Справа № 755/5606/21
Суддя: Калініченко О. Б.
Дата ухвалення: 2022-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №755/5606/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Калініченко О.Б.

при секретарі Трофимчук К.О.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в місті Києві Росовського Віталія Михайловича, Управління патрульної поліції в місті Києві, третя особа Департамент патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

17.05.2021 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 1 УПП в м. Києві Росовського В.М. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та копія ухвали судді Дніпровського районного суду м. Києва від 02.04.2021 року про передачу справи за підсудністю.

З позову вбачається, що позивач оскаржує постанову інспектора Росовського В.М. серії ЕАН № 3914679 від 14.03.2021 року, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, за порушення п. 2.1 ґ ПДР України.

Позивач не погоджується з постановою, вважає її незаконною та необґрунтованою, оскільки встановлені в ній обставини не відповідають дійсності.

Пояснює, що 14.03.2021 року о 10 год. 29 хв., рухаючись по просп. Соборності, 20/2, на вимогу працівника поліції він зупинив транспортний засіб марки MERSEDES-BENZ E 200, н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував, надав для перевірки посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Інспектор заявив вимогу надати поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на транспортний засіб, однак, оскільки на думку позивача, були відсутні будь-які правові підстави для цього, він відмовився виконувати незаконні вимоги працівника поліції.

Зазначає, що право для витребування полісу відповідним підрозділом Національної поліції у водія транспортного засобу виникає за наявності двох виключних випадків, передбачених Законом, а саме: при складанні протоколів щодо порушень ПДР та оформленні матеріалів ДТП, які не мали місце в даних правовідносинах.

Не зважаючи на викладене, не проводячи процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, інспектор без будь-яких пояснень з посвідченням водія та реєстраційним документом попрямував в службове авто.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01.06.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та залучено Управління патрульної поліції в місті Києві як відповідача, а Департамент патрульної поліції як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

В ухвалі учасникам справи було визначено строк на подання відзиву та пояснень.

Уповноваженими особами сторони відповідача копія ухвали про відкриття провадження та позовна заява з додатками отримані 06.07.2021 року, відзивів на позовну заяву у встановлений судом строк не подано.

21.07.2021 року надійшли письмові пояснення, в яких представник третьої особи просить відмовити у задоволенні позову, вважаючи твердження позивача такими, що не відповідають дійсності, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Зазначає, що згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення ПДР, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо, від імені яких розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачена за ч. 1 ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивом долі денні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Інспектор, здійснюючи патрулювання визначеної території м. Києва, особисто став свідком вчинення позивачем визначеного правопорушення. Зокрема, позивач у позовній заяві не спростовує факту ненадання чинного страхового полісу про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поряд з тим посилається на, нібито, відсутність складу адміністративного правопорушення в його діях. Спростовуючи дане твердження представник ДПП посилається на п. 2.1 (ґ) та п. 2.4 ПДР України. Вважає, що вина позивача на момент розгляду справи була встановлена поясненнями позивача і є доведеною в повному обсязі.

Щодо правомірності перевірки поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, представник ДПП зазначає, що водій зобов`язаний мати при собі, а на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс, аргументуючи це відповідними положеннями ПДР України, КУпАП, Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також практикою Верховного Суду.

Відповідно до витягу з інтернет-ресурсу МТСБ України поліс на транспортний засіб, яким керував позивач, був відсутній на момент вчинення адміністративного правопорушення та під час складання оскаржуваної постанови.

Також позивачем не надано жодного документу, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Доводи позивача щодо порушення інспектором вимог ст. 268 КУпАП та порушення процедури розгляду справи спростовує тим, що оскаржувана постанова складена на місті вчинення правопорушення, відповідно до положень ч. 4 ст. 258 КУпАП. Інспектор в ході розгляду справи не перешкоджав реалізації права на отримання правової допомоги на місці розгляду справи чи в телефонному режимі. Таким чином, позивачу було забезпечено можливість реалізації прав, визначених ст. 268 КУпАП при розгляді справи. А порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення не впливає на суть вчиненого порушення та не є підставою для задоволення позовних вимог.

Вважає, що інспектор діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотриманням всіх вимог КУпАП та Інструкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Частиною 6 цієї статті визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 14.03.2021 року інспектором Росовським В.М. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 3914679, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.1. ґ ПДР України за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно з п.п. 3, 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

У відповідності до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, правил дорожнього руху (ч.ч. 1, 2, 4 ст. 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв. Тож, постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 126 КУпАП, на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, інспектор діяв в межах наданих йому повноважень та відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

При цьому, відповідно до ст. 16 цього Закону водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Зі змісту постанови вбачається, що водій керував ТЗ без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ.

Позивач оскаржувану постанову вважає такою, що підлягає скасуванню, зазначаючи, що, оскільки, на його думку, були відсутні будь-які правові підстави для цього, він відмовився виконувати незаконні вимоги працівника поліції.

Разом з тим, положеннями ст. 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» чітко передбачено право посадових осіб відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряти документи водія транспортного засобу, в тому числі, наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а підпунктами 2.1, 2.4 ПДР України, встановлено обов`язок водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс.

Згідно пунктів 2.1, 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1, зокрема: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Пунктом 21.4. ст. 21 вище вказаного Закону також передбачено, що у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має або не пред`явила для перевірки поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») у виді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу положення ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач не заперечує факт непред`явлення ним страхового поліса для перевірки на вимогу працівника поліції, тобто фактично визнає, той факт, що ним не було пред`явлено поліс страхування разом з посвідченням водія та реєстраційним документом.

В свою чергу, до поданих пояснень представником ДПП надано витяг з інтернет-ресурсу Моторно транспортного страхового бюро України, з якого вбачається, що поліс на ТЗ № SD 2467 E не знайдено.

Виходячи з викладеного, судом фактично встановлено, що позивач, дійсно, 14.03.2021 року, керуючи автомобілем марки «MERSEDES-BENZ E 200», д.н.з. НОМЕР_1 , та в момент зупинення його інспекторами патрульної поліції керував без необхідних для цього документів, чим порушив ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність.

Таким чином, суд вважає, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та у інспектора були наявні правомірні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, слід зазначити, що порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем не впливає на суть вчиненого правопорушення та не є підставою для задоволення позовних вимог. Аналогічного висновку дійшов Київський апеляційний адміністративний суд в постанові від 30.10.2017 року (справа № 761/4692/17).

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови серії ЕАН № 3914679 від 14.03.2021 року та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 122, 245, 246, 251, 256, 268, 276, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 21, 72-78, 90, 139, 205, 241-246, 250, 251, 269, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в місті Києві Росовського Віталія Михайловича (м. Київ, вул. Народного Ополчення, 6), Управління патрульної поліції в місті Києві (м. Київ, вул. Народного Ополчення, 6), третя особа Департамент патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: