Справа № 160/6447/22
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2022-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 травня 2022 року Справа №160/6447/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ніколайчук С.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні у справі № 160/6447/22 за позовом 160/6447/22 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до відповідача 1: Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектації та соціальної підтримки (49006, м. Дніпро, вул. Шмідта, 16, ), відповідача 2: військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача 1: Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектації та соціальної підтримки, відповідача2: військова частина НОМЕР_2 , у якій позивач просить:

- визнати незаконними дії Дніпропетровського обласного територіального центру комплектації та соціальної підтримки, від імені якого діяв Амур- нижньодніпровський районний центр комплектації та соціальної підтримки, щодо призову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військову службу під час мобілізації та направлення (переміщення) ОСОБА_1 для проходження служби до військової частини НОМЕР_2 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 , в особі її командира, прийняти рішення щодо дострокового звільнення ОСОБА_1 з військової служби, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 є усиновителем дитини, позбавленої батьківського піклування, віком до 18 років.

- зобов`язати Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектації та соціальної підтримки надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, відповідно до статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2022 року відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами та відмовлено у клопотанні пор розгляд справи в судовому засіданні.

Позивачем подано до суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із викликом сторін.

Клопотання мотивовано тим, що розгляд справи в судовому засіданні необхідний для доведення позивачем зазначених в позові обставин щодо повідомлення 26.02.2022 року Амур-нижньодніпровський районний центр комплектації та соціальної підтримки про обставини щодо визнання позивача за рішенням Амур-нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.09.2020 року батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач, як в позові, так і в заяві про витребування доказів та допит свідків від 03.05.2022 року, просив суд викликати в судове засідання та допитати в якості свідків відповідних осіб, оскільки, на думку позивача, саме цими обставинами обумовлена необхідність розглядати справу в судовому засіданні з викликом сторін.

Згідно із частиною 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Частина 5 цієї статті зазначає, що умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Відповідно до частини 3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з пунктом 1 та 2 частини 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: у випадках, визначених статтею 263 КАС України; якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Європейський суд з прав людини визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення у справі «Varela Assalino contre le Portugal» (пункт 28, № 64336/01) щодо гарантій публічного судового розгляду. У цій справі заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду. Фактичні обставини справи вже були встановлені, а скарги стосувалися питань права. Європейський суд вказав на те, що відмову у проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду, є доцільнішим, ніж усні слухання; розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

Аналогічні позиції підтримані та висловлені в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2018 року у справі № 668/13907/13-ц та від 21 травня 2018 року у справі № 361/3009/16-ц.

Окремо, суд звертає увагу на те що, кожен з учасників справи може користуватися своїми процесуальними правами та обов`язками, визначеними статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України. Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

В свою чергу, відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому чисті щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

На переконання суду характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі, та з урахуванням відмови у виклику свідків для розгляду справи, одже розгляд справи не вимагає її розгляду в судовому засіданні для повного і всебічного встановлення обставин справи, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись вимогами ст. 262, 241, 243, 248, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) стосовно розгляду справи № 160/6447/22 в судовому засіданні за участі сторін.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Ніколайчук