів на підтвердження правомірності рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку на підставі п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Оскаржуване рішення відповідача є актом індивідуальної дії.
Правовий акт індивідуальної дії виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому він адресований.
Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер.
Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.
Натомість, рішення комісії не відповідає критеріям обгрунтованості, чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку позивача виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.
Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" від 01 липня 2003 року вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Як вже зазначено судом, у ході розгляду справи відповідачем не надано жодних доказів, які досліджувалися в ході засідання комісії, як і не надано суду жодного доказу, який слугував підставою для прийняття оскаржуваних рішень та був покладений у основу прийняття оскаржуваних рішень.
Натомість, під час розгляду справи судом відповідач надав інформаційну довідку щодо включення до переліку ймовірно ризикових ТОВ «ШОТ», наводячи у відзиві по позов, дані, які містяться у ній.
Проте, в оскаржуваних рішеннях не міститься посилання на вказану інформаційну довідку, а тому відсутні підстави стверджувати, що вона покладена в основу обґрунтування цих рішень. Відтак, рішення не відповідають критерію обґрунтованості.
Крім того, зазначена у вказаній довідці інформація не є такою, що може слугувати підтвердженням належності платника до п.8 критеріїв ризиковості.
Так, у зазначеній довідці зроблено аналіз інформації по господарським відносинам позивача із контрагентами та зроблено висновок, що має місце невідповідність документального оформлення фактичному руху активів. Наявність вказаних обставин є підставою для встановлення факту нереальності здійснення господарських операцій по ланцюгу постачання.
Проте, реальність господарських операцій не є предметом перевірки у цій справі, крім того, твердження податкового органу про недобросовісність контрагентів сама по собі не може слугувати підставою для настання негативних наслідків платника податків.
Суд зауважує, що висновки, зафіксовані у вказаному акті перевірки були предметом перевірки у справі № 160/2774/21.
Тобто, як зазначено у вказаному рішенні суду, позивач, отримавши товар (ПММ), сплативши податок на додану вартість у складі вартості товару, як покупець, а також як і продавець ПММ, дотримався всіх умов, визначених податковим законодавством щодо сплати податку на додану вартість, включив вказані суми до податкового кредиту
Підсумовуючи, суд зазначає, що доказів, на підставі яких можна дійти однозначного висновку про відповідність позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, відповідач-1 до суду не надав.
Отже, відповідачем в оскаржуваному рішенні не доведено, що існують підстави для застосування до позивача пункту 8 критеріїв ризиковості платників податку з відповідними наслідками для Товариства у вигляді внесення до переліку ризикових платників податків.
За таких обставин, суд дійшов висновку про порушення відповідачем порядку прийняття рішень, а також вимог щодо їх обґрунтованості.
Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Така правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 08.11.2019 по справі №227/3208/16-а.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.
В цьому випадку належним способом захисту прав позивача, який забезпечить їх ефективне поновлення, є зобов`язання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, як відокремленого підрозділу ДПС України виключити позивача з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.
Посилання відповідача на правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 20.11.2019 року у справі №480/4006/18, від 27.08.2019 року у справі №540/2077/18, від 03.03.2020 року №240/3665/19 та у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 23.05.2019 року у справі №160/102/19 в межах розгляду даної справи, суд вважає помилковими, оскільки останні сформульовані при застосуванні норм Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117, який втратив чинність 01.02.2020 року.
Згідно з п. 4 ч. 2, ч. 4 ст. 245 КАС у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Оскільки підстави для зупинення реєстрації податкової накладної судом визнані необґрунтованими, інших причин, які б перешкоджали такій реєстрації відсутні, суд дійшов висновку про те, що для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної виконано всі умови, визначені законом.
Враховуючи також, що прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача зареєструвати податкову накладну.
За наведених обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ШОТ» належить задовольнити.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 4 786,00 грн. згідно з платіжним дорученням №19 від 21.12.2021 р., який підлягає відшкодуванню на користь останнього шляхом стягнення цієї суми коштів з відповідачів за рахунок їх бюджетних асигнувань.
Керуючись статтями 242-244, 246, 250, 254, 255 КАС України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко