Справа № 300/449/22
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2022-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" травня 2022 р. справа № 300/449/22
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Боршовського Т.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
Одночасно в позовній заяві ОСОБА_1 просив суд залучити Структурну одиницю (філії) Укрнафта Буріння ПАТ Укрнафта та ТОВ Бурова компанія Укрбурсервіс як третіх осіб на стороні відповідача. Ухвалою від 07.02.2022 суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), та відмовив в задоволенні клопотання позивача про залучення Структурної одиниці (філії) Укрнафта Буріння ПАТ Укрнафта та ТОВ Бурова компанія Укрбурсервіс як третіх осіб на стороні відповідача.
Ухвалою від 06.04.2022 суд залучив до участі в справі як другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області.
Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області отримало ухвалу суду від 06.04.2022 та копію позовної заяви 18.04.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся 01.11.2021 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. До заяви додано: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; паспорт громадянина України НОМЕР_1 ; трудову книжку НОМЕР_2 ; військовий квиток серії НОМЕР_3 ; диплом серії НОМЕР_4 від 30.06.1986; диплом серії НОМЕР_5 від 25.06.1993; довідку ПАТ «Укрнафта» Структурна одиниця (філія) «Укрнафта Буріння» від 12.04.2021 № 01/01/10/05/02/02-222 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній; наказ Профспілкового комітету Надвірнянського управління бурових робіт від 20.06.2000 № 99/59 «Про надання пенсій за віком на пільгових умовах по результатах проведення атестації робочих місць за умовами праці»; висновок № 303 від 04.07.2000 експертизи якості проведення атестації робочих місць за умовами праці та правильності застосуваня списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, згідно з якими призначаються пенсії за віком на пільгових умовах в Надвірнянському управлінні бурових робіт; висновок № 2195/2 від 30.12.2015 експертизи якості проведеної в листопаді 2015 року атестації робочих місць у Прикарпатському управлінні бурових робіт ПАТ «Укрнафта» та правильності віднесення до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах; висновок № 421 від 30.12.2010 експертизи якості проведеної у липні 2010 року атестації за умовами праці робочих місць у Прикарпатському управлінні бурових робіт ПАТ «Укрнафта»; наказ Прикарпатського управління бурових робіт ПАТ «Укрнафта» від 30.07.2010 № 1106 «Про атестацію робочих місць за умовами праці»; висновок № 2063 від 21.09.2005 експертизи якості проведеної у липні 2005 року чергової атестації за умовами праці робочих місць Прикарпатського управління бурових робіт ПАТ «Укрнафта»; наказ Прикарпатського управління бурових робіт ПАТ «Укрнафта» від 30.11.2015 № 1210 «Про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці»; наказ Прикарпатського управління бурових робіт ПАТ «Укрнафта» від 25.07.2005 № 490 «Про атестацію робочих місць за умовами праці»; наказ ТзОВ «Бурова компанія Укрбурсервіс» від 17.10.2016 № 160 «Про результати чергової атестації робочих місць».
Вважаючи неправомірною відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2, ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду, в якому просить: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу період військової служби у Радянській армії, яку позивач проходив з 02.07.1987 по 23.04.1989; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до стажу позивача роботи в шкідливих умовах праці роботу: у Надвірнянському управлінні бурових робіт період з 22.08.1992 по 10.10.1992 та період з 15.08.1993 по 19.06.1995 на посадах помічник бурильника, бурильник та буровий майстер експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин нафти і газу, які передбачені Списком № 2; у ТОВ Бурова компанія Укрбурсервіс у період з 22.08.2018 по 14.11.2019 на посаді майстер бурової, яка передбачена Списком № 2, та призначити і виплатити позивачу з 29.09.2021 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове пенсійне страхування.
Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права:
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (надалі Закон № 1058-IV).
Умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників визначені статтею 114 Закону № 1058-IV.
Так, згідно з частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З огляду на зміст вищевказаних положень закону, починаючи з 01.04.2021 позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку № 2, після досягнення 55 років та за наявності страхового стажу не менше 28 років 6 місяців, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.
Таким чином, для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком необхідна наявність двох обов`язкових умов у сукупності: вік 55 років; страховий стаж не менше 28 років 6 місяців, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком від 01.11.2021 досяг віку 55 років.
Щодо наявності в позивача страхового стажу не менше 28 років 6 місяців, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, то суд вказує на таке:
Згідно з статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно відомостей трудової книжки ОСОБА_1 АТ-ІІІ № 4574487, копія якої наявна в матеріалах справи, суд встановив, що позивач: з 28.08.1982 по 28.06.1986 проходив навчання в Дрогобицькому нафтовому технікумі; з 01.05.1985 прийнятий на період виробничої практики помічником бурильника розвідувального буріння свердловин на нафту і газ четвертого розряду в Ямало-Ненецькому автономному окрузі Російської СФСР; з 06.10.1985 звільнений у зв`язку з закінченням виробничої практики; з 01.09.1986 зарахований студентом першого курсу денної форми навчання в Івано-Франківський інститут нафти і газу; з 02.07.1987 надано академічну відпустку в зв`язку з призовом на службу в армію; з 02.07.1987 по 23.04.1989 проходив службу в Радянській армії; з 18.07.1989 прийнятий на посаду слюсара з обслуговуванню бурових в Надвірнянське управління бурових робіт; з 24.08.1989 звільнений у зв`язку з виїздом на навчання в Івано-Франківський інститут нафти і газу; з 25.07.1990 прийнятий на посаду помічника бурильника четвертого розряда експлуатаційного і розвідувального Буріння скважин на нафту і газ на період виробничої практики; з 22.08.1990 звільнений у зв`язку з закінченням виробничої практики; з 05.07.1991 прийнятий вишкомонтажником четвертого розряду на період виробничої практики в Камчатській нафторозвідувальній експедиції ПГО «Сахалингеологія»; з 18.08.1991 звільнений у зв`язку з закінченням виробничої практики; з 20.07.1992 прийнятий на посаду помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту та газ четвертого розряду на час виробничої практики в Надвірнянському управлінню бурових робіт ВО «Укрнафта»; з 10.10.1992 звільнений з роботи у зв`язку з закінченням виробничої практики; з 30.06.1993 відрахований з Івано-Франківського інституту нафти і газу у зв`язку з закінченням навчання; з 05.08.1993 прийнятий на посаду помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту та газ п`ятого розряду в Надвірнянському управлінню бурових робіт ВО «Укрнафта»; з 25.11.1993 переведений на посаду бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту та газ п`ятого розряду; з 12.04.1994 переведений на посаду бурового майстра бур. 905-ПАС; з 10.02.1997 переведений на посаду бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту та газ шостого розряду; з 25.12.1997 переведений на посаду помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту та газ п`ятого розряду; з 01.08.1998 переведений на посаду бурового майстра бур 908-ПАС; з 12.08.2003 переведений на посаду начальника служби охорони праці та екології; з 01.10.2003 переведений на посаду інспектора з охорони праці і навколишнього середовища І категорії СОП та Е Прикарпатського управління бурових робіт ВАТ «Укрнафта»; з 06.04.2007 переведений на посаду заступника начальника Микуличинської РІТС Надвірнянської експедиції; з 01.11.2007 переведений на посаду начальника Микуличинської РІТС Надвірнянської експедиції; з 26.02.2013 перведений на посаду начальника Микуличинської РІТС Івано-Франківської експедиції; з 25.12.2013 перведений на посаду начальника Західної РІТС (м.Долина); з 24.02.2014 переведений на посаду майстра бурової у Західну РІТС (м.Долина); з 29.09.2017 звільнено за угодою сторін; з 17.10.2017 розпочато виплату допомоги по безробіттю в Надвірнянському районному центрі зайнятості; з 27.12.2017 припинено виплату допомоги по безробіттю; з 04.01.2018 прийнятий на посаду начальника бурової в ТОВ «Інтеграл 4»; з 05.04.2018 звільнений з посади за угодою сторін; з 22.08.2018 прийнятий на посаду майстра бурового в центральну інженерно-технологічну службу ТзОВ «Бурова компанія Укрбурсервіс»; з 14.11.2019 звільнений за угодою сторін; з 04.12.2019 розпочато виплату допомоги по безробіттю в Надвірнянській районній філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості; з 19.08.2020 припинено виплату допомоги по безробіттю.
Що стосується періоду проходження ОСОБА_1 військової служби з 02.07.1987 по 23.04.1989, то суд вказує на таке:
Відповідно до підпункту «в» абзацу 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.
Частиною першою статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно з пунктом 6 Порядку № 637, для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки військових комісаріатів, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС; довідки архівних і військово-лікувальних установ.
Позивач надав відповідачу разом із заявою від 01.11.2021 військовий квиток серії НОМЕР_3 від 21.05.1987, в якому міститься запис, що позивач призваний на військову службу 02.07.1987 та звільнений з військової служби 21.04.1989.
Відомості про проходження ОСОБА_1 військової служби в період з 02.07.1987 по 23.04.1989 підтверджуються також обліково-послужною карткою до військового квитка НОМЕР_3 від 21.05.1987, в якій міститься інформація про дату призову на військову службу 02.07.1987, військові частини, в яких позивач проходив службу та дату звільнення з військової служби в запас за закінчення строку служби.
Таким чином, факт проходження ОСОБА_1 з 02.07.1987 по 23.04.1989 служби в Радянській армії, окрім військового квитка серії НОМЕР_3 від 21.05.1987, підтверджується також обліково-послужною карткою до згаданого військового квитка та записами в трудовій книжці НОМЕР_2 .
Суд зазначає, що посилання відповідача на те, що дата призову в армію в військовому квитку дописана іншим чорнилом, що слугувало підставою для не зарахування до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії позивачу, є безпідставним, оскільки посадові особи відповідача не є фахівцями в галузі почеркознавчих досліджень та не можуть кваліфіковано встановлювати тотожність чи ідентичність почерків, способу вчинення записів та предметів, якими ці записи нанесені. Клопотань про призначення відповідної експертизи відповідачем не заявлялося.
При цьому суд звертає увагу на те, що дата призову на військову службу у військовому квитку серії НОМЕР_3 від 21.05.1987 записана акуратно, вказаний запис є чітким та зрозумілим.
Окрім цього, як вже зазначив суд, вказаний запис у військовому квитку підтверджується й додатком до нього - обліково-послужною карткою, на що не звернув увагу відповідний територіальний орган пенсійного фонду, та записами в трудовій книжці позивача.
Щодо доводів відповідача про те, що за доданими документами не зараховані періоди роботи, оскільки на титульній сторінці трудової книжки печатка не читається, то суд вказує на таке.
Порядок ведення трудових книжок працівників регламентує Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110 (далі Інструкція).
Відповідно до пункту 1.1 Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.
Згідно з пункту 1.3 Інструкції при влаштуванні на роботу працівники зобов`язані подавати трудову книжку, оформлену в установленому порядку.
Пунктом 2.2 Інструкції заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.
Відповідно до пункту 2.4 Інструкції усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Суд вважає, що трудова книжка НОМЕР_2 позивача оформлена відповідно до вимог Інструкції, оскільки містить інформацію стосовно кожного періоду роботи ОСОБА_1 на різних підприємствах, а саме: дати прийняття на роботу, найменування підприємства, де працював позивач, посада, на яку було прийнято позивача, а також зазначено на підставі яких наказів позивач прийнятий на роботу та звільнений.
Щодо печатки на титульній сторінці трудової книжки НОМЕР_2 , то таку печатку проставляв не ОСОБА_1 , а роботодавець. При цьому, Інструкція не передбачає наслідків для особи, на яку оформлено трудову книжку, за порушення порядку ведення такої трудової книжки.
Також відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України Про трудові книжки працівників від 27.04.1993 № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.
Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, зазначеній в постанові від 06.02.2018 в справі № 677/277/17.
За вказаних обставин, не зарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до страхового стажу періодів роботи позивача по трудовій книжці, так як на титульній сторінці печатка не читається, носить формальний характер і не відповідає вимогам пенсійного законодавства. Суд переконаний, з огляду на вказані вище положення Інструкції та Порядку, що важливим для врахування відповідного періоду роботи особи до її страхового стажу, що дає право на пенсію, є наявність відповідних записів в трудовій книжці щодо такої роботи, а не якість оформлення такої трудової книжки. Зрештою, в разі виникнення у відповідача будь-яких сумнівів щодо певного періоду роботи позивача, пенсійний орган міг витребувати первинні документи за цей період, однак цього не зробив.
В нашому випадку, в трудовій книжці ОСОБА_1 є належно оформлені записи щодо періодів його роботи, чи прирівняних до них періодів (навчання, військова служба), які мали бути враховані до його страхового стажу, що дає право на пенсію за віком.
Так, згідно з розрахунком стажу, який міститься в матеріалах справи, із періоду з 01.09.1986 по 30.06.1993 позивачу зараховано до стажу лише періоди роботи з 18.07.1989 по 24.08.1989 на посаді слюсара з обслуговуванню бурових (список № 2) та з 20.07.1992 по 21.08.1992 на посаді помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту та газ четвертого розряду в Надвірнянському управлінню бурових робіт ВО «Укрнафта» (список № 2) (а.с. 17).
Водночас, в трудовій книжці НОМЕР_2 містяться записи про те, що з 01.09.1986 позивач зарахований студентом першого курсу денної форми навчання в Івано-Франківський інститут нафти і газу; з 02.07.1987 надано академічну відпустку в зв`язку з призовом на службу в армію; з 18.07.1989 допущений до занять після демобілізації, а з 30.06.1993 відрахований з Івано-Франківського інституту нафти і газу у зв`язку з закінченням навчання.
Згідно з пунктом «д» частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи, що дає право на пенсію, зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Відповідно до пункту 1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує трудовий стаж є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними документами.
Так, пунктом 8 вказаного Порядку передбачено, що час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
Згідно із Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів, зокрема, запис про час навчання у вищих навчальних закладах.
Для студентів, слухачів курсів, учнів, аспірантів та клінічних ординаторів, які мають трудові книжки, навчальний заклад (наукова установа) вносить записи про час навчання на денних відділеннях (у тому числі підготовчих) вищих навчальних закладів. Підставою для таких записів є накази навчального закладу (наукової установи) про зарахування на навчання та про відрахування з числа студентів, учнів, аспірантів, клінічних ординаторів (пункт 2.16 Інструкції).
Статтею 53 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що студент (слухач) - особа, яка в установленому порядку зарахована до вищого навчального закладу і навчається з метою здобуття певних освітнього та освітньо-кваліфікаційного рівнів.
Згідно з Положенням про організацію навчального процесу у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти України від 02.06.1993 № 161 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 23.11.1993 за № 173, студенту, який захистив дипломний проект (роботу), склав державні екзамени відповідно до вимог освітньо-професійної програми підготовки, рішенням державної комісії присвоюється відповідно освітній рівень (кваліфікація) та видається державний документ про освіту (кваліфікацію).
Із змісту наведених норм видно, що навчанням у вищому навчальному закладі є період з дня зарахування особи до вищого навчального закладу на денну, вечірню або заочну форму навчання до дня її відрахування у зв`язку із завершенням навчання та отриманням відповідного документа про вищу освіту державного зразка.
Так, окрім трудової книжки НОМЕР_2 , період навчання ОСОБА_1 в Івано-Франківському інституті нафти і газу на денній формі навчання підтверджується також дипломом про вищу освіту серії НОМЕР_5 від 25.06.1993 за спеціальністю «Буріння нафтових і газових свердловин» з присвоєнням кваліфікації спеціаліста: «гірничий інженер».
Однак, з огляду на зміст позовних вимог, ОСОБА_1 не оспорює вказані обставини щодо зарахування до страхового стажу часу навчання в Івано-Франківському інституті нафти і газу, та рішення відповідача щодо цих обставин не є ні предметом, ні підставою позову.
Щодо доводів відповідача про те, що період навчання ОСОБА_1 перетинається з роботою, то суд звертає увагу на те, що навчання у вищому навчальному закладі не позбавляє особу можливості поєднувати таке навчання з роботою.
Так, в період навчання позивач проходив виробничу практику, що підтверджується записами в трудовій книжці ОСОБА_1 АТ-ІІІ № 4574487. Зокрема, позивач проходив виробничу практику з 25.07.1990 по 22.08.1990 на посаді помічника бурильника четвертого розряда експлуатаційного і розвідувального Буріння скважин на нафту і газ на період виробничої практики, з 05.07.1991 по 18.08.1991 на посаді вишкомонтажника четвертого розряду в Камчатській нафторозвідувальній експедиції ПГО «Сахалингеологія», з 20.07.1992 по 10.10.1992 на посаді помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту та газ четвертого розряду в Надвірнянському управлінню бурових робіт ВО «Укрнафта».
Як встановлено судом, із вищевказаних періодів під час навчання позивачу зараховано як до страхового стажу, так і до пільгового стажу (список № 2) лише періоди його роботи з 18.07.1989 по 24.08.1989 на посаді слюсара з обслуговуванню бурових в Надвірнянське управління бурових робіт (список № 2) та з 20.07.1992 по 21.08.1992 на посаді помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту та газ четвертого розряду в Надвірнянському управлінню бурових робіт ВО «Укрнафта» (список № 2).
Натомість не зараховано як до страхового стажу, так і до пільгового стажу (список № 2) період з 22.08.1992 по 10.10.1992, в який позивач, під час навчання в Івано-Франківському інституті нафти і газу, проходив виробничу практику на посаді помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту та газ четвертого розряду в Надвірнянському управлінню бурових робіт ВО «Укрнафта».
Щодо незарахування відповідачем до страхового стажу в пільговому обчисленні (список № 2) періодів роботи відповідача: з 22.08.1992 по 10.10.1992, з 15.08.1993 по 19.06.1995, з з 22.08.2018 по 14.11.2019, то суд вказує на таке.
Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками №1 та №2 деталізоване у Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (надалі Порядок № 383).
Пунктом 3 Порядку № 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.
Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі Порядок № 637).
Пунктом 1 Порядку № 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Так, згідно з пунктом 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
В спірному випадку ОСОБА_1 разом із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 надав відповідачу довідку Структурної одиниці (філії) «Укрнафта Буріння» ПАТ «Укрнафта» від 12.04.2021 № 01/01/10/05/02/02-222 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Згідно вказаної довідки ОСОБА_1 працював повний робочий день в:
- Надвірнянському управлінні бурових робіт в період з 18.07.1989 по 24.08.1989 на посаді слюсар обслуговування бурових, що передбачена списком № 2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956;
- Надвірнянському управлінні бурових робіт в період з 20.07.1992 по 21.08.1992 на посаді напомічник бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту та газ, що передбачена списком № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991;
- Надвірнянському управлінні бурових робіт в період з 20.06.1995 по 09.02.1997 на посаді майстер буровий, що передбачена списком № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994;
- Надвірнянському управлінні бурових робіт в період з 10.02.1997 по 24.12.1997 на посаді бурильник експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту та газ, що передбачена списком № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994;
- Надвірнянському управлінні бурових робіт в період з 25.12.1997 по 09.08.1998 на посаді помічник бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту та газ, що передбачена списком № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994;
- Надвірнянському управлінні бурових робіт в період з 10.08.1998 по 11.08.2003 на посаді майстер буровий, що передбачена списком № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003;
- Прикарпатському управлінні бурових робіт в період з 24.02.2014 по 29.07.2015 та з 30.11.2015 по 02.08.2016 на посаді майстер буровий, що передбачена списком № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003.
За змістом позовних вимог ОСОБА_1 просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до стажу позивача роботи в шкідливих умовах праці у Надвірнянському управлінні бурових робіт період з 22.08.1992 по 10.10.1992 та період з 15.08.1993 по 19.06.1995 на посадах помічник бурильника, бурильник та буровий майстер експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин нафти і газу, які передбачені Списком № 2.
Вищевказані періоди роботи позивача не зараховані до пільгового стажу, що підтверджується розрахунком стажу та довідкою Структурної одиниці (філії) «Укрнафта Буріння» ПАТ «Укрнафта» від 12.04.2021 № 01/01/10/05/02/02-222, оскільки висновком державної експертизи умов праці від 11.06.1998 за № 97-61-28 визнано недійсною проведену 25.12.1997 № 09/22-1230 атестацію робочих місць, а проведена 20.06.2000 № 99/59 атестація робочих місць в Надвірнянському управлінні бурових робіт вважається первинною. Вищевказане підтверджується довідкою Структурної одиниці (філії) «Укрнафта Буріння» ПАТ «Укрнафта» від 12.04.2021 № 01/01/10/05/02/02-223 (а.с.21).
Щодо вказаного факту проведення атестації робочих місць, зайнятість на яких дає право на призначення пенсії на пільгових умовах в спірні період з 22.08.1992 по 10.10.1992 та з 15.08.1993 по 19.06.1995, то суд вказує на таке.
Відповідно до пунктів 4.2, 4.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
За приписами пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Водночас, атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року №41.
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.
Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
Відповідно до положень Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
..Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
49. При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць…
54. Сукупність правових норм, про які йшлося у параграфах 32, 34, 36, 37, 45, 50, 51, 52 цієї постанови дозволяє дійти висновку, що атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення пункту б статті 13 Закону № 1788-XII - за результатами атестації робочих місць як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за непроведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).
55. Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності.
56. Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі Щокін проти України зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.
Отже, в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
57. Проте Верховний Суд України при ухваленні постанов від 10 вересня 2013 року у справі № 21-183а13, від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14, від 10 і 17 березня 2015 року у справах № 21-51а15, та № 21-585а14, від 14 квітня 2015 року у справі № 21-383а14, від 02 грудня 2015 року у справі № 21-1329а15, від 10 лютого 2016 року у справі № 21-5432а15 та від 12 квітня 2016 у справі № 21-6501а15 віддав перевагу найменш сприятливому для позивачів тлумаченню законодавства України.
58. Отже, можна зробити висновок, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту б статті 13 Закону № 1788-XII.
Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.
59. При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
60. Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник…
Окрім цього, довідка Структурної одиниці (філії) «Укрнафта Буріння» ПАТ «Укрнафта» від 12.04.2021 № 01/01/10/05/02/02-222 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, містить записи щодо періодів роботи до 22.08.1992 та після 19.06.1995, згідно яких характер і умови праці докорінно не змінювались (а.с. 18-20).
Верховний Суд України в постанові від 16.09.2014 у справі № 21-307а14 вказав на таке:
«Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.
Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.»
З огляду на вказаний висновок Верховного Суду України, та попередні висновки в цій справі, з врахуванням правової позиції Великої палати Верховного Суду, періоди роботи ОСОБА_1 в Надвірнянському управлінні бурових робіт з 22.08.1992 по 10.10.1992 на посаді помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту та газ, та з 15.08.1993 по 19.06.1995 на посадах помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту та газ, бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту та газ п`ятого розряду, майстра бурового, підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача на роботах в шкідливих умовах праці по списку № 2.
Що стосується періоду роботи позивача з 22.08.2018 по 14.11.2019 на посаді майстер бурової у ТОВ Бурова компанія Укрбурсервіс, то суд вказує на таке.
Згідно відомостей трудової книжки ОСОБА_1 АТ-ІІІ № 4574487, позивач з 22.08.2018 прийнятий на посаду майстра бурового в центральну інженерно-технологічну службу ТзОВ «Бурова компанія Укрбурсервіс», а з 14.11.2019 звільнений, за угодою сторін.
ОСОБА_1 разом із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 надав відповідачу довідку ТзОВ «Бурова компанія Укрбурсервіс» від 23.10.2021 № 590 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Згідно вказаної довідки ОСОБА_1 працював повний робочий день в ТзОВ «Бурова компанія Укрбурсервіс» в період з 22.08.2018 по 14.11.2019 на посаді «майстер буровий», що передбачена списком № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 24.06.2016 (а.с. 29-30).
Чергова атестація робочих місць в ТзОВ «Бурова компанія Укрбурсервіс» проведена у вересні-жовтні 2016 року, що підтверджується наказом № 160 від 17.10.2016 (а.с. 31-32).
При цьому, в трудовій книжці позивача НОМЕР_2 міститься запис від 22.08.2018 про те, що за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах по списку № 2 розділ ХІІ.1. Буріння, майстер буровий.
Відповідно до пунктів 4.2, 4.3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Таким чином, результати чергової атестації робочих місць в ТзОВ «Бурова компанія Укрбурсервіс», які затверджені наказом № 160 від 17.10.2016, підлягають застосовуванню при обчисленні стажу ОСОБА_1 , який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, оскільки на час роботи позивача на вказаному підприємстві не минуло 5 років після затвердження результатів чергової атестації.
З огляду на встановлені пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV умови для призначення пенсії на пільгових умовах, суд дійшов висновку про наявність таких умов щодо позивача, а саме: ОСОБА_1 досяг 55-ти років; працював повний робочий день на відповідних роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України; має стаж роботи не менше 30 років, з них стаж роботи на посаді за Списком № 2 більше 12 років 6 місяців.
Щодо вимог позивача зобов`язального характеру.
Суд звертає увагу на те, що позивач звернувся з заявою про призначення йому пенсії за до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем свого проживання - Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.
Згідно з частиною першою статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Так, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
В спірному випадку ОСОБА_1 досяг пенсійного віку 55 років 28.09.2021, а звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 01.11.2021, тобто не пізніше трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку. За вказаних обставин, пенсія за віком на пільгових умовах має бути призначена позивачу з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 29.09.2021.
З огляду на встановлені судом обставини щодо подання позивачем відповідачу разом зі заявою від 01.11.2021 всіх необхідних документів, при наявності всіх встановлених пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV умов для призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах, суд дійшов висновку про те, що позивач не може бути позбавлений гарантованого Державою пенсійного забезпечення. На переконання суду, за наявності формальної підстави для відмови позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, законної мети такої відмови, яка спрямована на те, щоб відповідна пенсія була призначена тим особам, які мають на це законне право, в той же час позбавлення позивача права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2, за встановлених судом вище обставин, буде не пропорційним втручанням в його право на отримання відповідних пенсійних виплат, гарантоване статтею 1 протоколу 1 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод.
Суд пам`ятає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до положень статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Отже, з врахуванням приписів статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальні засоби відновлення порушеного права мають бути гнучкими та ефективними, забезпечувати поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату, метою судового захисту порушеного права є вирішення між сторонами правового конфлікту, припинення публічно-правового спору та використання дієвого способу захисту (відновлення) порушеного права.
Надаючи об`єктивну оцінку факту порушеного права ОСОБА_1 , з огляду на безпідставність незарахування позивачу до страхового стажу для призначення пенсії періодів його роботи, наслідком чого стала протиправна відмова в призначенні пенсії, - суд дійшов висновку, що для забезпечення верховенства права в спірних правовідносинах необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 з 29.09.2021 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV, з зарахуванням періоду військової служби у радянській армії з 02.07.1987 по 23.04.1989 до загального страхового стажу, періодів роботи з 22.08.1992 по 10.10.1992 та з 15.08.1993 по 19.06.1995 у Надвірнянському управлінні бурових робіт ПАТ «Укрнафта», та періоду роботи з 22.08.2018 по 14.11.2019 у ТОВ Бурова компанія Укрбурсервіс до стажу роботи за Списком № 2.
Таким чином, позов належить задовольнити повністю.
Щодо розподілу судових витрат у справі:
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на задоволення позову, та враховуючи, що спір виник внаслідок неправильних дій обох відповідачів, позивачу належить присудити за рахунок бюджетних асигнувань кожного з відповідачів судові витрати по сплаті судового збору по 454,00 грн.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.