Справа № 208/6767/21
Суддя: Івченко Т. П.
Дата ухвалення: 2022-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 208/6767/21
№ провадження 2-а/208/26/22
22 квітня 2022 р. г. Днепродзержинск
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого, судді Івченко Т.П.,
при секретарі Задьори В.І.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м. Кам`янське Дніпропетровської області, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, поліцейського СРПП ВП № 1 Кам`янського районного управління поліції капрала поліції Малої Єлизавети Ігорівни «про скасування постанови про адміністративне правопорушення», -
1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
04 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовом до Поліцейського СРПП ВП № 1 Кам`янського районного управління поліції капрала поліції Малої Єлизавети Ігорівни «про скасування постанови про адміністративне правопорушення», в якому просить суд:
- визнати протиправними дії відповідача - капрала поліції Малої Єлизавети Ігорівни та скасувати постанову про накладення. адміністративного стягнення в розмірі 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 копійок, щодо ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАБ № 030503 від 28.07.2021 року передбаченого ч.8 ст.121 КУпАП;
- стягнути суму судового збору в розмірі 454 грн. 00 коп. з поліцейського СРПП ВП № 1 Кам`янського районного управління поліції капрала поліції Малої Єлизавети Ігорівни.
В обґрунтування позову зазначає, що 28 липня 2021 року він, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Renault G Laguna номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений на проспекті Дружби народів м. Кам`янське Дніпропетровської області поліцейським СРПП ВП № 1 Кам`янського районного управління поліції капралом поліції Малою Єлизаветою Ігорівною, якою винесено відносно нього постанову серії БАБ № 030503 від 28 липня 2021 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Відповідно до зазначеної вище Постанови, він, ОСОБА_1 , визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч.8 ст.121 КУпАП. Як зазначено в оскаржуваній постанові: «20.07,2021 року о 14 год.00 хв. в м. Кам`янське водій легкового автомобіля іншої держави Литви Renault G Laguna номерний знак НОМЕР_1 , здійснював перевезення пасажирів, чим порушив вимоги п.3 ч.5 ст.380 Митного кодексу України, тобто, використовував ТЗ для цілей підприємницької діяльності для отримання доходів» та накладено на мене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.
Після надання ним для огляду документів: посвідчення водія НОМЕР_2 категорії В від 08.05.20.15 року, страхового полісу № 205158447, зареєстрованого в єдиній базі даних 27.07.2021 року страховою компанією ПрАТ СК «ПЗУ Україна», договору доручення № 70/9 від 10.06.2020 року з ТОВ «Енелайз» щодо декларування в митних органах України транспортного засобу, що переміщується через митний кордон України та проведення інших дій пов`язаних з повним митним оформленням ТЗ, капрал поліції ОСОБА_2 , не слухаючи пояснень позивача щодо дії закону 1402-ІХ від 15.05.2021 року Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України, щодо податків і зборів, інших обов`язкових платежів, об`єктом оподаткування якими є транспортні засоби», склала постанову про адміністративне правопорушення в службовому автомобілі.
Не зважаючи на оспорювання, заперечення та пояснення позивача, поліцейським СРПП ВП № 1 Кам`янського районного управління поліції капралом поліції Малою Є.І. винесено відносно нього постанову серії БАБ № 030503 від 28.07.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не а автоматичному режимі передбаченого частиною 8 стати 121 КУпАП, а саме: керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспорт ний засіб передано у володіння, користування та розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.
Але, жодного, підтвердженого доказу, на підставі якого встановлена наявність або відсутність факту щодо здійснення позивачем перевезення пасажирів, що має значення для правильного вирішення справи відповідачем надані та доведені позивачу не були. Окрім постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 030503 відповідачем ніякого іншого процесуального документа надано не було. Також, посилання на докази, які підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення, винесена постанова не містить. Після вручення позивачу Постанови серії БАБ № 030503 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідач на запитання позивача, чому йому не роз`яснені права, другим поліцейським, який знаходився в поліцейському автомобілі старшим лейтенантом поліції Назаренко Є.О. було зачитано текст на зворотній сторінці Постанови, зокрема, стаття 63 Конституції України.
Частиною 5 ст. 258 КУпАП встановлено: якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 1853 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Верховний Суд у своїй постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
Закон України «Про автомобільний транспорт» визначає ознаки таксі, як легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем, який встановлюється на даху автомобіля, діючим електронним таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому куті лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо справляння податків і зборів, інших обов`язкових платежів, об`єктом яких є транспортні засоби» № 1402-ІХ від 15,05.2021 року, введений в дію 15.06.2021 року яким доповнено пунктом 77 підрозділ 2 та зазначено: тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо справляння податків і зборів, інших обов`язкових платежів, об`єктом яких є транспортні засоби », за умови дотримання положень, передбачених пунктом 9 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України, базою оподаткування податком операцій її ввезення на митну територію України транспортних засобів особистого користування, що були використанні та з року випуску яких минуло більше п`яти років, які класифікуються за товарними позиціями 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни) згідно з УКТ ЗЕД та станом на 31 грудня 2020 року перебували у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту, є сума акцизного податку, нарахованого відповідно до п.36 підрозділу 5 цього розділу.
Вважає, дії відповідача - Кам`янського районного управління поліції капрала поліції Малої Єлизавети Ігорівни щодо складання постанови серії БАБ № 030503 від 28.07.2021 року про накладення адміністративного стягнення в розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 копійок, відносно нього, ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі передбаченого ч.8 ст. 121 КУпАП протиправними та просить скасувати постанову серії БАБ № 030503 від 28.07.2021 року, а також покласти судові витрати на відповідача.
Крім того позивачем було надано пояснення, які були долучені до матеріалів справи, де він зазначив, що 28.07.2021 року, він, ОСОБА_3 керував автомобілем Renault G Laguna номерний знак НОМЕР_1 та був зупинений екіпажем поліцейських: інспектором СРПП ВП № 1 КРУП старшим лейтенантом поліції Назаренко Євгеном Олеговичем та капралом поліції Малою Єлизаветою Ігорівною. Даним екіпажем на нього було складено два адміністративних документа: протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 489843 інспектором СРПП ВП №1 КРУП старшим лейтенантом поліції Назаренко Є.О., в якому зазначено, що 28.07.2021 року о 13:40 год., водій легкового автомобіля Renault G Laguna номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 здійснював перевезення пасажирів, тобто здійснював провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів на таксі без отримання ліцензії на провадження господарської діяльності, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.164 КУпАП та, постанову серії БАБ № 030503 від 28.07.2021 року капралом поліції Малою Є.І. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі в якій зазначено, що 28.07.2021 року о 14 год.00 хв. в м. Кам`янське водій легкового автомобіля іншої держави Литви Renault G Laguna номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , здійснював перевезення пасажирів, чим порушив вимоги п.3 ч.5 ст.380 Митного кодексу України, тобто, використовував ТЗ для цілей підприємницької діяльності для отримання доходів та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.
При розгляді адміністративної справи № 209/2952/21 відносно позивача, 24 вересня 2021 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області було винесено Постанову Іменем України, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення за ст..164 КУпАП, якою встановлено, що факт вчинення ОСОБА_4 господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки свідків, які б могли підтвердити факт вчинення ОСОБА_4 господарської діяльності з перевезення пасажирів, окремих пояснень до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_5 долучено не було, тобто належні докази здійснення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення - відсутні. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
Під час складання вказаних протоколу та постанови про вчинення адміністративного правопорушення почав діяти Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо справляння податків і зборів, інших обов`язкових платежів, об`єктом яких є транспортні засоби» № 1402-ІХ від 15.05.2021 року, введений в дію 15.06.2021 року яким доповнено пунктом 77 підрозділ 2, згідно якого тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо справляння податків і зборів, інших обов`язкових платежів, об`єктом яких є транспортні засоби », за умови дотримання положень, передбачених пунктом 9 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України, базою оподаткування податком операцій й ввезення на митну територію України транспортних засобів особистого користування, що були використанні та з року випуску яких минуло більше п`яти років, які класифікуються за товарними позиціями 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни) згідно з УКТ ЗЕД та станом на 31 грудня 2020 року перебували у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту, є сума акцизного податку, нарахованого відповідно до п.36 підрозділу 5 цього розділу.
Легковий автомобіль Renault G Laguna був зареєстрований позивачем, ОСОБА_6 у Заводському районі м. Кам`янське Дніпропетровської області від 12.10.2021 року за реєстраційним номером НОМЕР_3 .
У зв`язку з чим просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник Відповідача Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області К.В. Сидоренко у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але скористався своїм правом та на адресу суду направив Відзив на позов, в якому зазначив, що До Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області із Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла копія ухвали Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.11.2021 по справі № 208/6767/21 про відкриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_5 до Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області (далі - Кам`янське РУП), поліцейського СРПП ВП № 1 Кам`янського РУП капрала поліції Малої Єлизавети Ігорівни «Про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення». Позовні вимоги щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 28.07.2021 серії БАБ № 030503 вважає необґрунтованими входячи з наступного.
Так, у відношенні ОСОБА_1 поліцейським СРПП ВП № 1 Кам`янського РУП капралом поліції Малою Є.І. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 030503 від 28.07.2021 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 8 статті 121 КУпАП України.
Згідно п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а також регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасникам та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Статтею 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського прядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, у тому числі передбачених ч. 8 ст. 121 КУпАП.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Згідно ч. 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Як вбачається зі змісту адміністративного позову ОСОБА_5 у відношенні до нього поліцейським СРПП ВП № 1 Кам`янського РУП капралом поліції Малою Єлизаветою Ігорівною складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 030503 від 28.07.2021 року та зафіксовано, що 28.07.2021 року об 14:00 год. по пр. Дружби Народів, м. Кам`янське водій легкового автомобілю іншої держави (Литви) «Renault G Laguna» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 здійснював перевезення пасажирів, чим порушив вимоги п. 3 ч. 5 ст. 380 Митного кодексу України, тобто використовував транспортний засіб для цілей підприємницької діяльності для отримання доходів, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 8 ст. 121 КУпАП.
Згідно п. 3 ч. 5 ст. 380 Митного кодексу України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.
Відповідно до ч. 8 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, та тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, вважаємо, що у діях ОСОБА_5 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП.
При цьому, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 256 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вважаємо, що постанова про адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 030503 від 28.07.2021 року відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.
Водночас, вважаємо, що постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 030503 від 28.07.2021 року складена з дотриманням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.
Таким чином, вважаємо, що постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 28.07.2021 серії БАБ 030503 складена з дотриманням та у відповідності до норм чинного законодавства, а тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у своїх письмових поясненнях просив суд розглянути справу без його участі з урахуванням наданих доказів позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с.80-81).
Представник Відповідача Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області К.В. Сидоренко у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, 20.02.2022 року через канцелярію суду надала заяву в якій просила розглянути справу без участі їх представника (а.с.68).
Відповідач поліцейська СРПП ВП № 1 Кам`янського РУП капрал поліції Мала Єлизавета Ігорівна, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, не скористалася своїм правом та на адресу суду Відзив на позов не направила.
2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
04 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовом до Поліцейського СРПП ВП № 1 Кам`янського районного управління поліції капрала поліції Малої Єлизавети Ігорівни «про скасування постанови про адміністративне правопорушення» (а.с.2-4).
04 серпня 2021 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, адміністративну справу № 208/6767/21 передано до провадження судді Івченко Т.П. (а.с.15).
09 серпня 2021 року Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Івченко Т.П. позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху (а.с.16-17)..
11 листопада 2021 року на виконання Ухвали судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Івченко Т.П. від.09.08.2021 року, позивачем ОСОБА_1 через канцелярію суду подано заяву про усунення недоліків (а.с.20) та уточнений адміністративний позов (а.с.21-26).
16 листопада 2021 року Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Івченко Т.П. відкрито провадження в адміністративній справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням) сторін (а.с.37-38).
17 грудня 2021 року позивачем через канцелярію суду подано клопотання про доручення до матеріалів справи копії постанови № 209/2952/21 від 24.09.2021 року, копії свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 від 12.10.2021 року, копію форми МД-2 митної декларації, копії квитанції № 2Р81-454А-69ХМ-В8М1 від 07.10.2021 року, які були долучені до матеріалів справи (а.с.48, 49-52).
21 лютого 2022 року від позивача ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшла заява про відкладення розгляду справи (а.с.62).
21 лютого 2022 року від Відповідача Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області К.В. Сидоренко через канцелярію суду надійшов Відзив на позовну заяву (а.с.63-66) та заява в якій представник просить розглянути справу без участі їх представника (а.с.68).
14 березня 2022 року від позивача ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшла заява про відкладення розгляду справи (а.с.73).
17 квітня 2022 року від позивача ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшли письмові пояснення, які були долучені до матеріалів справи (а.с.80-81).
Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотання однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Згідно ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження .
Відповідно до вимог ст. 162 КАС України, відповідачу було встановлено строк в шість днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.
Відповідач Кам`янське районне управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області скористалося своїм правом та на адресу суду направило Відзиву на позов.
Відповідач поліцейська СРПП ВП № 1 Кам`янського РУП капрал поліції Мала Єлизавета Ігорівна не скористалася своїм правом та на адресу суду Відзив на позов не направила.
На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Судом встановлено, що поліцейським СРПП ВП № 1 Кам`янського РУП капралом поліції Малою Єлизаветою Ігорівною складено постанову серії БАБ № 030503 від 28.07.2021 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 8 ст. 121 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 8500,00 грн. (а.с.8).
Згідно Постанови, 28.07.2021 року об 14:00 год. по пр. Дружби Народів, м. Кам`янське водій легкового автомобілю іншої держави (Литви) «Renault G Laguna» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 здійснював перевезення пасажирів, чим порушив вимоги п. 3 ч. 5 ст. 380 Митного кодексу України, тобто використовував транспортний засіб для цілей підприємницької діяльності для отримання доходів (а.с.8).
Відповідно до Договору доручення № 70/9 від 10.06.2020 року укладено між позивачем та ТОВ «Енелайз» позивач доручає ТОВ «Енелайз» декларування в митних органах України транспортного засобу «Renault G Laguna» номерний знак НОМЕР_1 , що переміщується через митний кордон України (а.с.9-12).
Страховим полісом № 205158447, зареєстрованого в єдиній базі даних 27.07.2021 року страховою компанією ПрАТ СК «ПЗУ Україна», застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника транспортного засобу «Renault G Laguna» номерний знак НОМЕР_1 (а.с.13).
Як вбачається з посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 08.05.2015 року у позивача ОСОБА_1 відкрита категорії В з 08.05.2015 року (а.с.14).
Згідно Постанови № 209/2952/21 Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.09.2021 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1ст.164 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с.49).
Легковий автомобіль Renault G Laguna був зареєстрований позивачем, ОСОБА_6 у Заводському районі м. Кам`янське Дніпропетровської області від 12.10.2021 року за реєстраційним номером НОМЕР_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 від 12.10.2021 року (а.с.50).
Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 030503 від 28.07.2021 року протиправною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП.
Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові серії БАБ № 030503 від 28.07.2021 року, посилаючись на не порушення ним правил дорожнього руху та відсутність складу адміністративного правопорушення, скористувався своїм правом і звернувся до суду з захистом свого порушеного права.
4. Мотиви, з яких виходить суд при вирішенні спору та застосовані норми права.
Наведене свідчить про публічно-правовий спір з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабміну від 10.10.2001 року № 1306.
Відповідно дост.1 Закону України "Про дорожній рух" цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.
Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із вимогами чинного законодавства.
Згідно зі статтею 14 Закону України від 30 червня 1993 року N 3353-XII "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Статтею 16 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.
Відповідно до п.30.1 Правил дорожнього руху власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.
Як встановлено ст. 31 Закону України "Про дорожній рух", транспортні засоби, їх складові частини і комплектуючі вироби, що ввозяться на територію України, підлягають перевірці на відповідність обов`язковим вимогам або повинні мати сертифікат, виданий уповноваженим на це Секретаріатом ЄЕК ООН Адміністративним органом по сертифікації дорожніх транспортних засобів. Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.
Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам. Транспортні засоби, зареєстровані відповідними органами іноземних держав, які ввезені на територію України та перебувають під митним контролем, підлягають вивезенню або поміщенню в інший митний режим у строки, визначені законодавством з питань державної митної справи. Особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України встановлені ст. 380 Митного кодексу України.
Згідно з ч. 5 ст. 380 Митного кодексу України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.
Адміністративна відповідальність за ч. 8 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.
Об`єктом правопорушень, передбачених зазначеною статтею є суспільні відносини у сфері здійснення митного контролю щодо транспортних засобів, ввезених на територію України.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: 1) порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту транспортного засобу, ввезеного на територію України; 2) використання транспортного засобу, ввезеного на територію України, для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; 3) передання транспортного засобу, ввезеного на територію України, у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.
Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених цією статтею, характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.
Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.8 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є особа, яка вчинила хоча б одне із зазначених вище діянь.
Суд зазначає, що аналіз наведених норм у сукупності та в контексті запровадження заборони керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, та цілей Закону України "Про дорожній рух", свідчить, що порушення вказаної заборони, посягає на безпеку дорожнього руху, отже адміністративне правопорушення передбачене ч.8 ст.121 КУпАП є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).
Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частина восьма статті 121).
Таким чином, до компетенції органів Національної поліції належить розгляд справ про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, і накладати адміністративні стягнення на місці зупинки транспортного засобу.
За положеннями статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також засувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом статті 31 Закону "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 вказаного Закону, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Як видно зі змісту статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з частиною 4 статті 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Частинами 2, 3, 4 статті 283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм викладених в частині 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею78 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається з матеріалів справи, 28.07.2021 року ОСОБА_3 керував автомобілем Renault G Laguna номерний знак НОМЕР_1 та був зупинений екіпажем поліцейських: інспектором СРПП ВП № 1 КРУП старшим лейтенантом поліції Назаренко Євгеном Олеговичем та капралом поліції Малою Єлизаветою Ігорівною.

Після зупини відносно позивача було складено два адміністративних документа:

протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 489843 від 28.07.2021 року в якому зазначено, що 28.07.2021 року о 13:40 год., водій легкового автомобіля Renault G Laguna номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 здійснював перевезення пасажирів, тобто здійснював провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів на таксі без отримання ліцензії на провадження господарської діяльності, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП

та постанова серії БАБ № 030503 від 28.07.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі в якій зазначено, що 28.07.2021 року о 14 год.00 хв. в м. Кам`янське водій легкового автомобіля іншої держави Литви Renault G Laguna номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , здійснював перевезення пасажирів, чим порушив вимоги п.3 ч.5 ст.380 Митного кодексу України, тобто, використовував ТЗ для цілей підприємницької діяльності для отримання доходів та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, але жодного, підтвердженого доказу, на підставі якого встановлена наявність або відсутність факту щодо здійснення позивачем перевезення пасажирів, що має значення для правильного вирішення справи відповідачем надані не були, окрім постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 030503 відповідачем ніякого іншого процесуального документа, або будь-якого іншого доказу до Відзиву долучено не було.

Крім того Постановою № 209/2952/21 від 24 вересня 2021 року Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст..164 КУпАП, та вказано, що факт вчинення ОСОБА_4 господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки свідків, які б могли підтвердити факт вчинення ОСОБА_4 господарської діяльності з перевезення пасажирів, окремих пояснень до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_5 долучено не було, тобто належні докази здійснення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення - відсутні. Постанова набрала законної сили 05.10.2021 року та є чинною на теперішній час.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, дана норма визначає преюдиційні підстави звільнення осіб, які беруть участь у справі, від доказування обставин з метою досягнення процесуальної економії за наявності цих підстав у суду не буде необхідності досліджувати докази для встановлення певних обставин, що узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові КАС ВС від 15.10.2019 по справі №813/8801/14.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини, в рішеннях у справах "Малофєєва проти Росії" та "Карелін проти Росії" зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Суд також враховує позицію, вказану у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Відповідно до статті 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП, ст. 280 КУпАП закріплено обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Європейський суд з прав людини, судова практика якого в силу приписів статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, в рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.12.2019р. у справі за №724/716/16-а, Верховний Суд виклав правовий висновок, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Згідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Згідно ч. 3 ст. 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Відповідно до ст.ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, перевіривши оскаржувану постанову за критеріями, встановленими частиною 2 статті 2 КАС України, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення було прийнято не на підставі і не у спосіб, що визначений Конституцією і законами України, що тягне за особою невідповідність іншим критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, оскільки при розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є склад правопорушення, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного позовні вимоги позивача щодо скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі є обґрунтованими та доведеними, і цій частині вони підлягають задоволенню.

5. Розподіл судових витрат

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Суд, урахувавши положення ст. 139 КАС України щодо правил розподілу судових витрат, вирішивши питання, регламентовані п.п. 1-4 ч.9 цієї ж статті, як то, чи пов`язані судові витрати з розглядом справи, чи є їх розмір обґрунтованим та пропорційним до предмет спору, поведінку сторін під час розгляду справи, зокрема, наявність безпідставних тверджень з їх боку, при розподілі судових витрат, які у цьому випадку складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із залученням експерта, виходив із наступного.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було сплачено судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 454,00 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.22.19287971.1 від 04 серпня 2021 року, таким чином, судові витрати на суму 454,00 грн., підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 121 ч.8, 251, 268, 283-284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77,78, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, поліцейського СРПП ВП № 1 Кам`янського районного управління поліції капрала поліції Малої Єлизавети Ігорівни «про скасування постанови про адміністративне правопорушення» задовольнити частково.

Постанову серії БАБ № 030503 від 28.07.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі якою на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч.8 ст. 121 КУпАП закрити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Кам`янське районне управління поліції ГУНП України Дніпропетровській області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідачі:

Кам`янське районне управління поліції ГУНП України Дніпропетровській області, , юридична адреса: 51931, місто Кам`янське Дніпропетровської області, проспект Аношкіна № 7/42.

Поліцейська СРПП ВП № 1 Кам`янського районного управління поліції капрал поліції Мала Єлизавета Ігорівна, юридична адреса: 51931, місто Кам`янське Дніпропетровської області, вулиця Харківська, буд. № 59.

Судья Івченко Т. П.