Справа № 620/6763/20
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2022-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року

м. Київ

справа № 620/6763/20

провадження № К/9901/16952/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Стрелець Т.Г., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду у складі судді Падій В.В. від 22 січня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Глущенко Я.Б., Пилипенко О.Є., Черпіцької Л.Т. від 14 квітня 2021 року,

УСТАНОВИВ:

Вступ

1. Позивачка є суддею у відставці, перебуває на обліку у відповідача та отримує довічне грошове утримання судді у відставці, яке їй було призначено в розмірі 80% суддівської винагороди працюючого судді. При перерахунку пенсії, на виконання рішення суду, відсоткове значення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці змінено з 80% на 50%.

2. Вирішуючи справу, Суду слід дати відповідь на таке питання: яке визначення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці при проведенні його перерахунку відповідно до частини четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII повинно застосовуватись (яке було визначено при призначенні довічного грошового утримання суддів у відставці, чи яке передбачено нормами, чинними на час здійснення перерахунку)?

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

3. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, у якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо зменшення розміру відсотків щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 80% до 50% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відновити право ОСОБА_1 на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 80% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, і виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 80% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 80% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки Чернігівського апеляційного суду від 28 лютого 2020 року № 7-09/30, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

4. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 січня 2021 року залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

5. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суду першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції виходив з того, що розрахунок щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці не може бути здійснений одночасно із застосуванням двох різних законів, а саме щодо відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді по Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а розмір суддівської винагороди по Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, оскільки такий перерахунок ставить суддів, які вийшли або вийдуть у відставку по Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, у нерівне становище з тими суддями, які вийшли у відставку за Законом № 2453-VI, так як Закон України «Про судоустрій і статус суддів» передбачав, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 80 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді за 20 років, а Закон країни «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII - 50 відсотків за 20 років суддівського стажу.

6. Частина третя статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII не визнавалась Конституційним судом України не конституційною.

7. До спірних правовідносин застосуванню підлягають норми одного Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, а не вибірково з різних законів.

8. Враховуючи, що позивачка має стаж роботи на посаді судді 20 років 1 місяць 02 дні, відсутні підстави для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача, як судді у відставці, в розмірі 80% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

9. Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 звернулась із касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 січня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

10. Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_1 з 09 липня 2004 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує довічне грошове утримання судді у відставці, яке їй було призначено в розмірі 80% суддівської винагороди працюючого судді.

11. 28 лютого 2020 року Чернігівським апеляційним судом ОСОБА_1 видано довідку № 7-09/30 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ та рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020.

12. ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою від 28 лютого 2020 року № 7-09/30, виданою Чернігівським апеляційним судом.

13. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області було відмовлено позивачці у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки від 28 лютого 2020 року № 7-09/30, виданої Чернігівським апеляційним судом.

14. Не погоджуюсь з рішенням відповідача про відмову у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки від 28 лютого 2020 року № 7-09/30, виданої Чернігівським апеляційним судом, ОСОБА_1 звернулась до суду.

15. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року по справі № 620/2580/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до довідки Чернігівського апеляційного суду від 28 лютого 2020 року № 7-09/30, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.

16. Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області листом від 04 листопада 2020 року № 2500-0402-8/42763 повідомило позивачку, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року по справі № 620/2580/20 виконано. Щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 80993,43 грн виплачується з 01 листопада 2020 року. Доплата за період з 19 лютого 2020 року по 31 жовтня 2020 року в сумі 352618,47 грн буде виплачуватись в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

17. Уважаючи протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру щомісячного довічного грошового утримання з 80% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді до 50% позивачка звернулася до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

18. Касаційна скарга обґрунтована тим, що відсутній сформований Верховним Судом правовий висновок застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах щодо питання визначення відсоткового значення при проведенні перерахунку розміру щомісячного грошового утримання суддів у відставці відповідно до частин четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII у зв`язку із ухваленням рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020.

19. Порушуючи питання про касаційний перегляд судових рішень, ухвалених у цій справі, позивачка фактично не погоджується з висновками, викладеними у цих судових рішеннях, в частині зобов`язання здійснити перерахунок призначеного їй щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у певному розмірі відсотковому значенні, а саме - 80% від розміру суддівської винагороди, вказаному у довідці, що подавалась нею до пенсійного органу разом із заявою про здійснення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

20. Відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 січня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області не подано.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

21. Відповідно до статті 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

22. Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII.

23. Приписами частини першої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII визначено, що суддя, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;

2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

24. Частиною другою статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII визначено, що суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

25. Досліджуючи поняття щомісячне довічне грошове утримання судді, Конституційний Суд України у мотивувальній частині рішення від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011 вказав, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов`язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці виплату одержують з Пенсійного фонду України за рахунок Державного бюджету, діючі судді - виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний суд України також вказав про неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

26. У Рішенні Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема, обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

27. Окрім цього, зазначений підхід до статусу судді у відставці та питання належного матеріального забезпечення суддів у відставці знайшов своє продовження у Рішенні Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016, у абзаці другому пункту 3 мотивувальної частини якого Суд зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов`язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

28. Відповідно до частини третьої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

29. Частинами четвертою та п`ятою статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

30. На час виникнення спірних відносин у цій справі, право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, його розмір, а також його перерахунок врегульовано положеннями статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, частиною четвертою якої передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

31. Водночас, частиною третьою статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

32. Зазначена норма неконституційною не визнавалась.

33. Отже, на переконання колегії суддів до відносин з визначення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці при проведенні його перерахунку відповідно до частини четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII повинні застосовуватись виключно норми цього Закону.

34. Таким чином, оскільки чинним Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування довічного щомісячного грошового утримання, а також виходячи із принципу єдності статусу суддів, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для обрахунку (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання виходячи із розміру суддівської винагороди діючого судді та розміру її відсоткового значення одночасно за складовими, які передбачені різними законами.

35. Тобто, для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді за правилами частини четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII у формулі його обрахунку має застосуватись розмір відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, визначений частиною третьою Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII.

36. Крім того, слід звернути увагу, що перерахунок грошового утримання судді у відставці, виходячи із розміру відсоткового значення, визначеного частиною третьої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» 2453-VI від заробітної плати працюючого судді, ставить діючих суддів та суддів, які вийшли у відставку за Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, у нерівне становище з тими суддями, які вийшли у відставку за Законом України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI, що не відповідає базовому принципу єдності статусу суддів, який означає однаковий підхід до встановлення рівня матеріального забезпечення судді.

37. Аналогічна правова позиція, висловлена Верховним Судом у справах, що виникли у подібних правовідносинах, зокрема: у постановах від 24 вересня 2021 року у справі № 620/5437/20 та від 11 жовтня 2021 року у справі № 160/10640/20, від 15 лютого 2022 року у справі № 340/161/21.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

38. У ході розгляду справи підтвердились обставини, які слугували підставою відкриття касаційного провадження, а саме відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах на момент відкриття касаційного провадження.

39. Суд касаційної інстанції, переглядаючи рішення у справі № 580/2423/20, застосував висновки, сформовані Верховним Судом у постановах від 24 вересня 2021 року у справі № 620/5437/20 та від 11 жовтня 2021 року у справі № 160/10640/20, від 15 лютого 2022 року у справі № 340/161/21, які було сформовано після відкриття касаційного провадження у цій справі.

40. За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин при дотриманні норм процесуального права; у них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 січня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Судді Я.О. Берназюк

Т.Г. Стрелець