Справа № 640/17278/20
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Федотова І.В., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства "Житній ринок" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2020 року позивач - Комунальне підприємство "Житній ринок" звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, яким просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 15 квітня 2020 року № та №.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 листопада 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погодившись з таким рішенням, Головне управління ДПС у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що судом першої інстанції не правильно застосовано норми матеріального права, не з`ясовані всі обставини справи, не досліджені та не враховані надані до суду докази.

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено камеральну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасної сплати суми (зобов`язання) по земельному податку з юридичних осіб КП "Житній ринок" (), за результатами якої складено акт від 29 січня 2020 року №000895/26-15-04-10/5587843.

Перевіркою встановлено порушення термінів сплати (перерахування) визначеного контролюючим органом узгодженого грошового зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні та порушення термінів сплати (перерахування) самостійно узгодженої суми грошового зобов`язання по земельному податку КП "Житній ринок" (), чим порушено пп. 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України.

Акт перевірки від 29 січня 2020 року №000895/26-15-04-10/5587843 відправлений Головним управлінням ДПС у м. Києві 31 січня 2020 року та отриманий позивачем 05 лютого 2020 року.

На підставі акта перевірки від 29 січня 2020 року №000895/26-15-04-10/5587843 Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення від 15 квітня 2020 року:

- №, яким зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 110223,39 грн. за платежем земельний податок з юридичних осіб;

- №, яким зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 58172,83 грн. за платежем земельний податок з юридичних осіб.

Позивач звернувся до Державної податкової служби України з скаргою від 05 червня 2020 року №292-221, якою просив скасувати податкові повідомлення-рішення від 15 квітня 2020 року № та №.

Рішенням Державної податкової служби України від 02 липня 2020 року №20752/6/99-00-06-02-05-06 скаргу залишено без задоволення, оскаржувані податкові повідомлення-рішення без змін.

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду з позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки, діючим законодавством не передбачено право органу доходів і зборів приймати податкові повідомлення-рішення у термін більше ніж 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки, а за наявності заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у податкового органу відсутні повноваження приймати податкові повідомлення-рішення після спливу вказаного строку, та визначити податкові зобов`язання незалежно від дати складання акта перевірки протягом 1095 днів, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань нарахованих контролюючим органом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (з наступними змінами та доповненнями в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - ПК України).

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 287.3 ст. 287 ПК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Як зазначено вище, Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено камеральну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасної сплати суми (зобов`язання) по земельному податку з юридичних осіб КП "Житній ринок" (), за результатами якої складено акт від 29 січня 2020 року №000895/26-15-04-10/5587843, яким встановлено порушення термінів сплати (перерахування) визначеного контролюючим органом узгодженого грошового зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні та порушення термінів сплати (перерахування) самостійно узгодженої суми грошового зобов`язання по земельному податку КП "Житній ринок" (), чим порушено пп. 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 86.8 ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Як встановлено судом, акт перевірки від 29 січня 2020 року №000895/26-15-04-10/5587843 був відправлений 31 січня 2020 року та отриманий позивачем 05 лютого 2020 року, проте податкові повідомлення-рішення прийняті 15 квітня 2020 року, що відповідачем не спростовано ні під час розгляду судом першої інстанції, ні під час апеляційного оскарження.

У постанові від 18 жовтня 2021 року по справі № 824/640/19-а Верховний Суд вказав на те, що вище вказаними норми Податкового кодексу України чітко встановлено строки та порядок прийняття податкових повідомлень-рішень за результатами проведення контролюючим органом камеральної перевірки. При цьому, нормами Податкового кодексу України не передбачено права контролюючих органів, відступлення від вказаного порядку чи строків.

Верховний Суд також неодноразово викладав позицію з приводу процесуальних наслідків недотримання вимог п.п. 86.7 та 86.8 ст. 86 ПК України у подібних правовідносинах, зокрема, у постановах від 15 січня 2019 року у справі №826/3576/15, від 09 квітня 2019 року у справі №826/19830/16, від 17 лютого 2020 року у справі №808/7101/15, від 28 вересня 2020 року у справі №520/2305/19.

Враховуючи, що закон пов`язує право податкового органу прийняти податкове повідомлення-рішення з наявністю акта перевірки, та відповідно встановлює граничні строки прийняття податкових повідомлень-рішень за наслідками складання такого акта, то контролюючий орган при прийнятті податкових повідомлень-рішень зобов`язаний дотримуватися строків давності проведення перевірок, визначених ст. 102 ПК України, та строків прийняття податкових повідомлень-рішень, передбачених ст. 86 ПК України за наслідками складання акта перевірки.

Оскільки, діючим законодавством не передбачено право органу доходів і зборів приймати податкові повідомлення-рішення у термін більше ніж 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки, а за наявності заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у податкового органу відсутні повноваження приймати податкові повідомлення-рішення після спливу вказаного строку, та визначити податкові зобов`язання незалежно від дати складання акта перевірки протягом 1095 днів, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань нарахованих контролюючим органом.

З урахуванням викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з урахуванням дати отримання позивачем акту перевірки, податкові повідомлення-рішення від 15 квітня 2020 року № та № прийняті відповідачем поза межами строку встановленого п. 86.8 ст. 86 ПК України, тобто з порушенням вимог чинного законодавства.

Також колегія суддів звертає увагу, що відповідачем не надано жодних доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладене та беручи до уваги наявність порушень відповідачем вимог Податкового кодексу України при винесенні спірних податкових повідомлень-рішень, обґрунтованим є висновок суду суд першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог КП "Житній ринок".

Крім іншого, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 листопада 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді І.В. Федотов

Є.В. Чаку