Справа № 460/18345/21
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2022-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 травня 2022 року м. Рівне №460/18345/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доПоліського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки Державна служба України з безпеки на транспорті
про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Поліського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов відповідача-1 від 10 серпня 2021 року № 299072 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700,00 грн та № 299073 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000,00 грн.

В обґрунтування позову покликається покликається на те, що в липні 2021 року посадовими особами відповідача-1 двічі був проведений габаритно-ваговий контроль належного йому транспортного засобу. За наслідками проведення заходів контролю перевіряючими встановлено перевезення вантажу з порушенням визначених законодавством габаритно-вагових норм та без дозволу на рух великогабаритного транспортного засобу, в зв`язку з чим відповідачем-1 і були винесені спірні постанови.

Позивач звертає увагу на те, що заходи габаритно-вагового контролю належного йому транспортного засобу здійснювався при перевезенні ним подільного вантажу. Разом з тим, на думку позивача, чинним законодавством перевезення подільних вантажів з перевищенням вагових і габаритних параметрів не допускається, що виключало можливість отримання ним в даному випадку дозволу на рух великогабаритним транспортним засобом. Також про неможливість видачі такого дозволу свідчить долучений до позову лист Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції від 26 травня 2021 року № 1000з/41/30/02-2021. Відтак, покликаючись на постанову Верховного Суду від 29 січня 2020 року по справі № 814/1460/16, позивач вказує, що у випадку перевезення подільних вантажів з перевищенням вагових параметрів автомобільними дорогами, до перевізника може бути застосована відповідальність лише у вигляді плати за проїзд, якщо при зважуванні вантажу встановлено порушення вагових параметрів. Крім того, позивач звертає увагу на те, що діапазон зважування використаного під час проведення габаритно-вагового контролю засобу вимірювальної техніки становить від 500 кг до 30 000 кг. Тобто, такий засіб вимірювальної техніки не міг зафіксувати масу транспортного засобу в розмірі 39 050 кг та 40 100 кг під час кожного із зважувань. Також позивач звертає увагу на те, що талонами про зважування підтверджується проведення зважування транспортного засобу на ваговому комплексі ТОВ «РІВНЕБУД-ЗАХІД», що, на переконання сторони позивача, свідчить про проведення габаритно-вагового контролю юридичною особою, яка не є органом державного контролю, а її працівники уповноваженими на здійснення такої перевірки. Серед іншого, позивач покликається на те, що всупереч вимогам чинного законодавства спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології (Укрметртестстандартом) не була затверджена методика зважування, згідно з якою має проводитися процес визначення навантаження на вісь (ось) транспортного засобу, що ставить під сумнів достовірність результатів зважування транспортного засобу позивача під час спірних заходів контролю. За наведених обставин, позивач просить задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідач позов не визнав та подав до суду відзив. Свої заперечення проти позову обґрунтовує тим, що законодавство в сфері автомобільного транспорту не містить заборони щодо видачі дозволу на рух автомобільними дорогами транспортним засобом з перевищенням габаритних та вагових параметрів у разі перевезення подільного вантажу, а Управління патрульної поліції в Рівненській області, в свою чергу, не уповноважене коментувати Правила дорожнього руху. Також відповідач вказав, що діапазон зважування використаного під час проведення габаритно-вагового контролю засобу вимірювальної техніки стосується однієї осі, а не загальної маси транспортного засобу. Також, покликаючись на постанови Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 819/1381/16 та від 02 серпня 2018 року по справі № 820/1420/17, відповідач зазначив, що відсутність методики зважування транспортного засобу не є підставою, яка звільняє перевізника від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів та від обов`язку по внесенню плати за таке перевищення. Крім того, відповідач зазначив, що підприємство «Рівнебуд-Захід» є субпідрядником з надання послуг з експлуатаційного утримання та поточного дрібного ремонту автомобільних доріг загального користування в межах Рівненської області, зокрема, тієї ділянки дороги, де розміщений пересувний пункт габаритно-вагового контролю (137 км а/д Городище-Рівне-Старокостянтинів). З огляду на вказані обставини, відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Позивач правом на подання до суду відповіді на відзив не скористався.

Заяви, клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі:

31.12.2021 позовна заява надійшла до суду.

04.01.2022 ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

26.04.2022 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Обставини справи, встановлені судом:

25.07.2021 посадовими особами Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, відповідно до направлення на перевірку № 009210 від 02.07.2021, на 137 км автомобільної дороги Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів.

В межах проведення рейдової перевірки був зупинений належний позивачу транспортний засіб марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 з причепом НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який надав для перевірки посадовим особам відповідача-1 наступні документи: посвідчення водія відповідної категорії серії НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ марки DAF, серії НОМЕР_4 ; свідоцтво про реєстрацію причепа марки MEGA, серії НОМЕР_5 ; товарно-транспортну накладну від 05.07.2021 № КЛ-200924.

За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу засіб марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 з причепом НОМЕР_2 , встановлено, що навантаження на строєну вісь з одиночними шинами становить 23 т 100 кг при нормативно допустимих 22 т, що підтверджено талоном про зважування № 441 від 05.07.2021, час зважування 13:06 год.

Після габаритно-вагового контролю посадовими особами Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки складені довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 05.07.2021 № 0072018, акт № 0067519 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 05.07.2021 та акт № 286860 проведення перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 05.07.2021.

Також 12.07.2021 посадовими особами Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, відповідно до направлення на перевірку № 009212 від 09.07.2021, на 137 км автомобільної дороги Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів.

В межах проведення рейдової перевірки був зупинений належний позивачу транспортний засіб марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 з причепом НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу засіб марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 з причепом НОМЕР_2 , встановлено, що навантаження на строєну вісь з одиночними шинами склало 24 т 800 кг, при нормативно допустимих 22 т, що підтверджено талоном про зважування № 1134 від 12.07.2021, час зважування 09:10 год.

Після габаритно-вагового контролю посадовими особами Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки складені довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 12.07.2021 № 0072044, акт № 0067541 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 12.07.2021 та акт № 286934 проведення перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 12.07.2021.

29.07.2021 позивачу направлене повідомлення № 60394/22.4/24-21 про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт 10.08.2021 о 10 год. 00 хв., яке відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 075 було отримано позивачем 03.08.2021.

Позивач участь в розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт не брав.

За результатами розгляду справи начальником Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Нестерчук Д.П. прийняті постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 10.08.2021 №№ 299072, 299073, які надіслано позивачу поштою 11.08.2021 згідно з супровідним листом № 65259/722.4/24-21.

Позивач, не погоджуючись зі спірними постановами та вважаючи їх протиправними, звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи даний спір по суті, та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з наступного.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі - Закон № 2344-ІІІ).

Вказаний Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень (стаття 3 Закону № 2344-ІІІ).

Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону № 2344-ІІІ, реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

На виконання вимог абзацу четвертого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті та підпорядкувавши Службі, що утворюється, Державну спеціальну службу транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 затверджене Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Постанова № 103).

Відповідно до пункту 1 Постанови № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з підпунктом 1 пункту 4 Постанови № 103, основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Відповідно до пункту 8 Постанови № 103, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.03.2020 № 196-р «Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті» були утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби, реорганізувавши шляхом злиття відповідні територіальні органи зазначеної Служби за переліком згідно з додатком, зокрема Поліське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки.

В силу вимог підпунктів 15, 27 пункту 5 Постанови № 103, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Водночас, процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

За приписами пункту 4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відтак, саме на Укртрансбезпеку покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, в тому числі державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з пунктом 14 Порядку № 1567, рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Відповідно до абзацу другого пункту 15 Порядку № 1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Статтею 48 Закону № 2344-ІІІ передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

За змістом статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 № 2862-ІV, рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 № 198 затверджені Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, відповідно до пункту 16 яких перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Згідно з пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Пунктом 4 Правил № 30 передбачено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 затверджений Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок № 879).

Підпунктом 4 пункту 2 Порядку № 879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Також положеннями пункту 3 Порядку № 879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з пунктами 16-18 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль. У разі коли за допомогою автоматичних зважувальних пунктів виявлено факт перевищення встановлених габаритно-вагових параметрів, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу здійснюється на найближчому стаціонарному та/або пересувному пункті габаритно-вагового контролю. За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Відповідно пункту 28 Порядку № 879, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Матеріалами справи підтверджується, що 05.07.2021 та 12.07.2021 посадовими особами Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки був проведений габаритно-ваговий контроль транспортного засобу, що використовується позивачем, що передбачало визначення його фактичної маси та навантаження на осі із застосуванням зважувального обладнання.

Після проведення зважування були сформовані: талон про зважування № 441 від 05.07.2021, згідно з яким навантаження на строєну вісь з одиночними шинами становило 23 т 100 кг при нормативно допустимих 22 т; талон про зважування № 1134 від 12.07.2021, згідно з яким навантаження на строєну вісь з одиночними шинами склало 24 т 800 кг, при нормативно допустимих 22 т.

Відповідно до пункту 23 Порядку № 879, власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Згідно з пунктом 24 Порядку № 879, після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Таким чином, під час фіксації транспортного засобу з перевищенням вагових параметрів перевізник або його уповноважена особа мають право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб. Тобто це право перевізника і саме перевізник має бути зацікавлений у дотриманні всіх норм перевезення вантажу.

Разом з тим, в ході судового розгляду справи позивачем не було надано, а судом не було здобуто, жодних доказів, які б підтверджували реалізацію позивачем або його уповноваженою особою права на приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами та, відповідно, проведення повторного зважування.

При цьому, будь-яких письмових застережень з приводу неправильного (недостовірного) визначення маси на строєну вісь з одиночними шинами зважувальним обладнанням, порушення процедури проведення габаритно-вагового контролю чи виконання зважування неналежним обладнанням водієм ОСОБА_2 ні у довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 05.07.2021 № 0072018, ні в акті № 0067519 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 05.07.2021, ні в акті № 286860 проведення перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 05.07.2021, вчинено не було. Також відповідне застереження не було вчинене і водієм ОСОБА_3 у довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 12.07.2021 № 0072044, акті № 0067541 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 12.07.2021 та акті № 286934 проведення перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 12.07.2021.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 1567, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Пунктом 21 Порядку № 1567 визначено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт, посадовими особами, які провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Як вказував суд раніше, за результатами проведених перевірок щодо транспортного засобу позивача посадовими особами Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки були складені акт № 286860 проведення перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 05.07.2021 та акт № 286934 проведення перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 12.07.2021.

В актах зафіксовано порушення вимог пункту 22.5 Правил дорожнього руху, статті 48 Закону № 2344-ІІІ, а саме: перевищення встановлених законодавством вагових норм, під час перевезення вантажу без відповідного дозволу.

Разом з тим, документи, передбачені частиною четвертою статті 48 Закону № 2344-ІІІ - дозвіл на рух автомобільними дорогами загального користування з перевищенням вагових обмежень, у водіїв автомобіля під час проведення рейдової перевірки були відсутні.

При цьому, суд відхиляє як безпідставне твердження позивача про те, що чинним законодавством не передбачено видачу дозволу на рух автомобільними дорогами загального користування з перевищенням вагових обмежень в разі перевезення подільного вантажу, з огляду на таке.

Механізми погодження маршруту та видачі дозволу на рух передбачені в пунктах 32-36 Порядку № 879.

Зокрема, відповідно вимог пункту 32 Порядку № 879, перевізник, який має намір використовувати великоваговий та/або великогабаритний транспортний засіб, зобов`язаний не пізніше ніж за три доби звернутися до уповноважених Укравтодором підприємств із заявою про видачу погодження маршруту. Дозвіл на рух великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу після отримання погодження маршруту видається уповноваженим підрозділом Національної поліції через центри надання адміністративних послуг.

Тобто, жодних виключень, застережень чи обмежень у видачі дозволів на рух автомобільними дорогами великоваговим та/або великогабаритних транспортним засобом з огляду на те чи подільний вантаж чи неподільний Порядком № 879 не передбачено.

Крім того, згідно з приписами підпункту 5 пункту 2 Порядку № 879, дозвіл на рух - єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових, після внесення в установленому порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і який дає право на проїзд за таких умов.

Пунктом 4 Правил № 30 передбачено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» через центри надання адміністративних послуг.

Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж.

Частина п`ята статті 4-1 вказаного вище Закону встановлює перелік підстав для відмови у видачі документу дозвільного характеру, і така відмова має бути належним чином оформлена за результатами розгляду заяви та доданих до неї документів, що подаються перевізником перед виконанням перевезення вантажів.

В матеріалах судової справи відсутні документи, які свідчили б про те, що позивач, як перевізник, звертався із заявою до органу Національної поліції про видачу дозволу, а також документи про відмову органу поліції у видачі дозволу на підставі Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Щодо покликання позивача на лист Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції від 26.05.2021 № 1000з/41/30/02-2021, згідно з яким у разі перевезення подільного вантажу дозвіл на рух автомобільними дорогами транспортних засобів з перевищенням вагових та габаритних параметрів не видається, то суд вказує на таке.

Відповідно до абзацу другого пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 «Про Правила дорожнього руху», видання Правил дорожнього руху та коментарів до них може здійснюватися лише за погодженням з Головним сервісним центром МВС, а відповідних навчальних (електронних) посібників з питань безпеки дорожнього руху та підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів також з Міністерством освіти і науки.

Суд звертає увагу на те, що Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції не є Головним сервісним центром МВС, а лист від 26.05.2021 № 1000з/41/30/02-2021 не містить вказівки на його погодження з Головним сервісним центром МВС, у зв`язку з чим в даному випадку Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції не уповноважене коментувати положення Правил дорожнього руху.

З огляду на вказане, лист від 26.05.2021 № 1000з/41/30/02-2021 не є належним і допустимим доказом того, що дозвіл на перевезення подільного вантажу з перевищенням вагових обмежень не видається.

В свою чергу, посилання позивача на постанову Верховного Суду від 29.01.2020 по справі № 814/1460/16, у якій, на думку позивача, судом касаційної інстанції сформований правовий висновок щодо видачі/невидачі дозволу на перевезення подільного вантажу з перевищенням вагових обмежень, суд відхиляє як безпідставне, оскільки у вказаній постанові наведене твердження суду касаційної інстанції не є правовим висновком, а лише констатацією обставин і висновків, які зробив суд першої інстанції в ході розгляду справи.

В силу приписів абзацу 14 частини першої статті 60 Закону № 2344, відсутність в автомобільного перевізника вищевказаних документів, за умови перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% є достатньою правовою підставою для застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з абзацом 15 частини першої статті 60 Закону № 2344, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу до автомобільного перевізника застосовується адміністративно-господарський штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з абзацом 16 частини першої статті 60 Закону № 2344, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу до автомобільного перевізника застосовується адміністративно-господарський штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак, суд дійшов висновку, що розміри штрафу в сумі 1700грн та 17000грн, визначені спірними постановами, відповідають вимогам частини першої статті 60 Закону № 2344.

Надаючи оцінку іншим доводам позивача щодо протиправності оскаржуваних постанов, суд зазначає наступне.

Зокрема, позивач покликається на те, що використаний під час заходів контролю засіб вимірювальної техніки не міг зафіксувати масу транспортного засобу в розмірі 39 050 кг та 40 100 кг під час кожного із зважувань, оскільки діапазон зважування такого засобу становить від 500 кг до 30 000 кг.

Однак, матеріалами справи стверджується, що габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача було здійснено Приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь 030T-AS2-PWIA заводський номер 19-451. На даний прилад видане свідоцтво про повірку від 16.06.2021 № П 40 М 082049 21, згідно з яким даний засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ OIML.R. 134-1:2010 «Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь. Загальні технічні вимоги та методи випробовування». Також, на даний прилад виданий Сертифікат відповідності від 14.06.2021 та Декларацію про відповідність.

Щодо діапазону зважування приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі, що зазначений у свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, то наведений діапазон зважування Мах=30 000 кг стосується однієї осі, а не загальної маси транспортного засобу. Вказане підтверджується листом Державного підприємства «Київоблстандартметрологія» від 10.12.2021 № 61612/0/22-21, копія якого наявна у справі.

Відносно покликання позивача на те, що спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології (Укрметртестстандартом) не була затверджена методика зважування, згідно з якою має проводитися процес визначення навантаження на вісь (ось) транспортного засобу, то суд враховує, що жодним нормативним документом, що регулює діяльність Укртрансбезпеки під час здійснення габаритно-вагового контролю, не встановлено обов`язок використання методики при зважуванні тих чи інших видів вантажів, у тому числі, подільних.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що відсутність вказаної методики не є підставою, яка звільняє перевізника від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів та від обов`язку по внесенню плати за таке перевищення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 02.08.2018 по справі №820/1420/17 та від 03.07.2019 по справі № 819/1381/16).

Щодо участі у габаритно-ваговому контролі ТОВ «Рівнебуд-Захід», то суд враховує таке.

Як неодноразово вказував суд вище по тексту рішення, механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування регламентований Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 879, робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується Укртрансбезпекою, її територіальними органами, службами автомобільних доріг в областях і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Тобто, Порядок № 879 передбачає можливість залучення до роботи пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів інших підприємств, які не входять до структури Укртрансбезпеки.

Відтак, на переконання суду, наявність на талонах про зважування транспортного засобу відтиску печатки ТОВ «Рівнебуд-Захід» не може свідчити про проведення габаритно-вагового контролю неуповноваженими органом та/або особами.

Як вказує відповідач у відзиві на позовну заяву, ТОВ «Рівнебуд-Захід» є субпідрядником з надання послуг з експлуатаційного утримання та поточного дрібного ремонту автомобільних доріг загального користування в межах Рівненської області, зокрема, тієї ділянки дороги, де розміщений пересувний пункт габаритно- вагового контролю (137 км а/д Городище-Рівне-Старокостянтинів).

В свою чергу, позивач доказів на підтвердження протилежного в ході судового розгляду не надав, а суд не здобув.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, в силу положень частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи наявні у справі докази та аналізуючи встановлені фактичні обставини суд дійшов висновку, що спірні постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 10.08.2021 №№ 299072, 299073, прийняті начальником Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, відповідають критеріям, визначеним у статі 2 КАС України, та винесені відповідачем-1 на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Доводи позивача не спростовують правомірності спірних постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу та не дають суду підстав для їх скасування.

З урахуванням наведеного вище, за результатами судового розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору відповідно до статті 139 КАС України позивачу не відшкодовуються за відсутності правових підстав.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 20 травня 2022 року

Учасники справи:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_6 )

Відповідач - Поліське міжрегіональне Управління Укртрансбезпеки (вул.Небесної Сотні,34,м.Рівне,33013, ЄДРПОУ/РНОКПП 39816845) Відповідач - Державна служба України з безпеки на транспорті (пр-т Перемоги, буд.14,м. Київ,03135, ЄДРПОУ/РНОКПП 39816845)

Суддя Н.В. Друзенко