Справа № 280/848/20
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2022-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

19 травня 2022 року Справа № 280/848/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом

Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області (69002, м. Запоріжжя, вул. Фортечна, 65 )

до Білоцерківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Комиш-Зорянської селищної ради Запорізької області (71053, Запорізька область, Більмацький район, с. Білоцерківка вул. Петра Ребра, буд.28, )

про застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області (надалі позивач) до Білоцерківський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Комиш-Зорянської селищної ради Запорізької області (відповідач), в якому позивач просить суд застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі Білоцерківський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Комиш-Зорянської селищної ради Запорізької області, яке розташоване за адресою: 71053, Запорізька область, Більмацький район, село Білоцерківка, вул. Петра Ребра, буд. 28, шляхом зобов`язання Білоцерківський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Комиш-Зорянської селищної ради Запорізької області, повністю зупинити експлуатацію будівлі закладу за вказаною адресою, окрім робіт, пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, до повного усунення цих порушень, що повинно бути встановлено на підставі перевірки Головного управління ДСНС України Запорізькій області.

Ухвалою суду від 10 лютого 2020 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Так, 07 квітня 2020 року розгляд справи №280/848/20 призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, а підготовче засідання призначено на 12 травня 2020 року.

Ухвалою суду від 12 травня 2020 року підготовче засідання відкладено на 15 червня 2020 року.

Ухвалою суду від 15 червня 2020 року підготовче засідання відкладено на 18 серпня 2020 року.

Ухвалою суду від 18 серпня 2020 року підготовче засідання відкладено на 18 листопада 2020 року.

Ухвалою суду від 18 листопада 2020 року провадження у справі зупинено до 01 лютого 2021 року.

Ухвалою суду від 01 лютого 2021 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 01 лютого 2021 року провадження у справі зупинено до 30 березня 2021 року.

Ухвалою суду від 30 березня 2021 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 30 березня 2021 року провадження у справі зупинено до 29 червня 2021 року.

Ухвалою суду від 29 червня 2021 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 29 червня 2021 2021 року провадження у справі відкладено на 27 липня 2021 року.

Ухвалою суду від 27 липня 2021 року провадження у справі зупинено до 05 жовтня 2021 року.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2021 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2021 року провадження у справі зупинено до 20 грудня 2021 року.

Ухвалою суду від 20 грудня 2021 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 20 грудня 2021 року у зупиненні провадження у справі відмовлено, а справу ухвалою суду від 20 грудня 2021 року призначено до розгляду по суті на 11 січня 2022 року.

Ухвалою суду від 11 січня 2022 року розгляд справи відколено на 07 лютого 2022 року.

Позивач 07 лютого 2022 року до суду подав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження. На позовних вимогах наполягає.

Представник відповідача у судове засідання 07 лютого 2022 року не прибув, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв та клопотань до суду не наданою.

Таким чином, суд вважає, що перешкоди для розгляду справи по суті, відсутні.

Позовна заява обґрунтована тим, що в ході перевірки позивачем встановлено, що об`єкт відповідача - будівля, приміщення та територія Білоцерківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Комиш-Зорянської селищної ради Запорізької області, яке розташоване за адресою: 71053, Запорізька область, Більмацький район, село Білоцерківка, вул. Петра Ребра, буд. 28, експлуатується з порушенням норм пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей. В позовній заяві просить суд застосувати заходи реагування у вигляді зупинення експлуатації закладу за вказаною адресою, окрім робіт, пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, до повного усунення цих порушень, що повинно бути встановлено на підставі перевірки Головного управління ДСНС України у Запорізькій області.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву, відповідно до якого зазначає, що наведені положення Кодексу цивільного захисту України вказують на те, що підставою застосування за рішенням суду заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, є виявлення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, якщо такі порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, у іншому випадку орган державного контролю виносить припис про усунення відповідних порушень. Вказує, що в позовній заяві позивач не навів достатніх доводів на підтвердження існування реальної загрози життю та здоров`ю людей, а обмежився загальними фразами. Зазначає, що конкретного та вичерпного переліку порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей нормативно-правовими актами не наведено, отже є оціночним поняттям чи створюють виявлені порушення загрозу життю та здоров`ю людей у взаємозв`язку із встановленими обставинами, а тому в задоволенні позову має бути відмовлено.

У відзиві просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Розглядаючи матеріали справи по суті, судом встановлено наступне.

Більмацьким районним сектором Головного управління ДСНС України у Запорізькій області в період з 19 по 20 грудня 2019 року, проведено позапланову перевірку Білоцерківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області (далі - Відповідач), за результатами якої складено Акт за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки № 74 від 20 грудня 2019 року.

В ході перевірки Позивачем встановлено, що об`єкт Відповідача - будівля та приміщення Білоцерківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області, який розташований за адресою: 71053, Запорізька область, Більмацький район, с. Білоцерківка вул. Петра Ребра, буд.28, експлуатуються з порушеннями норм цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, а саме:

- допущено з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів;

- не обладнано будівлю системою пожежної сигналізації та системою керування евакуюванням людей всупереч вимогам додатку А (обовязковий) додатку Б (обов`язковий) ДБН В 2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту";

- не забезпечено територію закладу первинними засобами пожежогасіння: вогнегасниками, ящиками з піском, бочками з водою, покривалами з негорючого теплоізоляційного матеріалу, пожежними відрами, совковими лопатами, пожежним інструментом, які використовуються для локалізації і ліквідації пожеж у їх початковій стадії розвитку;

- не проведено ідентифікацію потенційно - небезпечного об`єкту з урахуванням усіх чинників небезпеки та не узгоджено їх з державним інспектором цивільного захисту та техногенної безпеки;

- навчальний заклад не забезпечений зовнішнім протипожежним водопостачанням відповідно до вимог пункту 6.2.3 таблиці 4 ДБН В.2.5 - 74:2013.

19 березня 2020 року позивачем повторно проведено перевірку Білоцерківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Комиш-Зорянської селищної ради Запорізької області за результатами перевірки складено Акт №19 від 19 березня 2020 року.

Актом перевірки встановлено наступні порушення:

- допущено з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів;

- не забезпечено захист будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів;

- не обладнано будівлю системою пожежної сигналізації та системою керування евакуюванням людей всупереч вимогам додатку А (обов`язковий) додатку Б (обов`язковий) ДБН В2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»;

- не проведено навчання фахівців, діяльність яких пов`язана з організацією і здійсненням заходів з питань цивільного захисту на територіальних курсах навчально-методичного центру цивільного захисту та БЖД;

- не забезпечено відповідно до законодавства працівників засобами колективного та індивідуального захисту;

- не проведено ідентифікацію потенційно- небезпечного об`єкту з урахуванням усіх чинників небезпеки та не узгоджено їх з державним інспектором цивільного захисту та техногенної безпеки;

- не забезпечено територію закладу знаками безпеки відповідно до ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір» (ISO 6309:1987, IDT) та ГОСТ 12.4. 026-76 «ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности»;

- навчальний заклад не забезпечений зовнішнім протипожежним водопостачанням відповідно до вимог пункту 6.2.3 таблиці 4 ДБН В.2.5-74:2013.

Наявність встановлених в акті перевірки порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

За змістом статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до абзацу другого статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон № 877-V, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною 1 статті 4 Закону № 877-V передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Положеннями статті 64 Кодексу цивільного захисту України від 02 жовтня 2012 № 5403-VI (далі - КЦЗ, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно - рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (частина 2 статті 64 КЦЗ).

До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи (частина 3 статті 64 КЦЗ).

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, що затверджене Указом Президента України від 16 січня 2013 року № 20/2013 (далі - Положення №20/2013), Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України.

ДСНС України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно - рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності (абзац 2 покинуту 1 Положення № 20/2013).

У пункті 3 зазначеного Положення визначено, що основними завданнями ДСНС України, зокрема, є здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.

Згідно з частиною 2 статті 51 КЦЗ, забезпечення техногенної безпеки суб`єкта господарювання покладається на його керівника.

Забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання (частина 3 статті 55 КЦЗ).

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (стаття 66 КЦЗ).

У силу пункту 12 частини 1 статті 67 КЦЗ, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до частини другої статті 68 КЦЗ, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Положеннями частини першої статті 70 КЦЗ встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; порушення правил поводження з небезпечними речовинами; відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (частина 2 статті 70 КЦЗ).

Суд зазначає, що зі змісту вищевказаних норм законодавства вбачається, що застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей. Застосування таких заходів обумовлюється виключно наявністю підстав, передбачених статтею 70 КЦЗ, зокрема, фактом недотримання вимог пожежної безпеки, та не залежить від виконання (не виконання) вимог припису органу контролю щодо усунення виявлених порушень.

Крім того, чинне законодавство не обумовлює імперативно необхідність винесення припису, розпорядження чи постанови з питань пожежної безпеки як передумови звернення до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді зупинення діяльності об`єкту.

Більше того, за змістом частини 7 статті 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Аналізуючи наведені норми, суд дійшов висновку, що Кодексом цивільного захисту України передбачено наявність загрози життю та здоров`ю людей внаслідок порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства з питань техногенної, пожежної безпеки, в якості підстави для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду.

Суд звертає увагу, що визначення поняття порушення, яке створює загрозу життю та/або здоров`ю людей, є оціночним. Водночас, на переконання суду, всі порушення протипожежних норм в тій чи іншій мірі створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до пунктів 1, 2 Розділу І Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року №1417 (далі Правила №1417), ці Правила встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд (далі - об`єкт).

Ці Правила є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

Суд погоджується з доводами представника позивача відносно того, що наявність виявлених, які зазначені в описовій частині цього рішення, порушень вимог пожежної та техногенної безпеки, а також цивільного захисту створює загрозу життю та/або здоров`ю людей, з огляду на наступне.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи відповідачем усунуто частину виявлених порушень, встановлені Актом №19.

Однак, порушення такі як: допущено з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів; не обладнано будівлю системою пожежної сигналізації та системою керування евакуюванням людей всупереч вимогам додатку А (обов`язковий) додатку Б (обов`язковий) ДБН В2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»; не проведено ідентифікацію потенційно- небезпечного об`єкту з урахуванням усіх чинників небезпеки та не узгоджено їх з державним інспектором цивільного захисту та техногенної безпеки; навчальний заклад не забезпечений зовнішнім протипожежним водопостачанням відповідно до вимог пункту 6.2.3 таблиці 4 ДБН В.2.5-74:2013 відповідачем не усунуто.

Суд розглядаючи справу по суті користується висновками Верховного Суду, викладених в постанові від 22 січня 2020 року по справі №820/6923/16 (адміністративне провадження №К/9901/16684/18) застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг можливе лише за рішенням адміністративного суду, прийнятим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки. Такі заходи можуть бути застосовані на підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і ці порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей; законодавець пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.

Окрім того, у силу правового висновку постанови Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 804/6756/17 такі порушення у стані пожежної безпеки та стані техногенної безпеки як: - приміщення не обладнані системами протипожежного захисту (автоматичною пожежною сигналізацією) та системою оповіщення про пожежу -не забезпечено працюючий персонал засобами індивідуального захисту, правильно оцінені судами у якості загрози життю та/або здоров`ю людей та обґрунтованості звернення до адміністративного суду з позовом про вжиття заходів реагування шляхом повного зупинення експлуатації (роботи) об`єкта, і заборони його експлуатації доки не буде усунено виявлених порушень.

Порушення Правил пожежної безпеки в Україні на такому об`єкті, як Білоцерківський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Комиш-Зорянської селищної ради Запорізької області, в якій проводяться заходи за одночасного перебування значної кількості людей, є достатнім доказом існування небезпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, які перебувають на такому об`єкті чи працюють на ньому.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, застосування заходів реагування у вигляді у вигляді повного зупинення (заборони) експлуатації будівель Білоцерківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Комиш-Зорянської селищної ради Запорізької області є заходом, направленим на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Отже, під час судового розгляду встановлено та з матеріалів справи вбачається, що Білоцерківським закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Комиш-Зорянської селищної ради Запорізької області порушення не усунуті, що не заперечується і відповідачем, оскільки доказів на таке не надано. При цьому, будь-яких інших документальних доказів щодо усунення усіх порушень, які встановлені, відповідачем суду надано не було.

Таким чином, суд зауважує, що при зберіганні таких умов для учнів, працівників Білоцерківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Комиш-Зорянської селищної ради Запорізької області та інших осіб існує реальна загроза життю, отримання травм, або шкоди їх здоров`ю, оскільки такі порушення впливають на забезпечення безпеки людей у відповідності до вимог протипожежних норм, техногенної безпеки та цивільного захисту; на ліквідацію пожежі, надзвичайної ситуації та ліквідації її наслідків; на захист людей від наслідків пожежі, надзвичайної ситуації.

Суд зазначає, що згідно з пунктом 26 частини першої статті 2 КЦЗ, небезпечний чинник - складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.

Отже, законодавець пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.

Враховуючи характер порушень, виявлених під час проведення перевірки відповідача, які станом на час розгляду даної справи в суді не усунуті, суд дійшов висновку, що вони можуть призвести до невчасного виявлення займання і розповсюдження вогню та не забезпечення працюючий персонал засобами індивідуального захисту безумовно пов`язанні з ризиком настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі.

Суд зазначає, що матеріали справи свідчать про те, що відповідачем вчиняються дії, які спрямовані на усунення виявлених порушень.

Суд схвально сприймає дії відповідача, щодо усунення зафіксованих в Акті перевірки порушень, що свідчить про добросовісність намірів відповідача щодо проведення ним роботи по усуненню порушень та вжиття відповідних заходів.

Разом з цим, на теперішній час всі порушення визначені в Акті перевірки не усунуті, а лише наміри щодо їх усунення не є доказом усунення порушення вимог пожежної безпеки, що свідчить про існування загрози життю та здоров`ю людей.

Верховний Суд у пункті 28 постанови від 10 жовтня 2019 року у справі №320/5849/18 зазначив, що наявність порушення вимог протипожежної безпеки не вважається усунутим лише за умови розгляду можливості щодо такого усунення.

Аналогічна правова позиція викладена в пунктах 33-35 постанови Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі №826/7292/18.

Суд вважає, що виявлені порушення не є формальними, стосуються суттєвих недоліків у протипожежній системі будівлі, що розташована за адресою: 71053, Запорізька область, Більмацький район, село Білоцерківка, вул. Петра Ребра, буд. 28, що у свою чергу, потребують усунення, оскільки можуть призвести до виникнення надзвичайних ситуацій, не дозволить у випадку виникнення пожежі вчасно її ліквідувати, призведе до стрімкого розвитку та може потенційно загрожувати життю та здоров`ю людей.

Отже, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що не усунені відповідачем порушення є істотними та несуть ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що спричинить загрозу життю та здоров`ю людей, оскільки впливають:

- на забезпечення безпеки роботи установи, безпеки її працівників, відвідувачів у відповідності з вимогами протипожежних норм, техногенної безпеки та цивільного захисту;

- на своєчасність виявлення надзвичайної ситуації, пожежі;

- на ліквідацію пожежі, надзвичайної ситуації та ліквідації її наслідків;

- на евакуацію людей та їх захисту від наслідків пожежі, надзвичайної ситуації.

У пункті 31 постанови Верховного Суду від 07 жовтня 2019 року у справі №815/140/18 зазначено, що відсутність системи пожежного захисту є істотним порушенням, що впливає на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та може спричинити загрозу життю і здоров`ю людей та унеможливить її ефективну ліквідацію та рятування людей.

Отже, характер суспільної небезпечності встановленого під час перевірки відповідача порушення, а також наявність безпосередньої та реальної загрози життю та/або здоров`ю людей є обґрунтованими та беззаперечними.

Помилка допущена перевіряючими при складані акту перевірки у нумерації корпусу навчального закладу не може слугувати беззаперечною підставою для відмови у задоволенні позовної заяви.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не усунув порушень, які виявлені в ході проведення перевірки, і ті порушення, які на теперішній час продовжують існувати, створюють загрозу життю та здоров`ю людей, суд дійшов висновку, що застосування заходів реагування у вигляді зобов`язання Дошкільного навчального закладу ясла-садок «Ромашка» Комиш-Зорянської сільської ради Більмацького району Запорізької області повністю зупинити експлуатацію будівель та приміщень дошкільного навчального закладу за вказаним адресом, окрім робіт пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, до повного усунення цих порушень.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином суд приходить до висновку що позовна заява позивача підлягає задоволенню.

В силу статті 139 КАС України судовий збір з відповідача не стягується.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 77, 139, 241-245 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області (69002, м. Запоріжжя, вул. Фортечна, 65 ) до Білоцерківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Комиш-Зорянської селищної ради Запорізької області (71053, Запорізька область, Більмацький район, с. Білоцерківка вул. Петра Ребра, буд.28, ) про застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації задовольнити.

Застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі Білоцерківський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Комиш-Зорянської селищної ради Запорізької області, яке розташоване за адресою: 71053, Запорізька область, Більмацький район, село Білоцерківка, вул. Петра Ребра, буд. 28, шляхом зобов`язання Білоцерківський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Комиш-Зорянської селищної ради Запорізької області, повністю зупинити експлуатацію будівлі закладу за вказаною адресою, окрім робіт, пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, до повного усунення цих порушень, що повинно бути встановлено на підставі перевірки Головного управління ДСНС України Запорізькій області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення складено та підписано 19 травня 2022 року.

Суддя Д.В. Татаринов