Справа № 120/3217/22
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2022-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 травня 2022 р. Справа № 120/3217/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід О.С.,

розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу:

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м.Вінниця, 21100)

про: визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення відповідача щодо відмови у здійсненні позивачу перерахунку призначеної пенсії за віком та зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача від 23.10.2021 року та здійснити з 23.10.2021 року перерахунок пенсії за віком на підставі довідок № 3582/01-17/07/10.21 від 21.10.2021 року, №3584/01-17/07/10.21 від 21.10.2021 року, №3585/01-17/07/10.21 від 21.10.2021 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що перебуває на пенсійному обліку відповідача та з 22.04.2014 року відповідно до вимог Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ отримує пенсію. При цьому позивач продовжувала працювати на посадах державної служби, 14.10.2021 року позивачу виповнилося 65 року, що є підставою для припинення державної служби, тому 18.10.2021 року її звільнено з посади начальника управління соціального захисту населення Жмеринської районної державної адміністрації. 23.10.2021 року позивач звернулася до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії відповідно до вимог Закону України «Про державну службу» та надала ряд довідок для здійснення вказаного перерахунку, зокрема: довідку № 3582/01-17/07/10.21 від 21.10.2021 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед звернення за пенсією); довідку № 3584/01-17/07/10.21 від 21.10.2021 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); довідку № 3585/01-17/07/10.21 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Однак, відповідач листом від 13.12.2021 року повідомив, що рішенням відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії за віком. Вважаючи зазначене рішення протиправним, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 13.04.2022 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивачки № 92 та належним чином засвідчену копію рішення про відмову в здійсненні перерахунку їй пенсії.

06.05.2022 року за вх. №25934 відповідачем надано витребувані докази.

09.05.2022 року за вх. №26033 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти заявленого позову. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що за наявності факту призначення та виплати пенсії згідно Закону № 3723, пенсія згідно Закону № 889 не призначається. Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону № 899 державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. П. 3 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року № 622, право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723 за наявності необхідного стажу роботи, мають, зокрема, жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якщо до набрання чинності Законом № 899 їм не призначалася пенсія відповідно до Закону № 3723. П. 31 вказаного Порядку передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності Законом Про державну службу займали посади державної служби та які пенсію, призначену відповідно до Закону, не отримували з дати призначення до дня набрання вищевказаним законом чинності, мають право на обчислення пенсії на умовах цього Порядку після звільнення з посади державної служби. Стаж роботи позивача станом на 01.05.2016 року складав 18 років 10 місяців 23 дні. Порядком призначення пенсій деяким категоріям осіб передбачено, що за бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі. Таким чином, за наявності вказаного стажу станом на 01.05.2016 року, право на обчислення пенсії у наведеному порядку, на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, відсутнє. Крім того, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців не є підставою для перерахунку призначеної пенсії. Виходячи з викладеного, відповідач вказує, що при прийнятті оскаржуваного рішення, діяв в межах повноважень і в спосіб, передбачений законодавством, відтак позовна заява задоволенню не підлягає.

17.05.2022 року за вх.№27509 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій наведено заперечення щодо аргументів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Ч. 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Позивач перебуває на обліку відповідача з 22.04.2014 року відповідно до вимог Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, виплата зазначеної пенсії здійснювалась з 21.02.2017 року.

Позивач продовжувала працювати на посаді державної служби, а саме - начальника управління соціального захисту населення Жмеринської районної державної адміністрації.

18.10.2021 року на підставі п.7 ч.1 ст. 83 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII позивача звільнено з державної служби по досягненню нею 65-річного віку.

23.10.2021 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за іншим Законом України «Про державну службу» та надала ряд довідок для здійснення вказаного перерахунку, зокрема: довідку № 3582/01-17/07/10.21 від 21.10.2021 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед звернення за пенсією); довідку №3584/01-17/07/10.21 від 21.10.2021 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); довідку №3585/01-17/07/10.21 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби. Відповідач, за результатом розгляду вказаної заяви, прийняв рішення № 2 від 01.12.2021 року, яким відмовив у переведенні позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» № 899-VIII. Свою відмову обґрунтував тим, що за наявності факту призначення та виплати пенсії згідно Закону № 3723, пенсія згідно Закону № 889 не призначається та зазначив, що за наявності станом на 01.05.2016 року (дату набрання чинності Законом України «Про державну службу» № 899- VIII ) 18 років 10 місяців 23 дні стажу роботи право на обчислення пенсії відповідно до порядку, визначеному абз.6 п.4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року №622 на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, відсутнє.

Вважаючи таке рішення відповідача необґрунтованим і протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-XII) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пенсія за віком у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії за віком відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Після 01.05.2016 року (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889- VIII)) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Згідно з п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-ХІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців,- визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відтак, Прикінцевими та перехідними положення Закону № 889-VIII чітко визначено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Аналіз наведених норм свідчить, що право на пенсію одержують особи, зазначені в п. 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII і в жодному із зазначених норм не зазначається, що таке право особа одержує за умовах, що їм раніше пенсія за Законом України «Про державну службу» не призначалась.

З матеріалів справи встановлено, що після переведення з 22.04.2014 року позивача на пенсію згідно Закону № 3723-VIII, вона до 18.10.2021року продовжувала працювати на посаді державної служби, що підтверджується записами у трудовій книжці та не заперечується відповідачем. Станом на день звільнення позивача зі служби стаж роботи державного службовця становив більше 20 років.

Правовідносини обчислення пенсії після звільнення з посади державної служби регулюються Порядком № 622.

Згідно з п. 31 Порядку № 622 державні службовці, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII займали посади державної служби та які пенсію, призначену відповідно до Закону, не отримували з дати призначення до дня набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу», мають право на обчислення пенсії на умовах цього Порядку після звільнення з посади державної служби.

Як встановлено судом, позивач на день набрання чинності Законом № 889-VIII 01.05.2016 року займала посаду державної служби, при цьому їй була призначена пенсія державного службовця з 22.04.2014 року, однак виплата вказаної пенсії почалась лише з 21.02.2017 року, що не заперечується відповідачем. Отже, позивач після звільнення з посади державної служби має право на обчислення пенсії на умовах Порядку № 622.

П. 4 Порядку № 622 передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Ч.1 ст.1 Закону України від 24.03.1993 року № 108/95-ВР "Про оплату праці" (далі Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Ст. 2 Закону № 108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно з ч. 1 ст. 66 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст. 41 Закону № 1058-IV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, на які нараховувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, має враховуватися при обчисленні розміру пенсії, оскільки як перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, а саме, за наведених обставин ст. 41 Закону № 1058-IV.

Таким чином, позивач має право на обчислення пенсії державного службовця із врахуванням заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки аналіз вказаної норми не дає підстав для висновку, що цією нормою, яка визначає підстави перерахунку призначених пенсій, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців, до таких не віднесено.

Суд також не приймає до уваги посилання відповідача на практику Верховного Суду, з огляду на те, що рішення, прийняті до вказаним справам, не є тотожними спірним правовідносинам по цій справі.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить до висновку, що рішення відповідача щодо неврахування довідок про складові заробітної плати для обчислення і виплати позивачеві пенсії державного службовця після її звільнення з посади державної служби є неправомірними, відтак рішення відповідача № 2 від 01.12.2021 року є протиправним та підлягає скасуванню, відповідно позовні вимоги у цій частині також підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача вчинити певні дії, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними. Водночас, згідно п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього. Аналіз вищенаведеної норми свідчить про безпосередній взаємозв`язок вимоги про визнання протиправними та скасування рішення відповідача № 2 від 01.12.2021 та вимоги про зобов`язання вчинення ним певних дій. Більш того, друга вимога є похідною та залежною від першої. Адже внаслідок визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними, можливим є зобов`язання до вчинення певних дій для відновлення порушених прав та інтересів сторони.

З метою належного способу захисту прав позивача, суд вважає за необхідне, зобов`язати відповідача здійснити перерахунок і виплату позивачеві пенсії державного службовця після її звільнення з посади державної служби з 23.10.2021 року (дати звернення з відповідною заявою) із врахуванням довідки № 3582/01-17/07/10.21 від 21.10.2021 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед звернення за пенсією); довідки №3584/01-17/07/10.21 від 21.10.2021 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); довідки №3585/01-17/07/10.21 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 992, 40 грн.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 992, 40грн.

Керуючись Конституцією України, Законами України «Про державну службу», Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законом України "Про оплату праці", Порядком призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року №622 та ст..ст. 2, 6, 9, 73-78, 90, 243,245, 246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`яання вчинити певні дії задовольнити. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 2 від 01.12.2021 року щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 з 23.10.2021 року перерахунку призначеної пенсії за віком на підставі довідок № 3582/01-17/07/10.21 від 21.10.2021 року №3584/01-17/07/10.21 від 21.10.2021 року, №3585/01-17/07/10.21. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 23.10.2021 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідок № 3582/01-17/07/10.21 від 21.10.2021 року № 3584/01-17/07/10.21 від 21.10.2021 року, №3585/01-17/07/10.21 від 21.10.2021 року. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 992 грн. 40 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м. Вінниця, 21100)

Повний текст рішення складено та підписано суддею 18.05.2022 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна