Справа № 300/536/22
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2022-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2022 р. справа № 300/536/22

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Тимощука О.Л., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Управління Держпраці в Івано-Франківській області

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду із позовною заявою до Управління Держпраці в Івано-Франківській області (далі також - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови від 22.12.2021 №61-ФС про накладення штрафу у розмірі 65 000,00 грн за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що спірна постанова прийнята на підставі акту фактичної перевірки ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 01.12.2021 №090832, яким встановлено факт порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 законодавства про працю та зайнятість населення, є протиправною, оскільки до позивача, який використовує найману працю та є платником єдиного податку другої групи повинно було бути застосовано попередження, а не штраф.

Ухвалою суду від 31.01.2022 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) цієї ухвали для усунення недоліків шляхом долучення документа про сплату судового збору за подання цієї позовної заяви у розмірі 992,40 грн або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (а.с. 17-18).

На виконання вищевказаної ухвали представником позивача у встановлений судом строк, а саме 11.02.2022 усунуто вказані недоліки.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.02.2022 відкрито провадження у даній справі, постановлено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 262 КАС України (а.с. 25-26). Пунктом 4 даної ухвали судом витребувано у відповідача належним чином оформлені письмові докази про перебування ФОП ОСОБА_1 на момент проведення перевірки, на відповідній групі платника єдиного податку.

Управління Держпраці в Івано-Франківській області скористалося правом подання відзиву, який отримано судом 04.03.2022 за №17-07/15-10/1147 від 01.03.2022 (а. с. 29-34). Так, у відзиві представник позивача позовні вимоги вважає необґрунтованими та безпідставними з огляду на таке. Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області під час фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 встановлено факт порушення законодавства про працю, а саме статей 21-24 Кодексу законів про працю України, на підставі чого складено акт та направлено на адресу Управління Держпраці в Івано-Франківській області. На підставі вищезазначеного акту відповідачем у встановлений Порядком №509 в редакції від 30.08.2019 строк за порушення законодавства про працю, винесено постанову про накладення штрафу. Звернув увагу на те, що акт перевірки територіального органу ДПС, у ході якого виявлені порушення законодавства про працю, є самостійною підставою для накладення штрафу відповідно до статті 265 Кодексу законів про працю України. На підтвердження зазначеної позиції щодо можливості накладення штрафу на підставі акта перевірки податкового органу вказав на численну судову практику, викладену, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28.01.2021 у справі №380/1116/20, від 21.04.2021 у справі №260/586/20, у постановах Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2021 у справі №300/88/21, від 02.11.2011 у справі №300/1620/21, від 21.12.2021 у справі №347/214/21 та рішеннях Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 у справі №300/798/21, від 20.12.2021 у справі №300/6183/21, від 22.12.2021 у справі №300/5209/21. Також заперечив щодо стягнення з відповідача витрат, пов`язаних зі сплатою позивачем судового збору, оскільки відповідно до пункту 20 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, його територіальні органи звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2021 №300/155/21. Враховуючи викладене, представник Управління Держпраці в Івано-Франківській області вважає, що оскаржувана постанова винесена правомірно, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , відповідно до витягу №2493 з реєстру платників єдиного податку, сформованого Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області 20.01.2022, з 01.01.2018 перебуває на спрощеній системі оподаткування та є платником єдиного податку 2 групи. Основними видами діяльності позивача є: 47.78 - роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах, 68.20 - надання в оренду та експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна та 47.19 - інші вид роздрібної торгівлі в неспеціалізовнаних магазинах (а. с. 11).

Головне управління ДПС в Івано-Франківській області 22.11.2021 провело фактичну перевірку магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкта господарювання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , за результатами якого склало акт (довідку) фактичної перевірки від 01.12.2021 №090832 (а. с. 36-37 та зворотна сторона).

В акті перевірки, серед іншого, встановлено: використання праці найманих осіб без укладення трудового договору, а саме: відсутній трудовий договір між ФОП ОСОБА_1 та продавцем ОСОБА_2 (надалі також - ОСОБА_2 ).

Водночас, згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_2 , які надані під час складення акту, нею зазначено у графі «Місце роботи, посада, найменування роботодавця»: «магазин ІНФОРМАЦІЯ_2 продавець, ОСОБА_1 », а у графі «проданий товар належить» зазначено « ОСОБА_1 » (а. с. 38).

Головне управління ДПС в Івано-Франківській області, листом «Про вжиття заходів» №13153/5/09-19-07-06-24 від 07.12.2021, направило на адресу Управління Держпраці в Івано-Франківській області, серед іншого, складений щодо ФОП ОСОБА_1 акт від 01.12.2021 №090832 (а. с. 35).

Листом від 09.12.2021 за №05-07/15-10/8136 позивачу надіслано письмове повідомлення про те, що Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області отримано акт (довідку) від 01.12.2021 №090832, складений за результатами проведеної фактичної перевірки, за результатами якої виявлено факт використання праці неоформлених працівників, що є підставою для накладення штрафних санкцій за порушення законодавства про працю відповідно до частини другої статті 265 КЗпП України (а.с. 40).

Т.в.о. начальника Управління Держпраці в Івано-Франківській області Смугою Іваном Ігоровичем прийнято Рішення №Р212 від 08.12.2021 щодо розгляду справи про накладення штрафу відповідно до статті 265 Кодексу законів про працю України за порушення вимог законодавства про працю, встановлених ГУ ДПС в Івано-Франківській області при проведенні фактичної перевірки від 01.12.2021 та вирішено провести розгляд справи 22.12.2021 (а.с. 42).

Управління Держпраці в Івано-Франківській області, розглянувши справу про накладення штрафу та на підставі акта перевірки Головного управління ДПС в Івано-Франківській області винесло постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №61-ФС від 22.12.2021, відповідно до якої за порушення вимог статей 21-24 КЗпП України, відповідальність за яке передбачено абзацом 2 частини 2 статті 265 КЗпП України, накладено на позивача штраф у розмірі 65 000,00 грн (а.с.8-9).

Дану постанову направлено позивачу поштовим зв`язком 22.12.2021 що підтверджується копією фіскального чеку Укрпошти про відправлення рекомендованого листа №222 (а.с. 44).

Не погоджуючись із прийнятою відповідачем постановою позивач, через уповноваженого представника, звернувся до суду з цією позовною заявою.

Надаючи оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд, при вирішенні даної справи, керується нормами законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами статті 43 Конституції України кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 № 322-VIII (надалі також - КЗпП України) працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Частиною 3 статті 24 КЗпП України передбачено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 статті 265 КЗпП України визначено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Відповідно до частини 1 статті 259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Державна служба України з питань праці (Держпраця) згідно Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі - Положення №96), є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно з пунктом 2 Положення №96, Держпраця у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 7 цього Положення Держпраця здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Як встановлено судом вище, спірна постанова про накладення штрафу прийнята на підставі акта (довідки) фактичної перевірки від 01.12.2021 №090832, складеного Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області, яким встановлено порушення позивачем законодавства про працю. З цього приводу суд зазначає таке.

Порядок проведення податковим органом фактичної перевірки регламентовано статтею 80 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (надалі також - ПК України), відповідно до пункту 80.2 якої фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Під час проведення фактичної перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тим, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносин, з`ясовуються питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника. Для з`ясування факту належного оформлення трудових відносин з працівником, який здійснює трудову діяльність, можуть використовуватися документи, що посвідчують особу, або інші документи, які дають змогу її ідентифікувати (посадове посвідчення, посвідчення водія, санітарна книжка тощо) (пункт 80.6 статті 80 ПК України).

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Згідно з пунктом 86.5 статті 86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки.

Відповідно до підпункту 20.1.47 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право отримувати пояснення від роботодавців та/або їх працівників, та/або осіб, праця яких використовується без документального оформлення, під час проведення перевірок з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), дотримання податковим агентом податкового законодавства щодо оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, у тому числі внаслідок неукладення платником податків трудових договорів з найманими особами згідно із законом.

Як вбачається з акта (довідка) фактичної перевірки від 01.12.2021 №090832, спеціалістами ГУ ДПС в Івано-Франківської області під час проведення фактичної перевірки магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкта господарювання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , встановлено порушення законодавства про працю, а саме, використання праці найманих працівників без укладення трудового договору.

Трудова угода між позивачем та ОСОБА_2 не укладалася. У письмових поясненнях від 22.12.2021 ОСОБА_2 зазначила, що проходить стажування у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 " 5 днів, режим роботи з 11 год. до 21 год., найменування роботодавця - ФОП ОСОБА_1 , заробітну плату не отримувала, а проданий товар, а саме пристрій ELF BAR RF 350 за ціною 299,00 грн. належить ФОП ОСОБА_1 .

Отже, аналіз вказаних обставин свідчить про те, що ОСОБА_2 здійснювала трудову діяльність, що притаманна саме продавцю товарів, на користь та в інтересах позивача, а саме здійснила реалізацію товару у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

Таким чином, актом перевірки Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 01.12.2021 №090832 підтверджується порушення позивачем законодавства про працю, а саме, допущення працівника до роботи без укладення трудового договору та неподання повідомлення про прийняття працівника на роботу до територіального органу ДПС за місцем обліку його як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" (далі - штрафи) визначено у Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (далі також - Порядок №509).

Відповідно до пункту 3 Порядку №509, справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Згідно з пунктом 4 Порядку №509, під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Відповідно до пункту 2 Порядку №509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі, зокрема, акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Таким чином, суд погоджується з доводами представника відповідача, на підтвердження правильності яких останній наводить численну судову практику, з приводу того, що акт перевірки територіального органу ДПС, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю, є самостійною підставою для накладення штрафу відповідно до статті 265 КЗпП України.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 28 січня 2021 року у справі №380/1116/20, від 21 квітня 2021 року у справі №260/586/20.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_2 не укладала трудовий договір з позивачем, а останній не повідомляв відповідні органи про прийняття на роботу працівника ОСОБА_2 . Отже, актом фактичної перевірки ГУ ДПС в Івано-Франківській області підтверджується порушення позивачем законодавства про працю, а саме, допущення працівника до роботи без укладення трудового договору.

Крім цього, в матеріалах справи міститься копія запиту Державної служби України з питань праці від 21.12.2021 щодо поточного списку працівників страхувальника ОСОБА_1 (а. с. 39). Цим запитом підтверджується, що згідно останнього актуального звіту по ЄСВ за формою Додаток 4, поданого страхувальником, встановлено, що позивач подавав повідомлення про початок роботи за період 01.04.2021 щодо працівників:

ОСОБА_2 згідно наказу від 29.11.2021, дата початку роботи: 30.11.2021;

ОСОБА_3 згідно наказу від 29.11.2021, дата початку роботи: 30.11.2021;

ОСОБА_4 згідно наказу від 29.11.2021, дата початку роботи: 30.11.2021.

З аналізованої інформації вбачається, що ФОП ОСОБА_1 повідомлення щодо прийняття на роботу ОСОБА_2 подано на підставі наказу від 29.11.2021, тобто на момент проведення 22.11.2021 Головним управління ДПС в Івано-франківської області фактичної перевірки позивачем наказ про прийняття на роботу ОСОБА_2 не видавався, повідомлення в податковий орган про прийняття на роботу не надсилалося.

Факт виконання роботи ОСОБА_2 на момент проведення фактичної перевірки позивачем не заперечується.

Разом з цим, представник позивача не погоджується з відповідальністю, яка застосована відповідачем до ФОП ОСОБА_1 , за зазначене порушення вимог законодавства про працю, оскільки, на переконання останнього, статтею 265 КЗпП України передбачено, що у разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження. З цього приводу суд зазначає наступне.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу законів про працю України» від 12.12.2019 №378-IX, який набрав чинності 02.02.2020, внесено, зокрема, зміни до частини 2 статті 265 КЗпП України - абзац 2 замінено двома новими абзацами.

Відповідно до абзаців 2 та 3 частини 2 статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

- фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження;

- вчинення порушення, передбаченого абзацом другим цієї частини, повторно протягом двох років з дня виявлення порушення - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення.

Тобто на момент прийняття оскаржуваної постанови, після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу законів про працю України» від 12.12.2019 року №378-ІХ, за правопорушення встановлене частиною 2 статті 265 КЗпП України передбачена інша санкція, зокрема, для юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Таким чином, законодавцем прийнято нормативно-правовий акт, який пом`якшує відповідальність особи.

Суд також враховує частину 2 статті 2 КАС України, відповідно до приписів якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Як встановлено судом, ФОП ОСОБА_1 , відповідно до витягу №2493 з реєстру платників єдиного податку, сформованого Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області 20.01.2022, з 01.01.2018 перебуває на спрощеній системі оподаткування та є платником єдиного податку 2 групи.

Відповідачем не доведено вчинення позивачем зазначеного правопорушення, зокрема допуск до роботи без оформлення трудового договору, повторно протягом двох років, тому виявлене 22.11.2021 Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області порушення ФОП ОСОБА_1 статті 24 КЗпП України, а саме допуск до роботи особи без належного оформлення трудових відносин, є таким, що вчинене вперше.

Відтак, враховуючи те, що позивач є фізичною особою-підприємцем, яка використовує найману працю та є платником єдиного податку 2 групи, а також те, що порушення статті 24 КЗпП України позивачем вчинене вперше, то при прийнятті оскаржуваної постанови у відповідача, в силу вимог абзаців 2 та 3 частини 2 статті 265 КЗпП України, не було підстав для застосування до ФОП ОСОБА_1 санкції у вигляді штрафу.

Таким чином, постанова від 22.12.2021 №61-ФС про накладення штрафу в розмірі 65 000,00 грн прийнята не на підставі закону, необґрунтовано та без урахування всіх обставин, що мають значення для її прийняття, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

За наведених підстав та вказаних правових норм, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Наявною в матеріалах справи квитанцією №76РВ-0НА9-ЕМ64-38АН від 04.02.2022 підтверджується сплата позивачем судового збору за звернення до суду із даним позовом у розмірі 992,40 грн (а.с. 1).

Доказів понесення сторонами будь-яких інших витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не надано.

Разом з цим, суд звертає увагу, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запобігання надмірного тиску на суб`єктів господарювання» від 04.03.2021 №1320-IX внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI і частину 1 статті 5 вказаного Закону доповнено пунктом 20, відповідно до якого центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, його територіальні органи звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Відповідно до частини 8 статті 6 Закону України «Про судовий збір» розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Частиною 5 статті 139 КАС України передбачено, що у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, оскільки позивач при зверненні до суду з цим позовом поніс судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 992,40 грн, однак Управління Держпраці в Івано-Франківській області, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнене від сплати судового збору, такі витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок Державного бюджету України.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці в Івано-Франківській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №61-ФС від 22.12.2021.

Cтягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) за рахунок Державного бюджету України сплачену суму судового збору, що становить 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ;

відповідач - Управління Держпраці в Івано-Франківській області, адреса: вул. Незалежності, буд. 67, м. Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ - 39784625.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.