Справа № 532/2542/21
Суддя: Назарьова Л. В.
Дата ухвалення: 2022-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2022 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді Назарьової Л. В,

з участю секретаря судового засідання Маляренко І. М,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі:

- поліцейський 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Житомирській області рядовий поліції Маслюківський Дмитро Анатолійович,

- Управління патрульної поліції в Житомирській області,

- представник відповідача Яременко Т. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Житомирській області Маслюківського Дмитра Анатолійовича та Управління патрульної поліції в Житомирській області про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

Встановив:

24 листопада 2021 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Житомирській області Маслюківського Дмитра Анатолійовича та Управління патрульної поліції в Житомирській області про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що 13 листопада 2021 року відповідачем у справі поліцейським 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Житомирській області рядовий поліції Маслюківським Д. А. винесено постанову серії ЕАО №5025752 від 13.11.2021 року, в якій ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн за порушення п.31.4.3.в ПДР - керування транспортним засобом із несправними зовнішніми світловими приладами, а саме не горить лампа лівої фари в темну пору доби в режимі ближнього світла.

Зазначену постанову позивач вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вказаного правопорушення не вчиняв, обставини, які вказані в постанові не підтверджені доказами, та не відповідають дійсним обставинам справи. На місці зупинки ОСОБА_1 повідомляв працівника поліції, що ближнє світло фар зникло буквально за декілька хвилин до зупинення автомобіля, тому мав намір здійснити заміну несправної лампочки фари автомобіля на найближчому дозволеному місці зупинки, де б транспортний засіб не наражав інших учасників дорожнього руху на аварійну небезпеку. Вищевказане, а також твердження позивача про можливість здійснення руху з непрацюючою лівою фарою з увімкненими протитуманними фарами, працівниками поліції були проігноровані та не взяті до уваги. Крім цього зазначив, що працівником поліції було відмовлено у можливості надання позивачем письмових пояснень, мотивуючи це тим, що у них закінчились бланки пояснень. Вважає, що не порушував Правил дорожнього руху, оскільки рухався з дотриманням вимог п. 9.9 ПДР, а саме з увімкненою аварійною світловою сигналізацією. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 прохає суд скасувати постанову і закрити провадження у справі.

29 грудня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача, ОСОБА_2 зазначила, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у порушення п.31.4.3.в ПДР оскільки мав технічні несправності із зовнішніми світловими приладами, а саме не працювала ліва фара в режимі ближнього світла в темну пору доби. Зазначає, що позивач керував транспортним засобом з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла, до того ж під час руху автомобіля не була ввімкнена аварійна світлова сигналізація. Твердження позивача не відповідають дійсності та не підтвердженні жодними доказами. Вважає, що відповідачем були дотримані вимоги КУпАП при розгляді справи, роз`яснено позивачу права позивача, повідомлено про вчинене ним правопорушення, заслухано пояснення та надано відповідну оцінку. Дій, які б обмежили права позивача при розгляді справи відповідачем вчинено не була. Постанову вважають законною, тому прохають відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 24 листопада 2021 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 10 грудня 2021 року відкрито провадження у справі. Залучено до участі в справі як співвідповідача Управління патрульної поліції в Житомирській області. Витребувано в Управління патрульної поліції в Житомирській області належним чином завірені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (постанова серії ЕАО №5025752 від 13.11.2021 року).

Учасники справи, будучи завчасно, належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, заяв про відкладення розгляду справи не подавали.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАО №5025752 від 13.11.2021 року про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, а саме за те, що ОСОБА_1 13 листопада 2021 року о 22 годині 02 хвилині на автошляху Київ-Ковель-Ягодин 184 км, керував транспортним засобом марки VOLVO FH 12, державний номерний знак НОМЕР_1 , із напівпричіпом VARMO 1404, державний номерний знак НОМЕР_2 з несправними зовнішніми світловими приладами не горіла ліва фара в темну пору доби в режимі ближнього світла, чим порушив п. 31.4.3.в ПДР України. До ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень (а.с. 8).

Частиною 1 ст.121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно з п.19.1 ПДР України у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла.

Відповідно до п. 31.4.3.в ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Статтею 10 ЗУ «Про дорожній рух» визначено, що до компетенції власників транспортних засобів належить: здійснення заходів щодо розвитку, експлуатації та утримання у справному технічному стані транспортних засобів; перевірити перед вирушенням у дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі.

Статтею 222 КУпАП визначені повноваження Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 122 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.283 КУпАП передбачається, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст.251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами ч.2 ст.77 КАС України у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що в матеріалах адміністративної справи, відповідачем, на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення надано DVD - диск з відеозаписом виявлення факту адміністративного правопорушення (а.с. 32). При цьому, в графі до постанови додається, інспектором вказано «Боді камера АМ00026». Жодних відомостей про те, що наданий суду диск із відеозаписом містить саме запис із бодікамери АМ 00026 суду не надано. Диск не підписаний електронним цифровим підписом.

Відповідно до ч.1 ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Згідно з ч.2 ст.99 КАС України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Наданий відповідачем відеозапис на DVD-диску підпадає під визначення електронного доказу встановлене ст. 99 КАС України, отже, копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом відповідача або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого - ознаки цифрового підпису автора.

У додатках до відзиву не зазначено, чи підписані електронним цифровим підписом відеофайли, записані на DVD-диск, який додано до відзиву.

Отже, під час вирішення питання про належність доказу у вигляді відеозапису подій, записаних на DVD-диск, доданий до відзиву на позовну заяву, слід врахувати обставину того, чи є такий доказ належним, з огляду на необхідність накладення на такий відеозапис електронного цифрового підпису відповідної посадової особи.

Судом встановлено, шляхом огляду змісту DVD-диску, що на відеозаписі відсутній цифровий підпис як їх автора так і особи, уповноваженої на виготовлення копії відеозапису.

Таким чином, наданий суду відеозапис не є допустимим доказом в розумінні ст. 74 КАС України.

Суд зазначає, що до матеріалів справи не надано носій на який безпосередньо здійснений запис правопорушення, який відповідно до вимог вищенаведених норм Закону є оригіналом такого електронного доказу.

Аналогічну позицію вказує і Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі № П/811/76/17 від 19.06.2018 року, де зазначено, що електронний документ є належним доказом по справі лише за наявності обов`язкових реквізитів, у тому числі електронного підпису автора або підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Таким чином, наданий суду відеозапис не є допустимим доказом в розумінні ст.74 КАС України.

Крім цього суд звертає увагу на те, що відеозапис, який міститься на диску не містить інформації про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності ( відео знято у темну пору доби та на ньому відсутні ідентифікуючі ознаки: марка та модель автомобіля і його номерні позначення).

Інших доказів вчинення правопорушення ОСОБА_1 суду не надано.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що дійсно керував автомобілем, однак про несправності не знав, а тому припускає, що вони виникли за декілька хвилин до зупинки автомобіля та він мав намір усунути несправності лівої фари на найближчому дозволеному місці для зупинки.

Згідно п. 31.5 ПДР України у разі виникнення у дорозі несправностей, зазначених у п. 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог п.9.9. та 9.11 цих Правил.

Пунктом 9.9. в ПДР України передбачено, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена на механічному транспортному засобі, що рухається з технічними несправностями, якщо такий рух не заборонено ПДР.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, що ОСОБА_1 після виникнення несправностей не дотримався вищевказаних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, та те, що достатніх доказів вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП суду не надано, тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскаржувану постанову необхідно скасувати, а провадження по справі - закрити.

Відповідно до частин першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що при подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 454,00 грн, а тому оскільки позов задоволено повністю, понесені ним судові витрати необхідно компенсувати за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції де працює інспектор, який виніс оскаржувану постанову.

Керуючись статтями 19, 20, 77, 99, 139, 242-246, 286 КАС України, статтями 222, 251, 289, 293 КУпАП, суд,

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Житомирській області Маслюківського Дмитра Анатолійовича та Управління патрульної поліції в Житомирській області про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАО №5025752 від 13.11.2021 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути із Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири гривні) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до другого апеляційного адміністративного суду або через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

- поліцейський роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Маслюківський Дмитро Анатолійович, юридична адреса: вул. Покровська, 96, м. Житомир, 10031;

- Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, , юридична адреса: вул. Покровська, 96, м. Житомир, 10031.

Суддя