Справа № 460/16569/21
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2022-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 травня 2022 року м. Рівне №460/16569/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування позивачу при призначенні пенсії державного службовця у розмірі 90 % від заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, (оклад, надбавка за вислугу років, надбавка за високі досягнення у праці, премія) зразкове виконання трудових обов`язків, грошової допомоги у розмірі в розмірі десяти місячних посадових окладів та індексації грошових доходів за останні 24 календарні місяці зі збереженням індексації пенсійних виплат відповідно до довідки № 01-03/239 від 17 березня 2008 року;

2) зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію державного службовця у розмірі 90 % від заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, (оклад, надбавка за вислугу років, надбавка за високі досягнення у праці, премія) зразкове виконання трудових обов`язків, грошової допомоги у розмірі в розмірі десяти місячних посадових окладів та індексації грошових доходів за останні 24 календарні місяці зі збереженням індексації пенсійних виплат відповідно до довідки № 01-03/239 від 17 березня 2008 року.

За змістом позовної заяви вимоги позивача ґрунтуються на тому, що з 18 жовтня 1994 року їй була призначена пенсія за віком за нормами Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII. Як вказує позивач, в серпні 2021 року вона звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до статті 37-1 вказаного вище Закону. За наслідками такого звернення ОСОБА_1 був отриманий лист відповідача, у якому останній повідомив, що позивач була автоматично переведена на пенсію за віком за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі матеріалів пенсійної справи, а переведення на пенсію державного службовця є недоцільним, оскільки в такому разі її розмір зменшиться. Бездіяльність відповідача щодо перерахунку пенсії позивач вважає протиправною, оскільки при обчисленні розміру пенсійної виплати пенсійних орган протиправно не врахував усі види оплати праці, зазначені у довідці № 01-03/239 від 17 березня 2008 року. Відтак, покликаючись на приписи Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позову. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що позивачу дійсно з 18 жовтня 1994 року була призначена пенсія за віком за нормами Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII. Проте, на підставі пункту 8 Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124, з 01 березня 2019 року позивача автоматизованим способом переведено з пенсії за віком, призначеної на умовах Закону України «Про державну службу», на пенсію за віком на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки розмір її пенсії, визначений з урахуванням страхового стажу та заробітної палати, у такому випадку збільшувався. Також відповідач відзначив, що в разі переведення позивача на пенсію державного службовця, то вона виплачуватиметься у раніше встановленому розмірі, не підлягатиме перерахунку та індексації. Таким чином, покликаючись на недоцільність переведення позивача на пенсію державного службовця Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII, позаяк, вказане зумовить зменшення розміру пенсійної виплати, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Заяви, клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі:

07 грудня 2021 року позовна заява надійшла до суду.

08 грудня 2021 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

20 грудня 2021 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву.

Обставини справи, встановлені судом:

Позивач перебуває на обліку у відповідача та з 18 жовтня 1994 року отримувала пенсію за віком за нормами Закону України «Про державну службу», а з 01 березня 2019 року отримує пенсію за віком за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вказане не заперечується учасниками справи за змістом заяв по суті.

25 серпня 2021 року позивач звернулася до відповідача із зверненням, у якому просила (дослівно): «зробити перерахунок моєї пенсії та надати письмову відповідь про нарахування. Звертаю Вашу увагу, що згідно Закону України «Про державну службу» № 889 від 2015 року, отримала право на призначення пенсії «Держслужбовця», про що мені повідомили в Рівненському місцевому центрі надання безоплатної вторинної правової допомоги, стажем служби 26 років, працювала на посаді інженера 1 категорії технічного відділу Управління Капітального Будівництва Облдержадміністрації (Облвиконкому) в Рівненській області. Я чомусь отримую загальну пенсію стаж якої становить 35 років. Також за ст. 0 п. 11 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветеран війни учасник війни посвідчення НОМЕР_1 , маю право отримувати окрему доплату (вказати суму доплати)». Вказана заява отримана відповідачем 31 серпня 2021 року та зареєстрована за № 9235/Є-1700-21.

Листом від 28 вересня 2021 року за № 9614-9235/Є-02/8-1700/21 відповідач повідомив позивачу, що на підставі пункту 4-7 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та абзацу другого пункту 8 Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124, з 01 березня 2019 року її автоматизованим способом на підставі матеріалів пенсійної справи було переведено з з пенсії за віком, призначеної на умовах Закону України «Про державну службу», на пенсію за віком на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки розмір її пенсії, визначений з урахуванням страхового стажу та заробітної палати, у такому випадку збільшувався. Також у листі відповідач роз`ясним, що переведення позивача на пенсію державного службовця, то вона виплачуватиметься у раніше встановленому розмірі, не підлягатиме перерахунку та індексації.

Позивач, вважаючи бездіяльність відповідача щодо проведення перерахунку пенсії протиправною, звернулася до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

11 жовтня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII (далі Закон № 2148-VIII), на підставі якого розділ XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV був доповнений пунктом 4-7 такого змісту: «Особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Особи, пенсію яким переведено на пенсію на умовах цього Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду для переведення на пенсію/щомісячне довічне грошове утримання за нормами законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява".».

Також 20 лютого 2019 року Кабінетом Міністрів України прийнята постанова № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», якою, зокрема, затверджений Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок № 124).

Відповідно до пункту 8 Порядку № 124, перерахунок пенсії особам, яким пенсію/щомісячне довічне грошове утримання призначено відповідно до, зокрема, Закону України «Про державну службу», проводиться для визначення частини розміру, обчисленої відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон).

Якщо розмір пенсії, обчислений відповідно до Закону, буде більшим від розміру пенсії, обчисленого відповідно до, зокрема Закону України «Про державну службу», проводиться автоматичне, без звернення особи, переведення на пенсію на умовах, передбачених Законом, за матеріалами пенсійних справ, про що органи Пенсійного фонду України інформують зазначених осіб шляхом надсилання листа або смс-повідомлення на номер мобільного телефону операторів мобільного зв`язку України.

Особи, пенсію яким відповідно до абзацу другого цього пункту переведено на пенсію на умовах Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду України для переведення на пенсію/щомісячне довічне грошове утримання за нормами законодавчих актів, передбачених абзацом другим цього пункту, з установленням розміру пенсії/щомісячного довічного грошового утримання, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому надійшла відповідна заява.

Вказані вище положення пункту 8 Порядку № 124 узгоджуються з приписами пункту 13 розділ XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV (в редакції Закону № 2148-VIII), згідно з якими у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до, зокрема, Закону України «Про державну службу», її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення. До такого переведення розмір пенсії, встановлений до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», не переглядається та пенсія не індексується. Різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначених законодавчих актів, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Як встановлено судом та не заперечується учасниками справи, на підставі пункту 4-7 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV та абзацу другого пункту 8 Порядку № 124 позивача з 01 березня 2019 року було переведено з пенсії за віком, призначеної за нормами Закону України «Про державну службу», на пенсію за віком на умовах Закону № 1058-IV.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону № 1058-IV, розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 40 Закону № 1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Крім того, пунктом 1 статті 41 Закону № 1058-IV передбачено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;

В свою чергу, частиною першою статті 25 Закону № 1058-IV встановлено, що коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:

См х Вс

Кс = -----------------, де:

100% х 12

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Аналіз наведених вище норм права дозволяє прийти до висновку про те, що розмір пенсії за віком, призначеної на умовах Закону № 1058-IV, залежить від обсягу набутого пенсіонером страхового стажу, а також розміру отриманої пенсіонером заробітної плати протягом періоду, що включається для обрахунку пенсії, яка включає усі види оплати праці (виплат, доходу), на які нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно з позовними вимогами, ОСОБА_1 просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок її пенсії на підставі довідки № 01-03/239 від 17 березня 2008 року.

Зі змісту довідки № 01-03/239 від 17 березня 2008 року, копія якої міститься в матеріалах справи, слідує, що вона видана ОСОБА_1 про те, що заробітна плата на посаді спеціаліста І категорії Управління капітального будівництва облдержадміністрації, з якої призначено пенсію, встановлена станом на 01 лютого 2008 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 06 лютого 2008 року № 34 «Про внесення зміни до деяких постанов Кабінету Міністрів України», для перерахунку пенсії становить 2076,33грн, з яких: оклад 790,98грн; надбавка за вислугу років (40 %) 316,39грн; надбавка за високі досягнення у праці (50 %) 553,69грн; премія (25 %) 415,27грн.

Тобто, вказана вище довідка встановлює розмір заробітної плати за посадою державної служби, з якої позивач була звільнена у зв`язку з виходом на пенсію, станом на 01 лютого 2008 року.

При цьому, така довідка не містить жодних відомостей про розмір фактично нарахованої та виплаченої позивачу заробітної плати, з якої, в свою чергу, був нарахований та сплачений єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, з огляду на те, що з 01 березня 2019 року позивач отримує пенсію за віком, призначену за нормами Закону 1058-IV, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для перерахунку її пенсії з урахуванням довідки № 01-03/239 від 17 березня 2008 року.

Більше того, суд зауважує, що у позовній заяві позивач просить зобов`язати відповідача провести їй перерахунок та виплачувати пенсію державного службовця в розмірі 90 % від заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, відповідно до довідки № 01-03/239 від 17 березня 2008 року.

Разом з тим, в ході судового розгляду позивач не надала, а суд не здобув, жодних доказів на підтвердження того, що після 01 березня 2019 року їй повторно була призначена пенсія за віком за нормами Закону України «Про державну службу».

При цьому, наявна в матеріалах справи копія звернення від 25 серпня 2021 року, отриманого відповідачем 31 серпня 2021 року за № 9235/Є-1700/21, не розцінюється судом як заява про переведення на пенсію за нормами Закону України «Про державну службу», оскільки хоч у вказаному зверненні позивач і вказує на наявність у неї права на призначення пенсії державного службовця, однак з його змісту чітко слідує волевиявлення останньої домогтися від пенсійного органу саме перерахунку пенсії, а не переведення з виду на вид.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах.

Натомість, доводи та аргументи позивача, якими остання обґрунтовувала позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, а тому в задоволенні позову належить відмовити повністю.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл судових витрат між сторонами у відповідності до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 20 травня 2022 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7,м.Рівне,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя Н.В. Друзенко