Справа № 140/1233/22
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2022-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року ЛуцькСправа № 140/1233/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м.Володимир-Волинський до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправним та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Квартирно-експлуатаційний відділ м.Володимир-Волинський (далі позивач, КЕВ м.Володимир-Волинський) звернувся з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (далі відповідач, ВПВР УЗПВР у Волинській області ЗМУ МЮ (м.Львів)) про визнання протиправними та скасування постанов від 13.12.2021 ВП №68013593 про відкриття виконавчого провадження і про стягнення виконавчого збору в частині стягнення виконавчого збору.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11.01.2022 на адресу КЕВ м.Володимир-Волинський надійшла постанова старшого державного виконавця ВПВР УЗПВР у Волинській області ЗМУ МЮ (м.Львів) про відкриття виконавчого провадження від 30.12.2021 ВП №68013593, яка прийнята на підставі виконавчого листа №154/224/20 від 23.12.2021, яким КЕВ м.Володимир-Волинський зобов`язано у відповідності до вимог пунктів 3-7 розділу VII Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра оборони України №380 від 31.07.2018 підготувати список надання підполковнику у відставці ОСОБА_1 житлової площі для постійного проживання, який разом з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини направити до Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також постанова про стягнення виконавчого збору у розмірі 26000,00 грн.

Позивач не погоджується з постановами про відкриття провадження в частині щодо стягнення виконавчого збору та про стягнення виконавчого збору в розмірі 26000,00 грн. Зазначає, що згідно із статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 6000 грн. Тому, на його думку, в даному випадку для розрахунку виконавчого збору слід брати розмір мінімальної заробітної плати станом саме на початок 2021 року як і при визначенні розміру судового збору від прожиткового мінімуму станом на 1 січня календарного року, адже виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. Тому загальний розмір виконавчого збору має бути - 24000,00 грн (6000,00 х 4 = 24000,00) у разі наявності законних підстав, на відміну від 26000,00 грн, зазначених у постанові виконавця.

Позивач зауважує, що рішення суду у справі №154/224/20 є рішенням немайнового характеру. Згідно частини 6 статті 26 за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню). При цьому вказує, що порядок виконання рішень немайнового характеру, які не можуть бути виконані без участі боржника, не передбачають вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення та, як наслідок, стягнення з боржника виконавчого збору. Державний виконавець не вчинив будь-яких дій, які б свідчили про реалізацію заходів примусового виконання рішення, передбачених статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач також звертає увагу суду на те, що на даний час згадані рішення суду по справі №154/224/20 та постанову державного виконавця виконати належним чином не має можливості, оскільки вимагається від КЕВ надіслати відповідні документи до Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України, а згідно до директив Міністерства оборони України та Генерального штабу України від 05.11.2019 №Д-322/1/10дск та від 01.04.2020 №Д-322/1/6дск Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних сил України розформовано.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 15.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами, визначеними Розділом 2 Глави 11 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ» Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.35).

У поданому до суду відзиві від (а.с.53-56) відповідач позовні вимоги КЕВ м.Володимир-Волинський не визнав та просив відмовити в їх задоволенні з тих підстав, що частиною четвертою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено обов`язок державного виконавця винести одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору. Сума виконавчого збору визначена частиною третьою статті 27 вказаного Закону і становить чотири мінімальних розмірів заробітної плати з боржника юридичної особи. Зазначена законодавча норма не допускає вільного тлумачення і, оскільки станови на момент відкриття виконавчого провадження та винесення оскаржуваної постанови (30.12.2021) мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становила 6500 грн, тому сума виконавчого збору становить 26000 грн.

В судове засідання учасники справи не прибули, при цьому від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі (а.с.60).

Згідно з частиною першою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Частиною дев`ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Перешкод для розгляду даної справи по суті за відсутності усіх учасників справи судом не встановлено, а тому розгляд справи здійснювався у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

28.12.2021 до ВПВР УЗПВР у Волинській області ЗМУ МЮ (м.Львів) надійшла заява ОСОБА_1 про прийняття до виконання виконавчого листа №154/224/20, виданого Володимир-Волинським міським судом про зобов`язання КЕВ м.Володимир-Волинський у відповідності до вимог пунктів 3-7 розділу VII Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра оборони України №380 від 31.07.2018, підготувати список надання підполковнику у відставці ОСОБА_1 житлової площі для постійного проживання, який разом з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини направити до Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (а.с.45-47).

30.12.2021 старшим державним виконавцем ВПВР УЗПВР у Волинській області ЗМУ МЮ (м.Львів) Гриценею Г.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68013593 за виконавчим листом від 23.12.2014 №154/220/20 (а.с.48). Пунктом 3 вказаної постанови стягнуто з боржника КЕВ м.Володимир-Волинський виконавчий збір у розмірі 26000 грн.

В цей же день державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору з позивача в розмірі 26000,00 грн (а.с.52).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентується Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі Закон №1404-VІІІ).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В силу вимог статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з частиною першою, другою статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За приписами частини п`ятої статті 26 Закону №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Статтею 27 Закону №1404-VIII визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відтак, про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір, державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження. Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Отже, стягнення виконавчого збору одночасно з відкриттям виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця. Саме тому на час відкриття виконавчого провадження у державного виконавця відсутні законні підстави для того, щоб не вирішувати питання про стягнення виконавчого збору за виконавчим документом.

Разом з тим, аналіз зазначених норм у сукупності надає підстави для висновків, що відповідно до Закону №1404-VІІІ стягнення виконавчого збору відбувається безпосередньо в процесі примусового виконання рішення. Виконавчий збір за своєю правовою природою не є санкцією, що застосовується за невиконання рішення суду, а є платою за вчинення дій, пов`язаних з примусовим виконанням виконавчого документу, що здійснюються органами державної виконавчої служби, тобто є державним збором (платою) за таку процедуру. При цьому стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання рішення.

Таким чином, беручи до уваги вищенаведені норми Закону №1404-VІІІ, слід дійти висновку про те, що оскаржувані постанова від 30.12.2021 про стягнення з КЕВ м.Володимир-Волинський виконавчого збору в сумі 26000,00 грн та про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору винесені державним виконавцем правомірно, оскільки в даному випадку законодавчі підстави для не стягнення виконавчого збору, що передбачені частинами п`ятою, сьомою, дев`ятою статті 27 Закону №1404-VІІІ, відсутні.

Отже, з огляду на встановлені в цій справі обставини і правове регулювання спірних відносин, з яких виник спір, на дату відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа у державного виконавця не було законних підстав для того, щоб не вирішувати питання про стягнення виконавчого збору за виконавчим документом та не приймати постанови про стягнення виконавчого збору.

Водночас не знайшли свого підтвердження посилання представника позивача не неправильний розрахунок виконавчого збору, а саме, що він має обчислюватися з посиланням на мінімальну заробітну плату, установлену на початок 2021 року, оскільки у статті 27 Закону №1404-VІІІ, якою визначений розмір виконавчого збору за примусове виконання рішення немайнового характеру, відсутнє таке посилання.

Аналізуючи вищевикладене та беручи до уваги наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги КЕВ м.Володимир-Волинський є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій