Справа № 440/4051/22
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2022-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/4051/22
Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гіглави О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника та систему "Електронний суд" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, у якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугою років на рівні 70% від грошового забезпечення, вказаного у довідці ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України в Полтавській області" від 03.08.2021 №33/37-4/110274;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії за вислугою років на рівні 76% від грошового забезпечення, вказаного у довідці ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України в Полтавській області" від 03.08.2021 №33/37-4/110274.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій ГУПФУ в Полтавській області щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на рівні 70% від грошового забезпечення, вказаного у довідці ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України в Полтавській області" від 03.08.2021 №33/37-4/110274, оскільки первинно пенсія за вислугу років призначалася позивачу ще в жовтні 2000 року у розмірі 76% від грошового забезпечення. Внесення в 2014 році змін щодо максимального розміру відсоткової ставки пенсії не може призвести до зниження вже набутих пенсіонером соціальних гарантій. Тобто, нова відсоткова ставка "не вище 70%" застосовується лише у разі, якщо пенсія призначається вперше після набрання чинності змін до Закону №2262 у 2014 році. Позивач же у цій справі набув право на отримання пенсії згідно із Законом №2262-ХІІ у розмірі 76% від грошового забезпечення в жовтні 2000 року, з того часу і до жовтня 2009 року отримував цю пенсію виходячи з такої відсоткової ставки, допоки не перейшов на отримання пенсії іншого виду з жовтня 2009 року. Отримання позивачем пенсії у розмірі 76% грошового забезпечення підтверджується матеріалами його пенсійної справи.

Ухвалою суду від 20.04.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/4051/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

19.05.2022 ГУПФУ в Полтавській області надано відзив на адміністративний позов, в якому останнє заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1 та просить суд відмовити у їх задоволенні. Зазначає, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.01.2022 у справі №440/13011/21 позивач перебуває на обліку в управлінні як отримувач пенсії на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 07.09.2021. Основний розмір пенсії позивача становить 70% за вислугою років 27 у розмірі 16047,00, оскільки з 01.05.2014 по даний час чинною є редакція частини другої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якою передбачено максимальний розмір пенсії за вислугу років у розмірі 70% від грошового забезпечення.

Згідно з частиною третьою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

За приписами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Відповідно до частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

При цьому, як визначено частиною другою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 з жовтня 2000 року по жовтень 2009 року отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ, що не заперечується сторонами у справі та підтверджується наявними у справі документами його пенсійної справи.

З 05 жовтня 2009 року ОСОБА_1 переведено на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу", що підтверджується протоколом № 93444 від 10.11.2009.

03.08.2021, на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 по справі №826/12704/18 та з урахуванням постанови КМУ №988 від 11.11.2015, ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" видано довідку про розмір грошового забезпечення № 33/37-4/10274 на ім`я ОСОБА_1 , із зазначенням таких сум грошового забезпечення позивача станом на листопад 2019 року за прирівняною посадою поліцейського: посадовий оклад 3250,00 грн; оклад за спеціальним званням 2200,00 грн; надбавка за стаж служби (50 %) 2725,00 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% - 487,50 грн; надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції 74,22 % - 6067,49 грн, премія 55,63 % 8 194,29 грн, а всього 22924,28 грн.

07.09.2021 ОСОБА_1 подав через веб-портал Пенсійного фонду України заяву до Полтавського об`єднаного управління ПФУ про переведення з одного виду пенсії на інший, в якій просив відповідно до пункту 14 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" перевести його на пенсію за вислугою років, виходячи із грошового забезпечення, вказаного у довідці ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" № 33/37-4/10274 від 03.08.2021. До заяви позивач додав засвідчену копію вказаної довідки.

Листом від 06.10.2021 № 10763-9713/М-02/8-1600/21 ГУ ПФУ в Полтавській області, розглянувши звернення ОСОБА_1 від 07.09.2021 (зареєстроване в ГУ ПФУ в Полтавській області 07.09.2021 за № 9713/М-1600-21), повідомило позивача про те, що він отримує пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" заява про переведення з одного виду пенсії на інший подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності його законним представником за місцем його проживання. Пенсійним органом також рекомендовано звернутися для написання заяви встановленого зразка до сектору обслуговування військовослужбовців та деяких інших категорій громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, який знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, 66 (каб. 609). Крім того, зазначено, що розглянути питання щодо перерахунку пенсії згідно довідки, виданої ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України в Полтавській області" від 03.08.2021 №33/37-4/110274 про розмір грошового забезпечення згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» можливо за умови отримання пенсії згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ. Одночасно зауважено, що у разі переходу на пенсію відповідно до Закону № 2262 підстави для перерахунку пенсії згідно довідки від 03.08.2021 №33/37-4/110274 відсутні, оскільки ч. 4 ст. 63 Закону № 2262 визначено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Після визнання протиправним та скасування пункту 3 Постанови №103 інших рішень Уряду про умови та порядок проведення перерахунку пенсій не приймалося.

ОСОБА_1 , вважаючи протиправною відмову ГУ ПФУ в Полтавській області у переведенні на пенсію за вислугою років з урахуванням грошового забезпечення, визначеного у довідці ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" від 03.08.2021 №33/37-4/110274 про розмір грошового забезпечення, звернувся до суду з відповідним позовом.

Вказані обставини встановлені в рішенні Полтавського окружного адміністративного суду від 12.01.2022 у справі №440/13011/21, а відтак, в силу приписів статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають доказуванню.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.01.2022 у справі №440/13011/21 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області ( вул. Соборності, буд.66, Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927 ) про зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не переведення ОСОБА_1 на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 07.09.2021 з урахуванням висновків суду і перевести ОСОБА_1 з 07.09.2021 на пенсію за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ, виходячи з грошового забезпечення, вказаного у довідці ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України в Полтавській області" від 03.08.2021 №33/37-4/110274. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного вище судового рішення управлінням позивачу згідно з протоколом за пенсійною справою (МВС) від 07.09.2021 призначено пенсію за вислугу років з 07.09.2021 у розмірі 70% грошового забезпечення.

Позивач звернувся до ГУПФУ в Полтавській області із заявою від 21.03.2022 про виконання рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.01.2022 у справі №440/13011/21.

Листом від 07.04.2022 №4403-3401/М-02/8-1600/22 ГУПФУ в Полтавській області повідомило позивача про те, що рішення суду виконане в межах покладених на управління зобов`язань та з урахуванням норм чинного законодавства.

Позивач, вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугою років на рівні 70% від грошового забезпечення, вказаного у довідці ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України в Полтавській області" від 03.08.2021 №33/37-4/110274, звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

За змістом частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Питання пов`язані з реалізацією права на соціальний захист неодноразово розглядав і Конституційний Суд України та сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8-рп/99 та від 20 березня 2002 року №5-рп/2002).

Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян, як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2002 року №5-рп/2002).

На момент первинного призначення позивачу у жовтні 2000 року пенсії за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" розмір такої пенсії останньому було обчислено за вислугу 27 років у розмірі 76% сум грошового забезпечення.

Відповідно до частини першої статті 1-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно статті 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

З 05 жовтня 2009 року ОСОБА_1 за його бажанням було переведено на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу", що учасниками справи не заперечується.

В подальшому, позивач виявив бажання повернутися на пенсію за вислугу років згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв`язку з чим останньому згідно з протоколом за пенсійною справою (МВС) від 07.09.2021 призначено пенсію за вислугу років з 07.09.2021 у розмірі 70% грошового забезпечення.

Порядок визначення розміру пенсії та його максимальної величини у відсотковому відношенні відповідних сум грошового забезпечення визначено у статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

З моменту прийняття Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до статті 13 неодноразово вносились зміни, зокрема щодо визначення максимального розміру пенсії, обчисленого відповідно до цієї статті.

Так, відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в первинній редакції) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 і 4 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, - 85 процентів, до категорії 2 - 80 процентів.

У подальшому, частина друга статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції Закону України від 25.03.1996 №103/96-ВР) була викладена в такій редакції: "Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів".

Далі частина друга статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" була змінена Законом України від 04.07.2002 №51-ІV "Про внесення змін до Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" (чинний з 31.07.2002) - цифри "85" замінено цифрами "90" та загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VІ від 08.07.2011 (надалі - Закон №3668-VІ), який набрав чинності з 01.10.2011, внесені зміни до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", змінено у відсотках розмір обчислення пенсії від грошового забезпечення.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у редакції Закону №3668-VI, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Надалі, Законом України від 27.03.2014 №1166-VІІ "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (надалі - Закон №1166-VІІ), який набрав чинності з 01.05.2014, внесені до частини другої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" зміни встановлювали, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

З вищенаведеного слідує, що законодавцем встановлено обмеження максимального розміру пенсії у відсотковому еквіваленті від грошового забезпечення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, що викладена у постанові від 09.12.2014 у справі №21-540а14 та від 29.04.2020 у справі №295/8892/16-а, перехід на інший вид пенсії (повернення до раніше призначеної пенсії) є фактично новим призначенням пенсії.

Відтак, суд доходить висновку, що при переведенні позивача з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" фактично було здійснено нове призначення пенсії за вислугу років, а тому підлягають застосуванню норми права, чинні на час переходу з одного виду пенсії на інший.

Оскільки максимальний розмір пенсії, обчислений за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в редакції, чинній на 07.09.2021 становив 70% грошового забезпечення, то правових підстав для зобов`язання відповідача виплачувати позивачу пенсію за вислугу років у розмірі 76% сум грошового забезпечення немає.

Таким чином, головним управлінням правомірно обраховано пенсію позивача у максимальному розмірі, з урахуванням норм статті 13 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка діяла на момент повторного призначення пенсії за вислугу років.

Доводи позивача щодо необхідності врахування у даній справі висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в постанові від 16.10.2019 у зразковій справі №240/5401/18, суд вважає не обґрунтованими, оскільки обставини у вказаній справі не є релевантними з обставинами даної справи, так як у справі №240/5401/18 судом надавалася оцінка правомірності зменшення відсотку грошового забезпечення при черговому перерахунку пенсії в межах одного Закону, при цьому, у даній справі предмет оскарження стосується зменшення пенсійним органом відсотку грошового забезпечення при новому призначенні пенсії за вислугу років в результаті переходу позивача з одного виду пенсії на інший в межах різних Законів.

За викладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Гіглава