Справа № 560/18003/21
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2022-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
іменем України

18 травня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду із позовом до Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просив:

- визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень - тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки - полковника Володимира Гучка щодо винесення наказу військового комісара Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (з основної діяльності) №59 від 26.07.2021 "Про результати проведення службового розслідування", яким командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення - "ДОГАНА", та скасувати наказ військового комісара Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (з основної діяльності) №59 від 26.07.2021 "Про результати проведення службового розслідування", яким командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення - "ДОГАНА".

Ухвалою суду від 13.12.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

На виконання ухвали суду, позивач подав заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду. Вказав, що наказ №59 "Про результати проведення службового розслідування", яким ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення - "ДОГАНА" було винесено 26.07.2021 року, однак позивача про проведення службового розслідування ніхто не повідомляв, і відповідно вищезазначений наказ для ознайомлення не надавався.

10.11.2021 року було отримано відповідь на адвокатський запит щодо надання належним чином завірених копій матеріалів службової перевірки, що послужили накладенню ОСОБА_1 , дисциплінарного стягнення догана, відповідно до наказу №59 від 26.07.2021 року. Тому вказує, що позивачу стало відомо про притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення - "ДОГАНА" лише після отримання відповіді на адвокатський запит, а саме 10 листопада 2021 року.

Відповідно до ухвали від 29.12.2021, суд відкрив провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 30.03.2022 позовну заяву ОСОБА_1 , залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

На виконання ухвали суду, 12.04.2022 позивач подав заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду. Вказав, що про "АКТ про відмову від ознайомлення з наказом військового комісара Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки "Про результати проведення службового розслідування" від 26.07.2021 року №59" від 27.07.2021 року позивачу стало відомо лише після отримання відповіді на адвокатський запит, також зазначено, що даний акт позивачу особисто доведено не було, а від ознайомлення з наказом №59 від 26.07.2021 року позивач не відмовлявся, і ніхто його про існування даного наказу не повідомляв.

Ухвалою суду від 14.04.2022 визнано неповажними підстави, вказані позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду. Продовжено ОСОБА_1 встановлений ухвалою суду від 30.03.2022 процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій зазначити інші підстави для його поновлення, протягом десяти днів з моменту отримання даної ухвали суду.

Відповідно до телефонограми №тф-8839/22 представника позивача повідомлено про продовження строку на усунення недоліків.

Частинами 1, 2 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Встановлений ст. 122 КАС України, строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що процесуальне законодавство пов`язує початок перебігу строку на звернення до адміністративного суду з моментом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 120 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Суд також зазначає, що доказами того, що особа знала про порушення своїх прав є не тільки її дії, спрямовані на захист порушених прав, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що підставою для звернення з даним позовом до суду стали протиправні, на переконання позивача, дії відповідача щодо накладення на позивача дисциплінарного стягнення, відповідно до наказу

Відповідачем було подано до суду відзив, в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовлявся від ознайомлення із оскаржуваним наказом, про що було складено Акт про відмову від ознайомлення з наказом військового комісара Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки "Про результати проведення службового розслідування" від 26.07.2021 №59. Відповідний акт датований 27.07.2021, згідно із яким ОСОБА_1 було оголошено текст наказу та запропоновано особисто ознайомитись з наказом військового комісара Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 26.07.2021 №59 "Про результати проведення службового розслідування", від чого він відмовився не пояснивши мотиви своєї відмови.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи може поновити пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Пропущений процесуальний строк може бути поновлений, якщо суд визнає причини його пропуску поважними.

При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, в тому числі звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Судом також враховується, що в аспекті викладених обґрунтувань щодо наявності підстав для поновлення пропущеного строку, його порушення було занадто тривалим, хоча об`єктивно для позивача були створені обставини, які дозволяли забезпечити можливість вчасно поставити перед судом питання щодо оцінки правомірності дій відповідача. Оскільки позивачем не був реалізований процесуальний інтерес до судового захисту своїх прав, суд не встановив жодних об`єктивних та непереборних обставин, які унеможливлювали б для позивача звернення з позовом до суду вчасно.

Підсумовуючи викладене, слід зазначити, що намір захистити у судовому порядку порушені права має реалізовуватись у чіткій відповідності до вимог процесуального закону і має бути наслідком добросовісних дій позивача.

Отже, за наведених обставин та з огляду на ненадання позивачем будь-яких належних доказів на підтвердження поважності причини пропуску строку звернення до суду, викладені позивачем обставини у позовній заяві не можуть бути визнані поважними, оскільки такі причини не носять ознак об`єктивності та непереборності безпосередньо для позивача, а реалізація останнім права на судовий захист невід`ємно пов`язана зі строками, в межах яких позивач може звернутися до суду за захистом свого права.

Будь-яких інших підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду із даним позовом, які є поважними, позивачем не вказано.

При вирішенні процесуального питання щодо дотримання строків звернення до суду суд також враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, у справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії" Суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У Справі "Пономарьов проти України" Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Також прецедентна практика Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" та "Круз проти Польщі" виходить з того, що реалізуючі п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України визначено, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовну заяву позивачем подано без додержання вимог КАС України, а тому суд вважає за необхідне адміністративний позов залишити без розгляду.

Керуючись частиною 3 статті 123, статтями 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 до Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя П.М. Майстер