Справа № 280/4570/21
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2022-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2022 року м. Дніпросправа № 280/4570/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Запорізької митниці на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року (суддя Сацький Р.В.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янський Пух України» до Запорізької митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картку відмови в прийнятті митної декларації, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Слов`янський Пух України» до Запорізької митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картку відмови в прийнятті митної декларації.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року позов задоволено.

Суд вирішив визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитлужби про коригування митної вартості товарів №UA110170/2021/000003/2 від 29.03.2021.

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, не враховано, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, не надано документів, передбачених ст. 53 МК України, у наданих документах відсутні відомості, що підтверджують числові складові митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

Представник відповідача направив заяву про відкладення розгляду справи.

Враховуючи вимоги статей 311 та 313 КАС України, колегія суддів вирішила розглянути справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як було встановлено судом першої інстанції, 02.12.2020 між Changxing Zhengxin Textiles Co., Ltd., компанією, зареєстрованою в Китайській Народній Республіці та ТОВ «Слов`янський Пух Україна» був укладений контракт №06-12/20 на поставку товару.

Відповідно до пунктів 2.1-2.3, 3.2, 11.1 та 11.2 контракту ціна товару розуміється на умовах CIF-Запоріжжя (Україна) відповідно до Incoterms 2010.

Умови поставки CIF-Запоріжжя (Україна) відповідно до Incoterms 2010.

Орієнтована сума контракту складає 72 261,12 долар США.

Умови оплати: 30% передоплати протягом 10 днів від дати рахунка-проформи. Потім продавець розпочинає виробництво тканин та організовує відвантаження.

Остаточна оплата здійснюється після готовності товару до відвантаження, після надання продавцем копії коносамента протягом 10 робочих днів.

Строк поставки 40 днів після 100% оплати.

Контракт набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2020 або до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Усі зміни, доповнення та додатки до контракту будуть дійсними за умови, якщо вони складені в письмовій формі та підписані уповноваженими представниками обох сторін.

04.12.2020 позивач перерахував у рамках контракту на користь продавця 11 825,00 доларів США відповідно до платіжного доручення позивача №91JBKLKC від 04.12.2020.

10.12.2020 позивач перерахував у рамках контракту на користь продавця 5 900,00 доларів США відповідно до платіжного доручення позивача №94JBKLKC від 10.12.2020.

21.12.2020 позивач перерахував у рамках контракту на користь продавця 4 100,00 доларів США відповідно до платіжного доручення позивача №97JBKLKC від 21.12.2020.

25.12.2020 продавець виставив позивачу до сплати відповідно до контракту комерційний інвойс №6-12/20 від 25.12.2020 на загальну суму до сплати в 72 261,12 долар США на умовах поставки товару CIF м. Запоріжжя, Україна.

12.02.2021 позивач перерахував у рамках контракту на користь продавця 12 836,12 доларів США відповідно до платіжного доручення позивача в іноземній валюті або банківських металах №3 від 12.02.2021.

23.02.2021 позивач перерахував у рамках контракту на користь продавця 13 500,00 доларів США відповідно до платіжного доручення позивача в іноземній валюті або банківських металах №4 від 23.02.2021.

03.03.2021 позивач перерахував у рамках контракту на користь продавця 14 100,00 доларів США відповідно до платіжного доручення позивача в іноземній валюті або банківських металах №5 від 03.03.2021.

05.03.2021 позивач перерахував у рамках контракту на користь продавця 10 000,00 доларів США відповідно до платіжного доручення позивача в іноземній валюті або банківських металах №6 від 05.03.2021.

24.03.2021 позивачем до Дніпровської митниці Держмитслужби було подано додаткову митну декларацію ІМ40ДТ №UA110170/2021/000150, у графі 31 якої позивачем був зазначений товар, придбаний позивачем у продавця відповідно до комерційного інвойса №6-12/20 від 25.12.2020.

Відповідно до граф 20, 22 та 42 додаткової митної декларації ІМ40ДТ №UA110170/2021/000150 від 24.03.2021 загальна митна вартість товару, визначена позивачем за основним методом визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту), складає 72 261,12 долар США, а його поставка відбувалася на умовах CIF м. Запоріжжя, Україна.

На підтвердження заявленої митної вартості товару митному органу були подані: сертифікат якості №6-12/20 від 25.12.2020; комерційний інвойс №6-12/20 від 25.12.2020; коносамент №SHLD2012L077 від 31.12.2020; автотранспортна накладна №3845 від 08.03.2021; сертифікат про походження товару №21C3305A0245/00005 від 29.01.2021; висновок за результатами дослідження експертного підрозділу Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи №-0203 від 22.03.2021; акт Дніпровської митниці Держмитслужби про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA110170/2021/000112 від 09.03.2021; поліс морського страхування №95500-3-4 від 18.01.2021, укладений між страховою компанією China Pacific Property Insurance Co., Ltd. та продавцем; контракт; акт Дніпровської митниці Держмитслужби про взяття проб (зразків) товарів б/н від 09.03.2021; копія митної декларації країни відправлення №01079070 від 31.12.2020.

При проведенні перевірки документів, які надані в підтвердження заявленої митної вартості товарів, відповідачем було виявлено наступне:

1. Відповідно до пункту 3 контракту передбачені наступні умови оплати 30% впродовж 10 календарних днів від дати рахунка-проформи. Потім продавець починає виробництво тканин та організації відвантаження. Кінцева оплата проводиться після готовності товару до відвантаження, після надання продавцем копії коносамента впродовж 10 робочих днів. Строк поставки 40 днів після 100% оплати. До митного оформлення платіжні документи та рахунок-проформа не надавались. Якщо рахунок сплачено, документами, які підтверджують митну вартість товарів відповідно до положень частини другої статті 53 МК України, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Згідно з умовами вищезазначеного контракту передплата повинна бути надана до митного оформлення.

2. Надана до митного оформлення копія митної декларації країни відправлення №01079070 від 31.12.2020 та рахунок №6-12/20 від 25.12.2020 не містить печаток і штампів митних органів країни відправлення, що може свідчити про надання декларантом до митниці інших документів, ніж тих, що були додані відправником, що дає підстави для сумніву в достовірності зазначених відомостей та вказує на наявність фіскальних ризиків у частині можливого заниження митної вартості заявленого товару.

3. Відповідно до положень пункту 8 частини другої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, якщо здійснювалося страхування страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Імпорт товару здійснюється відповідно до умов Incoterms CIF, якими визначено, що продавець здійснює морське страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення. У поданому до митного оформлення страховому полісі №95500-3-4 від 18.01.2021 зазначено «As per Invoice No.», що в перекладі «відповідно до рахунка», реквізити інвойса (від загальної вартості за інвойсом залежить розмір страхової суми в цілому) в поданому документі зазначено «YMLU8839160/YMAG807205», що відрізняється від реквізитів інвойса, поданого до митного оформлення. Інвойс за «YMLU8839160/YMAG807205» підприємством до митного оформлення не подавався. При цьому, документи, які підтверджують вартість страхування, до митного оформлення, підприємством також не надано, які мають вплив на правильність визначення митної вартості.

Митним органом надіслано позивачу електронну вимогу про надання (за наявності) додаткових документів для підтвердження митної вартості згідно з частиною третьою статті 53 МК України: 1) виписки з бухгалтерської документації; 2) каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару; 3) висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларантом засобами електронного зв`язку було надіслано до митниці лист №2503/21-01 від 25.03.2021 та додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: платіжні доручення позивача №91JBKLKC від 04.12.2020, №94JBKLKC від 10.12.2020 та №97JBKLKC від 21.12.2020; платіжні доручення позивача в іноземній валюті або банківських металах №3 від 12.02.2021, №4 від 23.02.2021, №5 від 03.03.2021 та №6 від 05.03.2021; оборотно-сальдову відомість позивача по рахунку бухгалтерського обліку 632 за період із 01.01.2021 по 25.03.2021 у розрізі кредиторської заборгованості перед продавцем.

У листі №2503/21-01 від 25.03.2021 позивачем було зазначено, що інші додаткові документи в рамках строку, передбачено частиною третьою статті 53 МК України, надаватися не будуть.

Митний орган прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA110170/2021/000003/2 від 29.03.2021, в якому вказано, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, а саме не подано документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МК України, а в цих документах відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари (враховуючи зауваження до платіжних документів).

Відсутність документального підтвердження повноти включення складових митної вартості, відсутність документального підтвердження ціни, що фактично сплачена, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не може бути застосований відповідно до частини другої статті 58 та пункту 2 частини шостої статті 54 МК України.

За результатами проведеного контролю співставлення у відповідності до положень статті 337 МК України встановлено відсутність митних оформлень за ціною угоди (вартість операції) ідентичних/подібних товарів у понятті статей 59-60 МК України, ввезених на митну територію України у наближений час, що унеможливлює застосування методів визначення митної вартості товару за ціною щодо ідентичних (статті 59 МК України) та подібних (стаття 60 МК України) товарів. У зв`язку з неможливістю застосування вказаних методів визначення митної вартості товарів посадовою особою послідовно розглядалася можливість застосування наступного методу визначення митної вартості. У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена відповідно до положень статей 58-61 МК України, їх митна вартість визначається згідно з положеннями статті 62 МК України на основі віднімання вартості, крім випадків, коли на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи послідовність застосування статей 62 та 63 МК України може бути зворотною. Методи на основі віднімання (стаття 62 МК України) та додавання (ст. 63 МК України) вартості повинні ґрунтуватися на даних, які с об`єктивними, підтверджуються документально, піддаватися обчисленню. Відсутність у митниці та ненадання декларантом необхідних документів унеможливила застосування методів на основі віднімання та на основі додавання вартості товарів. У зв`язку з неможливістю застосування вказаних методів визначення митної вартості послідовно розглядалася можливість застосування резервного методу визначення митної вартості. Митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням резервного методу згідно з наявною в митного органу інформацією з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ). В інформаційних ресурсах митниці наявна інформація про митне оформлення подібних (аналогічних) товарів, а саме: щодо товару №1 4,51 долари США за 1 кг (ЕМД №UA100480/2021/300630 від 15.01.2021, ЕМД №UA100480/2021/300634 від 15.01.2021).

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару Дніпровська митниця Держмитслужби видала позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110170/2021/00019 від 29.03.2021.

Відповідач, застосувавши шостий (резервний) метод визначення митної вартості товарів, заявлену позивачем митну вартість товару №1 в додатковій митній декларації ІМ40ДТ №UA110170/2021/000150 від 24.03.2021 скоригував з 72 261,12 долару США до рівня 110 946,00 доларів США.

З метою випуску товару у вільний обіг у порядку, передбаченому частиною другою статті 263 МК України, позивач з урахуванням коригувань подав нову додаткову митну декларацію ІМ40ДТ №UA110170/2021/000170 від 31.03.2021 та митний орган завершив її митне оформлення.

Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність оскарженого рішення не доведено.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Частинами четвертою та п`ятою статті 58 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціною, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, вважається загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, за переліком, що визначений частиною десятою статті 58 МК України, серед яких, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Згідно із статтею 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів. При цьому, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до статті 57 МК, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 54 МК, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Статтею 58 МК передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо, зокрема, щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (пункт 1 частини п`ятої статті 54 МК України).

Цією ж статтею визначено, що у випадках, встановлених цим Кодексом, митний орган наділений правом письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до положень статті 53 МК, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У силу положень частини п`ятої статті 53 МК, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до частини третьої статті 58 МК у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою третьою статті 64 МК у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГААТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі:

1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України;

2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей;

3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера;

4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу;

5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн;

6) мінімальної митної вартості;

7) довільної чи фіктивної вартості.

Відповідно до частини 1 статті 55 МК рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 2 статті 55 МК передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Згідно із пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, на підставі якого відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Судом першої інстанції вірно було зазначено, що рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Також судом першої інстанції вірно було враховано, що у разі укладання контракту за умовами поставки CIF, на продавця покладається обов`язок забезпечення транспортування товару (оплати фрахту) до порту відвантаження та страхування проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення, тобто вартість страхування включаються до ціни товару, який постачається на умовах CIF згідно з Incoterms 2010.

У відповідності до пункту 7 частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: витрати на страхування цих товарів.

Таким чином, умови поставки CIF згідно з Incoterms 2010 передбачають, що витрати на страхування товару були включені до його ціни, у зв`язку з чим митна вартість товару відповідно до пункту 7 частини десятої статті 58 МК України не підлягає збільшенню на суму витрат на страхування спірного товару.

Вірно судом першої інстанції було взято до уваги, що в листі позивача №2503/21-01 від 25.03.2021 останній повідомив відповідачу, що додаткового страхування позивач не здійснював, а у листі №2503/21-01 від 25.03.2021 повідомив митному органу, що в полісі морського страхування №95500-3-4 від 18.01.2021 вказаний номер контейнера, в якому спірний товар транспортувався до митної території України (YMLU8839160), що безпідставно було залишено поза увагою відповідачем.

З наданих позивачем документів: комерційний інвойс №6-12/20 від 25.12.2020, виставлений продавцем, платіжні доручення позивача №91JBKLKC від 04.12.2020, №94JBKLKC від 10.12.2020 та №97JBKLKC від 21.12.2020, платіжні доручення позивача в іноземній валюті або банківських металах №3 від 12.02.2021, №4 від 23.02.2021, №5 від 03.03.2021 та №6 від 05.03.2021, оборотно-сальдову відомість позивача по рахунку бухгалтерського обліку 632 за період із 01.01.2021 по 25.03.2021 у розрізі кредиторської заборгованості перед продавцем, поліс морського страхування №95500-3-4 від 18.01.2021, укладений між страховою компанією China Pacific Property Insurance Co., Ltd. та продавцем, судом першої інстанції вірно було становлено, що товар постачався продавцем позивачу на умовах CIF м. Запоріжжя, Україна, а сама вартість товару в розмірі 72 261,12 долар США відповідає заявленій позивачем митній вартості товару в додатковій митній декларації IM40ДТ №UA110170/2021/000150 від 24.03.2021 в розмірі 72 261,12 долар США.

Також судом першої інстанції було встановлено, що позивач відповідно до платіжного доручення №91JBKLKC від 04.12.2020 перерахував на користь продавця в рамках контракту 11 825,00 доларів США, з яких 11 825,00 доларів США було перераховано за спірний товар, відповідно до платіжного доручення №94JBKLKC від 10.12.2020 перерахував 5 900,00 доларів США, з яких 5 900,00 доларів США було перераховано за спірний товар, відповідно до платіжного доручення №97JBKLKC від 21.12.2020 перерахував 4 100,00 доларів США, з яких 4 100,00 доларів США було перераховано за спірний товар, відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті №3 від 12.02.2021 перерахував 12 836,12 доларів США, з яких 12 836,12 доларів США було перераховано за спірний товар, відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті №4 від 23.02.2021 перерахував 13 500,00 доларів США, з яких 13 500,00 доларів США було перераховано за спірний товар, відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті №5 від 03.03.2021 перерахував 14 100,00 доларів США, з яких 14 100,00 доларів США було перераховано за спірний товар та відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті №6 від 05.03.2021 перерахував 10 000,00 доларів США, з яких 10 000,00 доларів США було перераховано за спірний товар, що також підтверджується наданою позивачем відповідачу оборотно-сальдовою відомістю позивача по рахунку бухгалтерського обліку 632 за період із 01.01.2021 по 25.03.2021, згідно з якою кредиторська заборгованість позивача перед продавцем була погашена відповідно до вищезазначених платіжних доручень наступних чином: 21 825,00 доларів США в періоді до 31.12.2020 включно; 50 436,12 доларів США в періоді з 01.01.2021 по 25.03.2021.

Також суд першої інстанції вірно взяв до уваги, що в листі позивача №2503/21-01 від 25.03.2021 позивач повідомив відповідачу про відсутність у нього каталогів, прайс-листів виробника товару й висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини.

Ненадання документів, які відсутні в декларанта, не свідчить про неналежне виконання вимог митниці надати додаткові документи та в цілому не може свідчити про наявність розбіжностей у наданих документах.

З урахуванням доводів митного органу, що слугували підставою для відмови у визнанні митної вартості, заявленої позивачем, суд дійшов вірного висновку, що відповідач не довів, що позивачем було заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість імпортованого товару, та що в документах, поданих позивачем до митного оформлення, були відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янський Пух України» до Запорізької митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картку відмови в прийнятті митної декларації залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції в строк, передбачений ст. 329 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 18 травня 2022 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш