Справа № 420/20601/21
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2022-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/20601/21
Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України(далі Регіональне управління морської охорони), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність щодо невизначення з 30.01.2020 розміру посадового окладу, окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками 1, 14 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704 (далі Постанова №704);

- зобов`язати нарахувати з 30.01.2020 грошове забезпечення за вказаним розміром;

- визнати протиправною бездіяльність щодо невизначення з 01.01.2021 розміру посадового окладу, окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками 1, 14 Постанови №704;

- зобов`язати нарахувати з 01.01.2021 грошове забезпечення за вказаним розміром та виплатити з урахування виплачених сум.

В обґрунтування викладених вимог позивач наголошує, що Регіональним управлінням морської охорони визначено розмір його посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14.

Однак, як вважає позивач, відповідач безпідставно не врахував, що 29.01.2020 постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова №103).

За таких умов, на переконання ОСОБА_1 , з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/6453/18, відновлено дію редакції пункту 4 Постанови № 704, за приписами якого розмір його посадового окладу та окладу за військовим званням повинен визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14.

ОСОБА_1 наполягає, що неправильне визначення розміру посадового окладу та окладу за військовим званням призвело до неправильного визначення розміру надбавки за вислугу років, оскільки остання встановлюється у відсотковому значенні до посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року, ухваленого за результатом розгляду справи у спрощеному позовному провадженні, без виклику сторін (у письмовому провадженні), позов ОСОБА_1 задоволено.

Суд визнав протиправною бездіяльність Регіонального управління морської охорони щодо невизначення з 30.01.2020 розміру посадового окладу, окладу за військовим званням ОСОБА_1 шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками 1, 14 Постанови № 704 та зобов`язав із 30.01.2020 нарахувати грошове забезпечення, згідно з додатками 1, 14 Постанови №704 та виплатити з урахуванням виплачених сум.

Також суд визнав протиправною бездіяльність Регіонального управління морської охорони щодо невизначення з 01.01.2021 розміру посадового окладу, окладу за військовим званням ОСОБА_1 шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками 1, 14 Постанови № 704 та зобов`язав з 01.01.2021 нарахувати грошове забезпечення, згідно з додатками 1, 14 Постанови №704 та виплатити з урахуванням виплачених сум.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що на дату 30.01.2020 розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями не могли визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, оскільки норма, яка це передбачала, була скасована в судовому порядку постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18 від 29.01.2020.

На переконання суду, відповідач, під час визначення ОСОБА_1 розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, повинен був застосовувати з 30.01.2020 прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року відповідно до первинної редакції пункту 4 Постанови №704.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Вважаючи рішення суду першої інстанції таким, що ухвалено з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, Регіональне управління морської охорони подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Суть апеляційної скарги полягає у тому, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 по справі №826/6453/18 був скасований пункт 6 Постанови №103, в частині, яка стосувалася прав військових пенсіонерів та звужувала гарантоване державою право на належне пенсійне забезпечення вказаної категорії осіб. Однак, на думку скаржника, зазначене рішення суду не мало жодного відношення до пункту 4 Постанови №704, що встановлював розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Скаржник указує, що, маючи право лише виконувати вимоги законодавства, а не його змінювати чи виходити за його рамки, він правомірно застосував положення пункту 4 Постанови №704, в редакції Постанови №103.

ОСОБА_1 не скористався процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, справа розглянута в порядку письмового провадження, оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Фактичні обставини справи.

Наказом голови Державної прикордонної служби України від 08.09.2021 №903 о/с позивача було звільнено з військової служби за пп. «г», п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» у запас Збройних Сил України.

Наказом начальника Регіонального управління морської охорони від 10.09.2021 №200 о/с капітана 1 рангу ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

18.10.2021 представником позивача було направлено адвокатський запит №318 на адресу Регіонального управління морської охорони, в якому, серед іншого, останній просив:

провести ОСОБА_1 з 29.01.2020 перерахунок грошового забезпечення з визначенням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множенням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками 1, 14 до Постанови №704 та виплатити недоплачені суми;

провести ОСОБА_1 з 01.01.2021 перерахунок грошового забезпечення з визначенням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множенням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на 1 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до Постанови №704 та виплатити недоплачені суми.

Листом від 23.10.2021 №11/11-38 Регіональне управління морської охорони надало відповідь, де зазначило, що встановлення та виплата протягом періоду військової служби в 2020-2021 рр. ОСОБА_1 посадового окладу та окладу за військовим званням відбувалось у відповідності до вимог пункту 4 Постанови №704, яким установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Ключове питання, яке належить вирішити в даній справі, це відповідність дій Регіонального управління морської охорони, приписам пункту 4 Постанови №704 щодо обчислення та виплати позивачу посадового окладу та окладу за військовим званням після 29.01.2020, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2018.

Вирішуючи наведене питання, колегія суддів зазначає таке.

Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 (далі Закон№2011-XII) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону №2011-ХІІ).

Постановою №704, яка набрала чинності 01.03.2018, збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців.

За первинною редакцією пункту 4 Постанови №704 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з Додатками 1, 12, 13, 14.

Згідно з Приміткою 1 Додатку 1 до Постанова №704 посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Відповідно до Примітки до Додатку 14 також передбачено, що оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.

Пунктом 6 Постанови № 103, внесено зміни, зокрема, до Постанови Кабінету Міністрів України №704.

Так, були внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 викладено у новій редакції, а саме: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з Додатками 1, 12, 13 і 14».

При цьому, суд зазначає, що зміни до Додатків 1, 12, 13 і 14 не вносилися.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103, яким були внесені зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №704, тобто відновлено його попередню редакцію.

Аналіз наведених обставин свідчить про недопустимість застосування з 29.01.2020 змін до пункту 4 Постанови №704, що внесені пунктом 6 Постанови №103.

Таким чином, з 29.01.2020 - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/6453/18 виникають підстави для розрахунку грошового забезпечення військовослужбовця, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704, у відповідності до вимог статті 9 Закону №2011-ХІІ.

Розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, являється розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня календарного року.

За таких обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з 30.01.2020 з дня, наступного після дати набрання чинності судовим рішенням у справі №826/6453/18, виникли підстави для визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Доводи апеляційної скарги зазначеного висновку суду першої інстанції не спростовують та побудовані на неправильному застосуванні норм матеріального права.

Статтею 316 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, а тому, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

За результатами апеляційного перегляду розподіл судових витрат не проводиться.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас, пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями 308, 311, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 18.05.2022.