Справа № 160/153/22
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2022-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 травня 2022 року м. Дніпросправа № 160/153/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщені суду в м. Дніпро апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличка Віктора Анатолійовича на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 січня 2022 року (суддя Рябчук О.С., м. Дніпро, повний текст рішення складено 20.01.2022 року) в справі № 160/153/22 за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко Віктора Анатолійовича, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», про визнання протиправною та скасування постанови,-

в с т а н о в и в:

29.12.2021 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличка В.А. (далі по тексту відповідач), третя особа: ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 16.11.2021 року ВП № 67522035 про арешт коштів боржника, в частині арешту банківського карткового рахунку відкритого в акціонерному товаристві КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), на який надходять кошти у вигляді заробітної плати.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.01.2022 року позовні вимоги задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличка Віктора Анатолійовича від 16.11.2021 року ВП № 67522035 про арешт коштів боржника, в частині арешту банківського карткового рахунку, відкритого в акціонерному товаристві КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) на ім`я ОСОБА_1 ; зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличка Віктора Анатолійовича зняти у межах виконавчого провадження ВП №67522035 арешт з грошових коштів (заробітна плата), що містяться на рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), відкритому в Акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 , та здійснити повідомлення Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про зняття вказаного арешту з грошових коштів.

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А. не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт вказував на те, що задля виконання виконавчого напису, приватним виконавцем у межах своєї компетенції було накладено арешт на кошти боржника. арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника, постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Апелянт вказував, що арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Приватний виконавець визначив банківській установі порядок накладення арешту на кошти на рахунку позивача, із застереженням щодо накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення на які заборонено законом та які належать боржнику. АТ КБ «ПриватБанк», не визначив статус рахунка ОСОБА_1 № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) як такий на який неможливо накласти арешт та виконав постанову приватного виконавця. Банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення. Рахунок № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено, кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат тощо), та набули статусу вкладу. Стаття 48 Закону України № 1404-VIII встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено. Арешт, накладений на рахунок позивача не унеможливлює отримання ним заробітної плати, яка може отримуватись за його бажанням, готівкою через касу роботодавця або поштовими переказами на вказаний ним рахунок (адресу), арешт накледено на грошові кошти, що перебувають на банківському рахунку і ці кошти не обов`язково можуть бути заробітною платою. Не доведено, що на рахунок № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) надходять кошти від роботодавця у вигляді заробітної плати, на такому рахунку можуть перебувати інші власні кошти, накладення арешту на грошові кошти боржника не порушує його право на отримання заробітної плати.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, однак крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Суд першої інстанції вказував, що забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання. Приватним виконавцем накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 28817,50 грн. При цьому, виконавець визначив банківським установам порядок виконання зазначеної постанови, із застереженням щодо неможливості накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Приватним виконавцем арешту на всі без винятку кошти боржника ОСОБА_1 , що призвело до арешту коштів позивача на рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), відкритому в Акціонерному Товаристві Комерційний банк «Приватбанк», які відповідно до банківської виписки виплачуються як дохід. Накладення арешту на кошти позивача, не є співмірним заходом примусового виконання вимог виконавчого документа, адже призводить до позбавлення позивача засобів до існування. Суд першої інстанції обрав належний спосіб захисту порушеного права позивача, та зобов`язав приватного виконавця зняти у межах виконавчого провадження ВП №67522035 арешт з грошових коштів (заробітна плата), що містяться на рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), відкритому в Акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 , та здійснити повідомлення Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» про зняття вказаного арешту з грошових коштів.

Матеріалами справи встановлено, що на виконання до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличка В.А. ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» надано виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. № 26331 від 30.04.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» коштів в сумі 25630,00 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличка В.А. від 16.11.2021 року відкрито виконавче провадження ВП №67522035 по примусовому виконанню виконавчого напису, зобов`язано боржника ОСОБА_1 подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Встановлено, що 16.11.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках у банках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови, у межах суми звернення стягнення з урахуванням винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 28817,50 грн.

Також у межах виконавчого провадження, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Теличка В.А. 16.11.2021 року винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою для ОСОБА_1 визначено розмір мінімальних витрат на загальну суму 555,50 грн. Постановою від 16.11.2021 року про стягнення з боржника основної винагороди, приватний виконавець стягнув з ОСОБА_1 основну винагороду у сумі 2563,00 грн.

Відповідно до виписки від 22.12.2021 року № DU1JTSHHSOESK4Н по банківському рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), відкритому в Акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 , на банківський рахунок ОСОБА_1 отримує виключно заробітною плату від ВГМК АТ ОГХК. Відповідно до скріну по картковому рахунку, використання рахунку обмежено, АТ КБ «Приватбанк» виконано постанову приватного виконавця про арешт рахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно частин 4, 5 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Згідно частин 1, 3, 5, 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення. У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Передбачено, що звернення стягнення на доходи боржника після відкриття виконавчого провадження у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, відомі доходи боржника, розшукано місце отримання доходів. У постанові про арешт коштів боржника, накладено арешт на грошові кошти від 16.11.2021 року не зазначено назви банківських установ, не зазначено рахунки на які накладається арешт, що свідчить про відсутність у заяві стягувача перелічених банківських рахунків на виконання ч. 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Передбачено, що арешт коштів боржника після відкриття виконавчого провадження можливий у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, відомі доходи боржника, розшукано місце отримання доходів.

Слід враховувати, що постановою про накладення арешту на кошти у банківських рахунків, відповідач накладає арешт на невизначені рахунки.

Безумовно, як вказано вище відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: зокрема, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Визначено виняток, арешт не накладається на кошти на єдиному рахунку боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до ч.7 ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Заробітна плата в розумінні поняття «власності» є майном, на яке розповсюджується законодавство про захист приватної власності.

Зокрема, статті 15, 22, 24 Закону України «Про працю» свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.

На виконання постанови приватного виконавця від 16.11.2021 року про накладення арешту на кошти на рахунках, АТ КБ «Приватбанк» накладено арешт на кошти, що містяться на рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), відкритому в на ім`я ОСОБА_1 . Відповідно до матеріалів справи рахунок № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) є єдиним рахунком позивача, на нього він отримує кошти у вигляді заробітної плати, яка є єдиним доходом. Про наявність інших відкритих рахунків у банківських установах відповідач доказів не надає.

Забороняється накладення арешту на кошти, які є єдиним доходом особи, тим більше коли такі кошти є заробітною платою і особа не має інших коштів та доходів.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.05.2020 року у справі № 905/361/19 сформульовано висновок про те, що виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», яка визначає особливості звернення стягнення на кошти та майно боржника - юридичної особи, фізичної особи - підприємця, повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження». Перевірка режиму використання рахунків, а також походження коштів (заробітна плата, пенсія, соціальні виплати тощо ) здійснюється банківською чи фінансовою установою, та в разі знаходження на рахунку коштів, на які заборонено звернення стягнення, або коштів щодо яких законом визначено обмеження щодо стягнення, накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання.

Про не визначення АТ КБ «ПриватБанк», у випадку накладення арешту на кошти на рахунку ОСОБА_1 , статусу коштів, які знаходяться на рахунку, та на які законом заборонено звернення стягнення та накладення арешту, у зв`язку із чим виконано постанову приватного виконавця про арешт коштів боржника, не знімає питання протиправності постанови приватного виконавця. Спір не стосується спору з банківською установою, а вирішується у контексті законності постанови приватного виконавця щодо арешту коштів. Зокрема подібної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 07.07.2021 року у справі № 712/9660/20.

Суд апеляційної інстанції керується правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 01.12.2021 року у справі № 161/8759/20. Верховний Суд дійшов висновку, що з урахуванням вимог статті 70 Закону України «Про виконавче провадження», накладення державним виконавцем арешту на грошові кошти, що містяться на рахунку з якого особа отрмиує заробтіну плату, призводить до порушення прав особи. Стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено. Заборонено накладати арешт на кошти заробітної плати, що отримує особа на банківський рахунок.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Не передбачено повернення судових витрат у разі відмови у задоволенні апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличка Віктора Анатолійовича залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 січня 2022 року в справі № 160/153/22 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, відповідно до ст., ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова