Справа № 753/18748/21
Суддя: Цимбал І. К.
Дата ухвалення: 2022-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/46/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Цимбал І.К., при секретарі Шамрай І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 4-ої роти 1- го батальйону Управління патрульної поліції у Хмельницькій області Шкваровського Володимира Васильовича, Департаменту патрульної поліції, про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів,провизнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення винесену інспектором 4-ої роти 1- го батальйону Управління патрульної поліції у Хмельницькій області Шкваровського В.В. (далі - відповідач 1) серії ЕАО №4720788 від 03.09.2021 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 03.09.2021 відповідач притягнув позивача до адміністративної відповідальності за те, що позивач нібито керував транспортним засобом «Сузукі Грант Вітара» д.н.з. НОМЕР_1 в с. Соколівка а/д М-30 216 км., рухаючись із швидкістю 85 км/год., чим перевищив встановлене обмеження максимальної швидкості в населеному пункті на 35 км/год., чим порушив п. 2.4. ПДР. Позивач не погоджується із оскаржуваною постановою та зазначає, що порушення було зафіксовано не в автоматичному режимі, за допомогою технічного приладу «Трукам», що не відповідає вимогам закону про автоматичну фіксацію порушень. Крім того, в оскаржуваній постанові зазначено, що порушення зафіксовано на 216 км. ділянки дороги

М - 30, а постанову винесено на 220 км. вказаної ділянки дороги, що є технічно неможливо на відставні 4 км., зазначені обставини підтверджується також і фотознімком. Крім того, з фотознімку не вбачається хто саме перебував за кермом, а також не зафіксовано наявність дорожнього знаку 5.45 або 5.46 ПДР, у зв`язку з чим неможливо встановити рухався позивач в межах населеного пункту або ні. Також, інспектор не роз`яснив позивачу його права передбачені законом.

Позивач просив розглянути справу у його відсутність свої доводи викладені у позові та відповіді на відзив підтримав.

Відповідач -1 про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надав, у зв`язку з цим суд дійшов висновку про розгляд справи у його відсутність.

Департамент патрульної поліції (далі -відповідач 2) направив відзив в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що під час несення служби на автодорозі Н - 03 «Житомир - Чернівці» 220 км. в населеному пункті - с. Соколівка 03.09.2021, екіпажом патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості LTI 20/20 TruCam II (серійний номер 008445) було виявлено порушення ПДР позивачем, який рухався із швидкістю 85 км/год. в населеному пункті, перевищивши швидкість на 35 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України. Вимірювання швидкості здійснювалося у ручному режимі, що передбачено законом та інструкцією по використанню і згідно фотофіксації географічні координати підтверджують, що останній знаходився на території населеного пункту на 220 км. В оскаржуваній постанові зазначено, що позивач керував автомобілем в населеному пункті на 216 км., що є опискою, і не може бути підставою для скасування по суті правильного рішення відповідача - 1. Крім того, з відеофіксацї розгляду справи про адміністративне правопорушення вбачається, що позивачу були роз`яснені його права.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Частина 1ст. 122 КУпАП, передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Згідно абз. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці.

Враховуючи наведену норму закону, вбачається, що тримання у руці вимірювального приладу, не належить до перелічених способів їх монтажу та розміщенню по зовнішньому периметру доріг, а тому доводи відповідача - 2 (а.с. 22 з.с.) є неспроможними.

Також неспроможними є посилання відповідача - 2 на п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про національну поліцію», оскільки остання регламентує загальний перелік превентивних заходів, один з яких є застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Разом з тим порядок реалізації такого заходу перебачений саме абз. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», незважаючи на те, що інструкція відповідного вимірювального приладу передбачає можливість його використання у ручному режимі.

Враховуючи зазначене суд вважає доводи позивача щодо порушення процедури фіксації порушення слушними.

Відповідач - 2 стверджує, що факт фіксації порушення ПДР позивачем на 216 км. а/д, як зазначено у п. 5 оскаржуваної постанови є опискою, оскільки з географічних координат вбачається, що місцезнаходження вимірювального приладу і витягу організації дорожнього руху, фіксація порушення відбулась на 220 км/а/д.

Разом з тим, з фотознімків наданих відповідачем - 2 вбачається, що фіксація руху автомобіля позивача відбулась на 216 км. /а.с. 31/, теж саме зафіксовано і в оскаржуваній постанові /а.с.7/, однак у ній також зазначено, що постанова складена на 220 км. відповідної дороги.

Згідно ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia»та«Karelin v. Russia» Суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Враховуючи те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводився відповідно до вимог КУпАП відповідачем - 1, саме останній повинен був вжити заходів для відображення місця вчинення адміністративного правопорушення належним чином.

Суд звертає увагу на те, що фіксація руху автомобіля водія саме на 216 км.а/д зафіксовано не тільки у постанові, але й на роздруківці фото фіксації та фото, що містяться на диску наданих відповідачем - 2 і останнім цей факт залишено поза увагою, а також не надано доказів про те, що вимірювальний прилад може діяти на відстані 4 км.

Таким чином підстав вважати, що дані про фіксацію руху автомобіля позивача на 216 км. а/д є описка у суду підстав не має.

Крім того, як у протоколі про адміністративне правопорушення так і в оскаржуваній постанові, оскільки останні виносилась відповідною службовою особою в межах передбачених законом, будь які описки є недопустимими, оскільки виходячи з практики ЄС по застосуванню ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, такі процесуальні документи прирівнюються до обвинувальних актів і не можуть допускати жодних неточностей та сумнівів, які в разі їх виявлення безумовно будуть трактуватися на користь обвинуваченого згідно ст. 62 Конституції України.

Крім того, з копії витягу організації руху наданого відповідачем - 2 не вбачається, що розташування дорожнього знаку початок населеного пункту має місце на 216 км. а/д, а тому доводи позивача про те, що останній не рухався у населеному пункті із перевищенням швидкості також заслуговують на увагу.

Суд вважає неспроможними доводи позивача про те, що відповідачем - 1 не було роз`яснено прав позивачу під час розгляд справи про адміністративне правопорушення, оскільки з наданого відповідачем - 2 відеозапису вбачається, що відповідачем - 1 було дотримано вимоги закону та посадової інструкції та належним чином роз`яснені права позивачу під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідност. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що доводи позивача щодо порушення процедури фіксації руху автомобіля, а також щодо відсутності доказів порушення ПДР України, є такими що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а відтак оскаржувана постанова не може вважатися законною і підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 122,222,258, КУпАП, 2,3,5,47, 49, 72, 73,74,75,76,77, 192, 193, 194, 199, 202, 203, 204, 205, 211, 224, 225, 227, 229, 241, 242, 243, 244, 246, 250, 286, 295 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 4-ої роти 1- го батальйону Управління патрульної поліції у Хмельницькій області Шкваровського Володимира Васильовича, Департаменту патрульної поліції, про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4720788 від 03.09.2021 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором 4-ої роти 1- го батальйону Управління патрульної поліції у Хмельницькій області Шкваровського Володимира Васильовичапро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційно адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення або з дня отримання повного тексту рішення.

Головуючий: