Справа № 380/2892/20
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/2892/20 пров. № А/857/2961/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді доповідача- Шевчук С.М.

суддів Носа С.П.

Шинкар Т.І.

секретаря судового засідання Кушик Ю.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року про закриття провадження (ухвалене у м. Львів, судом під головуванням судді Качур Р.П., повний текст ухвали складено -13.12.2021 року) у справі № 380/2892/20 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити певні дії, суд-

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залучення її до участі у справі № 380/2892/20 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, як правонаступника позивача відмовлено.

Клопотання відповідача про закриття провадження у справі задоволено.

Провадження в адміністративній справі № 380/2892/20 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016 м. Львів вул. Митрополита Андрея 10) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії закрито.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати обумовлену ухвалу та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

На підтвердження доводів апеляційної скарги вказує, що відповідач зобов`язаний був у своїй діяльності урахувати рішення Верховного Суду від 14.09.2020року, винесене у зразковій справі №560/2120/20 та здійснити перерахунок пенсії її покійному чоловіку ОСОБА_2 . Водночас скаржник покликається на положення ст. 1227 ЦК України та положення ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вказує, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності. Відтак скаржник, як спадкоємець має право на отримання належної ОСОБА_2 пенсії, яка була йому ненарахована. Також, представник скаржника зазначає, що розгляд адміністративного позову ОСОБА_2 у суді першої інстанції здійснювався впродовж тривалого терміну, наслідком чого стало позбавлення прав позивача на належні йому виплати за його життя, право на які могла успадкувати ОСОБА_1 .

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити вказану ухвалу суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 надали пояснення та підтримали доводи апеляційної скарги. Представник відповідача Полуліх Н.І. в судовому засіданні надала пояснення та заперечила проти доводів апеляційної скарги.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Постановляючи ухвалу про закриття провадження, суд першої інстанції виходив з того, що сума заборгованості (майна), на яке може претендувати ОСОБА_1 є відсутньою. З урахуванням положень ст. 1219 Цивільного кодексу України суд дійшов висновку, що право на перерахунок та виплату пенсії не спадкується.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якій просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, викладене у листі за вих. № 1533-2009/Ф-02/8-1300/20 від 19.03.2020 про відмову у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років, без обмежень;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу без обмеження граничного розміру призначеної пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХII (у редакції, що діяла на момент виникнення права на отримання пенсії), виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, на підставі довідки Військової прокуратури Західного регіону України від 02.03.2020 за № 151 з 13.12.2019 без обмежень.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 05.03.2020 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про проведення перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки Військової прокуратури Західного регіону України № 151 від 02.03.2020 відповідно до вимог рішення Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)2019 від 13.12.2019, у розмірі 90 % від розміру грошового забезпечення визначеного у довідці. За результатами розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області відмовлено у проведенні перерахунку пенсії, посилаючись на відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії на підставі ст. 86 Закону № 1697. Позивач вважає таку відмову протиправною, відтак звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 17.04.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

Відповідно до довідки від 30.11.2021№ 3632/01-16, виданою державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем всього майна ОСОБА_2 після його смерті.

На адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання (вх. № 88917 від 30.11.2021) у якому вона просила залучити її до участі у справі як правонаступника позивача ОСОБА_2 . В обґрунтування клопотання вказала, що вона є дружиною позивача, який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Зазначила згідно з довідкою від 30.11.2021№ 3632/01-16, виданою державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори, вона є єдиним спадкоємцем за законом на все майно ОСОБА_2 . Відтак на підставі ст 52 КАС України та відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України просить задовольнити вказане клопотання.

Від відповідача у свою чергу на адресу суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі (вх. № 12629ел від 03.12.2021), в якому просить закрити провадження на підставі пункту 5 частини 1 статті 238 КАС України.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Згідно з приписами пункту 5 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Отже, процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірних правовідносин, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки сторони або третьої особи.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із статтею 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Статтею 1227 ЦК України визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Виходячи з аналізу вищезазначених правових норм, предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю.

У апеляційній скарзі заявник, посилається на те, що виплата всіх належних ОСОБА_2 сум має виконуватися спадкоємцям померлого згідно із статтею 1227 ЦК України, що колегія суддів вважає помилковими, так як зазначена норма застосовується у випадку визначення конкретних сум, які належали померлому.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору є визнання протиправним дій та рішення, а також зобов`язання провести перерахунок та виплати без обмеження граничного розміру призначеної пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХII, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, на підставі довідки Військової прокуратури Західного регіону України від 02.03.2020 за № 151 з 13.12.2019 року.

Відтак, на момент смерті, зазначений перерахунок пенсії ОСОБА_2 проведено не було, а відповідно сума заборгованості після проведення відповідного перерахунку пенсії не нарахована, а тому право на ці кошти померлий не набув.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що спірні правовідносини стосовно перерахунку та виплати пенсії є особистими і відносно них правонаступництво недопустиме, оскільки вони пов`язані із певною особою і її статусом та відповідно не допускають правонаступництва.

Зазначені у цій справі висновки суду узгоджуються з усталеною практикою Верховного Суду щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах, викладених, зокрема у постановах від 30 жовтня 2018 року у справі № 522/19647/17, від 13 березня 2019 року у справі № 484/3648/16-а, від 20 грудня 2019 року у справі № 496/5894/15-а, від 29 квітня 2020 року у справі № 576/1388/17, від 20 січня 2021 року у справі № 240/5485/18, від 14 травня 2021 року у справі № 1.380.2019.002606, від 15 листопада 2021 року у справі № 340/5543/20.

Отож, з урахуванням відсутності суми заборгованості (майна), на яке може претендувати ОСОБА_1 , а також з урахуванням положень ст. 1219 Цивільного кодексу України суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що право на перерахунок та виплату пенсії не спадкується.

Досліджуючи доводи апеляційної скарги скаржника щодо тривалого розгляду судом першої інстанції адміністративного позову ОСОБА_2 , наслідком чого стало позбавлення скаржника, як спадкоємця відповідних виплат, то колегією суддів встановлено наступне.

Ухвалою від 16 червня 2020 р. провадження у даній адміністративній справі було зупинено у відповідності до пункту 9 частини 2 ст. 236 КАС України до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 560/2120/20.

Відповідно до ч.1 ст. 237 КАС України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021 у зразковій справі №560/2120/20 набрала законної сили 20.01.2021року та офіційно оприлюднена лише 01.03.2021 року, підтвердження чого є відомості Єдиного державного реєстру судових рішень (https://reestr.court.gov.ua/Review/95177444), відтак позивач або його представник мав можливість ознайомитися з текстом цієї постанови та вжити заходів щодо звернення до суду з відповідним клопотанням про поновлення провадження у даній справі.

У відповідності до приписів ст. 44 КАС України сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами, що кореспондується із приписами статті 44 КАС України.

Натомість, жодного клопотання до суду першої інстанції про поновлення провадження у даній справі від учасників справи з дати офіційного оприлюднення (01.03.2021року) Постанови Великої Палати Верховного Суду зразковій справі №560/2120/20 до дати смерті позивача ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) не надходило.

Також колегія суддів зазначає, що у відповідності до частини 5 ст.242 КАС України та ч. 6 ст. 13 «Про судоустрій і статус суддів» при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд апеляційної інстанції зобов`язаний врахувати висновки щодо застосування норм права, викладені у перелічених вище постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року про закриття провадження у справі № 380/2892/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та підлягає касаційному оскарженню шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді С. П. Нос
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 19 травня 2022 року