Справа № 1.380.2019.006573
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2022-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.006573
У Х В А Л А

з питань закриття провадження у справі

19 травня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Ізьо М.І.

представників позивача Шейхет М., Шнира Я.Б.

представника відповідача Шмотолохи О.П.

представника третьої особи Кабінету Міністрів України Зубка С.В.

представника третьої особи Львівської обласної державної адміністрації - Махника А.І.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за позовом Представництва Американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу до Виконавчого комітету Львівської міської ради, треті особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Кабінет Міністрів України, Міністерство культури України, Львівська обласна державна адміністрація, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Лемберг медікал центр» про скасування містобудівних умов та обмежень, визнання протиправним та нечинним рішення,-

В с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Представництва Американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу до Виконавчого комітету Львівської міської ради, треті особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Кабінет Міністрів України, Міністерство культури України, Львівська обласна державна адміністрація, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Лемберг медікал центр», у якій просить суд:

- скасувати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва на реконструкцію ТОВ «Лемберг медікал центр» існуючої будівлі за рахунок прибудови, надбудови та пристосування під приватну лікарню на вул. Я. Рапопорта, 6 у м. Львові;

- визнати протиправним та нечинним рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради № 989 від 18.10.2019.

Підставою подання даного позову є, на переконання позивача, незаконне видання відповідачем містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на реконструкцію ТОВ Лемберг медікал центр" існуючої будівлі за рахунок прибудови, надбудови та пристосування під приватну лікарню на вул. Я. Рапопорта, 6 у м. Львові та прийняття відповідачем оскаржуваного рішення з порушенням норм чинного законодавства.

22.05.2022 від Виконавчого комітету Львівської міської ради надійшло клопотання про провадження провадження у справі.

Клопотання мотивує тим, що будівництво та реконструкція об`єкта по вул. Я. Рапопорта, бум. Львові завершено та здано в експлуатацію. На даний момент по справі відсутній публічно-правовий спір так як оскаржувані містобудівні умови та обмеження є недіючими внаслідок їх виконання шляхом завершення будівництва. До схожих правових висновків дійшов Львівський окружний адміністративний суд у справі N 380/3724/20, предметом по якій було скасування рішення про надання дозволу на будівельні роботи N ЛВ64 ТзОВ Лемберг медікал центр та ТзОВ Український будівельний центр ОЛІМП на вул. Рапопорта, бум. Львові та дозвіл на будівельні роботи N ЛВ64 за квітень 2020 року ТзОВ Лемберг медікал центр та ТзОВ Український будівельний центр ОЛІМП на вул. Рапопорта, 6 у м. Львові. В рамках вказаної справи судом встановлено факт завершення будівництва на спірному об`єкті нерухомості, оскаржені рішення про надання дозволу на будівельні роботи N ЛВ64 ТзОВ Лемберг медікал центр та ТзОВ Український будівельний центр ОЛІМП на вул. Рапопорта, в м.Львові та дозвіл на будівельні роботи N ЛВ64 від 15.04.2020 ТзОВ Лемберг медікал центр та ТзОВ Український будівельний центр ОЛІМП на вул. Рапопорта, бум. Львові втратили свою чинність. З огляду на зміст позовної заяви, характер спірних правовідносин та враховуючи суб`єктний склад учасників справи, суд вирішив, що цей спір не є публічно-правовим і має вирішуватися місцевим загальним судом за правилами господарського судочинства.

19.05.2022 надійшло заперечення представника позивача на клопотання про закриття провадження у справі. Представник не погоджується з твердженням відповідача та зазначає, що факт завершення і здачі в експлуатацію будівництва та реконструкції об`єкта по вул. Я. Рапопорта, 6 у м. Львові не виключає порушення інтересу позивача, в т.ч. суспільних інтересів до об`єктів культурної спадщини на момент видачі містобудівних умов та обмежень. Стверджує, що оскарження містобудівних умов та обмежень не пов`язане з реалізацією власних майнових прав позивача, а спрямоване виключно для збереження об`єктів культурної спадщини, реалізації прав згідно ст 10, 11 Закону "Про охорону культурної спадщини", яка надає право громадським організаціям можливість встановлювати шефство над об`єктами культурної спадщини з метою забезпечення їх збереження, сприяють державі у здійсненні заходів з охорони використання, виявлення, обліку, реєстрації об`єктів культурної спадщини. Вказує, що обставинами справи підтверджується безпідставність клопотання про закриття провадження у справі, оскільки використання та статус земель історико-культурного призначення визначено ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про охорону культурної спадщини», ч.ч. 2, 3 ст. 54 ЗК України. Зазначає, що відповідач, всупереч вимогам нормативно-правових актів з питань збереження культурної спадщини надав містобудівні умови на об`єкт будівництва, що розташований безпосередньо на території пам`ятки, без погодження на проектної документації в органу охорони культурної спадщини. Позивач вказує, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року № 462/3403/16-а, залишеною без змін постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23 травня 2018 року визнано бездіяльність виконавчого комітету Львівської міської ради в частинні організації та встановлення меж території історико-культурного призначення - Старого єврейського кладовища в порядку визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 1094 від 25 серпня 2004 року протиправною; зобов`язано Львівську міську раду дати дозвіл замовнику - Об`єднанню Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу та Представництву Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу на розробку проекту землеустрою. Позивач стверджує, що всупереч вимогам законодавства та судовим рішенням, відповідач надав містобудівні умови та обмеження на будівництво на пам`ятках культурної спадщини та їх територіях, що суперечать вимогам ст. 30, 32, 34, 37, 37-2 ЗУ «Про охорону культурної спадщини» та статей 53, 54 Земельного кодексу України, щодо функціонального використання пам`яток культурної спадщини, їх територій та охоронних зон. Зазначає, що відповідач не врахував норми Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зокрема абзац 2 статті 24 цього Закону та підпункт 3 пункту 5 статті 29 цього ж Закону. Стверджує, що відповідачу на дату оспорюваного рішення було відомо про існування документів, якими ця територія була визначена як територія поховань Старого єврейського кладовища, пам`ятки історії місцевого значення.

У судовому засіданні представник відповідача вказане клопотання підтримав з мотивів, наведених у ньому.

У судовому засіданні представники позивача проти вказаного клопотання заперечили, просили у його задоволенні відмовити з мотивів, наведених у запереченні.

У судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Кабінету Міністрів України проти задоволення клопотання відповідача про закриття провадження у справі заперечив та просив у його задоволенні відмовити.

У судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Львівської обласної державної адміністрації розгляд вказаного клопотання відніс на розгляд суду.

Суд при вирішенні клопотання про зупинення провадження у справі виходив з наступного.

14.02.2019 Львівська міська рада прийняла ухвалу №4680 «Про надання ТзОВ Лемберг Медікал Центр дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Рапопорта, 6», якою вирішено надати ТзОВ «Лемберг Медікал Центр» дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,3500 га на вул. Рапопорта, 6 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови за рахунок земель житлової та громадської забудови.

25.04.2019 Львівська міська рада прийняла ухвалу №4968 Про затвердження ТзОВ «Лемберг Медікал Центр» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на вул. Я. Рапопорта, 6 з дотриманням усіх вимог чинного земельного законодавства.

На виконання ухвали Львівської міської ради від 25.04.2019 №4968 Про затвердження ТзОВ «Лемберг Медікал Центр» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на вул. Я. Рапопорта, 6, 29 серпня 2019 між Львівською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лемберг медікал центр» було укладено договір оренди землі №4188.

Рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради №989 від 18.10.2019, що оскаржується у вказаній справі, затверджені містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва на реконструкцію ТОВ «Лемберг медікал центр» існуючої будівлі за рахунок прибудови, надбудови та пристосування під приватну лікарню на вул. Я. Рапопорта, 6 у м. Львові, зокрема на підставі договору оренди землі від 29.08.2019 № 4188.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача і треті осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження у даній справі необхідно закрити виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно з вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів на час розгляду справи судами попередніх інстанцій належали спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких була перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Разом з тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

У постанові від 16 січня 2019 року у справі 815/1121/17 Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні предметної юрисдикції справи суд має виходити із суті права/інтересу, за захистом якого суб`єкт публічного права звертається до суду, та мети звернення з позовом, оскільки саме такі критерії розмежування належності спору до тієї чи іншої юрисдикції дають змогу найбільш ефективно захистити порушене право позивача, аніж розмежування юрисдикції виключно на підставі участі у спорі суб`єкта владних повноважень.

Вирішуючи питання про юрисдикцію суду, необхідно з`ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

Суд встановив, що виникнення спірних правовідносин обумовлено незгодою з рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради № 989 від 18.10.2019, яким затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва на реконструкцію ТОВ «Лемберг медікал центр» існуючої будівлі за рахунок прибудови, надбудови та пристосування під приватну лікарню на вул. Я. Рапопорта, 6 у м. Львові.

Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилається на договір оренди землі від 29.08.2019 №4188 укладений на виконання ухвали Львівської міської ради від 25.04.2019 №4968 «Про затвердження ТОВ «Лемберг Медікал Центр» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на вул. Я. Рапопорта, 6». Мотивуючи у позові протиправність спірного рішення, позивач зазначає, що земельна ділянка на забудову якої видано і затверджено містобудівні умови і обмеження розташована в межах території пам`ятки історії, тобто набула статусу охорони в Україні. Позивач у позові стверджує, що на час видачі містобудівних умов та обмежень, а також прийняття рішення про їх затвердження існували обставини, що вказують на недостовірність відомостей у документах, що посвідчують право користування земельною ділянкою, адже цільове призначення та функціональне використання земельної ділянки, визначена в договорі оренди земельної ділянки для будівництва та обслуговування об`єкта громадської забудови, не відповідає фактичному цільовому призначенню земельної ділянки землі історико-культурного призначення. Позивач вказує, що об`єкт будівництва розташовано в буферній зоні об`єкта ЮНЕСКО «Львів. Історичний центр». Позивач обґрунтовуючи необхідність скасування містобудівних умов та обмежень зазначає, що земельна ділянка, яка є об`єктом спірного договору, розташована на вул. Рапопорта, 6 у м.Львові та входить у межі території пам`ятки історії місцевого значення Старого єврейського кладовища ХІV століття 1855 рік. Позивач наголошує, що всупереч вимогам законодавства та судовим рішенням відповідач розпорядився спірними землями для потреб, пов`язаних із збереженням об`єктів історико-культурної спадщини, надавши та затвердивши містобудівні умови і обмеження. Та обставина, далі зазначає позивач, що територія в межах якої надано земельну ділянку свідчить про невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Суд зазначає, що обґрунтування позовних вимог зводиться до того, що об`єкт будівництва буде розташовуватися на земельній ділянці, яка відноситься до земель історико-культурного призначення та була визначена як територія поховань Старого єврейського кладовища, пам`ятки історії місцевого значення.

У цій справі орган виконавчий комітет Львівської міської ради надав містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки ТОВ «Лемберг Медікал Центр» відповідно до дозволу на виконання будівельних робіт.

Суд вважає за необхідне відзначити, що позивач не знаходиться з відповідачем у відносинах, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а правові наслідки, до яких може призвести задоволення позову, виникають для третьої особи в справі - особи, яка здійснює будівництво, оскільки вона набула право на виконання будівельних робіт та приступила до них.

Також позивач не є учасником публічно-правових відносин, що склались між відповідачем та третьою особою. Позовні вимоги про скасування права третьої особи на виконання будівельних робіт та виконання земельних і монтажних робіт є похідними і можуть бути розглянуті при вирішенні господарським судом питання щодо законності проведення третіми особами будівельних робіт та наявності у зв`язку з цим порушень прав позивача.

Тобто у цій справі Представництво Американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу оскаржує містобудівні умови та обмеження, які видані органом місцевого самоврядування не йому, а третій особі, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Стаття 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із частинами першою, четвертою статті 11 ЦК цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 10 частини другої статті 16 ЦК цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Отже, спірні правовідносини у справі пов`язані з необхідністю захисту права на земельну ділянку, тобто права цивільного, тому позов у справі не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

З аналізу положень указаних норм законодавства вбачається, що особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачено нормою матеріального права.

Суд враховує те, що згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрацію права власності від 18.12.2020 №237698607 будівля за адресою м.Львів, вул.Рапопорта, 6 належить на праві приватної власності ТзОВ «Лемберг медікал центр». Підстава державної реєстрації права власності: технічний паспорт №274 від 23.07.2020, виданий ОКП «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», сертифікат ДАБІ №ЛВ49. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Зуєвою. С.М. від 13.12.2018 №44578857.

Отже, у цій справі існує спір про право цивільне, що унеможливлює його розгляд за правилами адміністративного судочинства. Вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Суд встановив, що 06.11.2020 Інспекція ДАБК у м.Львові видала сертифікат №49, яким засвідчила відповідність об`єкта будівництва «Реконструкція існуючої будівлі за рахунок прибудови (надбудови) та пристосування під приватну лікарню на вул. Рапопорта, 6 у м.Львові» проектній документації та підтвердила його готовність до експлуатації.

З огляду на завершення будівництва на спірному об`єкті нерухомості, оскаржуване рішення відповідача вичерпало свою дію, а відтак не може бути скасовано, оскільки обраний позивачем спосіб захисту не забезпечує реального захисту порушених прав.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з правилами, закріпленими в пункті 6 частини першої статті 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Представництва Американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу про скасування містобудівних умов та обмежень, визнання протиправним та нечинним рішення не підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства, оскільки предметом позову у цьому випадку є не оскарження процедури прийняття спірного рішення суб`єктом владних повноважень, а захист майнових прав та інтересів позивача.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 727/10968/17, від 03 квітня 2019 року у справі № 727/1002/17, від 02.10.2019 у справі № 308/7411/17, від 16.10.2019 у справі № 504/1438/14-а, від 31 жовтня 2018 року у справі № 725/5630/15-ц (провадження № 14-341цс18), у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 727/8819/16-а (провадження № 11-792апп19), у постанові від 20.10.2021 у справі № 522/2429/21 (провадження № 61-10950св21).

Отже, не є публічно-правовим спір щодо управлінських дій суб`єкта владних повноважень, які були спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав третьої особи. Такий спір є спором про цивільне право, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовані нормами цивільного й адміністративного права.

Оскільки спір у цій справі пов`язаний, серед іншого, із захистом речових прав позивача на земельну ділянку, суд дійшов висновку, що цей спір не є публічно-правовим і має вирішуватися судами за правилами господарського судочинства.

Таким чином, правовідносини, пов`язані з прийняттям та реалізацією спірного рішення, підпадають під визначення приватноправових і з урахуванням суб`єктного складу сторін мають вирішуватися судами за правилами ГПК України.

Щодо повернення судового збору, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття провадження у справі.

Суд зазначає, що позивач сплатив судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3842,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням 4.12.2019 № 2627.

Тому з Державного бюджету України позивачу необхідно повернути сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3842 грн.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 238,242-246, 255, 293, 295, КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника Виконавчого комітету Львівської міської ради про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі за позовом Представництва Американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу до Виконавчого комітету Львівської міської ради, треті особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Кабінет Міністрів України, Міністерство культури України, Львівська обласна державна адміністрація, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Лемберг медікал центр» про скасування містобудівних умов та обмежень, визнання протиправним та нечинним рішення - закрити.

Роз`яснити позивачу, що спір підлягає розгляду та вирішенню в порядку господарського судочинства.

Повернути з Державного бюджету України Представництву Американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу (79054, м. Львів, вул. О. Кульчицької, 1/94, ) судовий збір в сумі 3842,00 (три тисячі вісімсот сорок дві гривні ) сплачений згідно квитанції №2627 від 04.12.2019 року.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Р.М. Брильовський