Справа № 607/1633/22
Суддя: Стельмащук П. Я.
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2022 Справа №607/1633/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Стельмащука П.Я., за участі секретаря судового засідання Бойко А.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Уманського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Уманського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 16.01.2022 серії БАБ №633636, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення в розмірі 170,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що згідно оскаржуваної постанови, 16.01.2022 о 09.45 год. позивач на а/д Київ Одеса перевозив пасажирів по маршруту Маріуполь Свиноуйсьце протяжністю понад 500 км одним водієм чим порушив вимоги Закону України «Про автомобільний транспорт». Із вказаною постановою позивач не погоджується, вважає, що висновки, зазначені у ній, не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджені належними та допустимими доказами. Жодних порушень Закону України «Про автомобільний транспорт» він не допускав, так як він, як водій здійснював перевезення пасажирів за вказаним маршрутом від міста Черкаси до міста Умань, де відбулася заміна транспорту та водіїв. Крім того він не є належним суб`єктом інкримінованого йому адміністративного правопорушення, оскільки є найманим працівником та працює у ФОП ОСОБА_2 , який здійснює міжнародні регулярні перевезення пасажирів на підставі дозволу та в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт» як перевізник повинен притягується до відповідальності. Також в порушення процесуальних норм інспектором в оскаржуваній постанові не вказано санкцію статті, яка передбачає відповідальність за вчинення даного правопорушення. Таким чином висновки інспектора не відповідають дійсним обставинам справи постанова є незаконною і не обґрунтованою, складена за відсутності доказів, тому є такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.02.2022 позовну заяву залишено без руху.

На виконання вказаної ухвали 31.03.2022 позивачем усунуто недоліки.

Ухвалою судді від 04.04.2022 відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача Магац О.В. в судове засідання не з`явилися, представник звернувся до суду із заявою, у якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач Уманське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області відзиву на позов не подало, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечило, хоча про дату, час та місце розгляду повідомлялось належним чином.

Зважаючи на встановлені законом строки розгляду справи, враховуючи вимоги ст.205 КАС України, суд вважає за можливе розгляд справи провести без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши позовну заяву та наявні у ній письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних міркувань.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №633636 складеної 16.01.2022 інспектором СРПП ВПД №2 Уманського РУП капітаном поліції Пташником Віктором Васильовичем, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий по АДРЕСА_1 , керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz 413 CDI», р.н. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_2 , 16.01.2022 о 09 год. 45 хв. на а/д Київ Одеса перевозив пасажирів по маршруту Маріуполь Свиноуйсьце протяжністю понад 500 км одним водієм, чим порушив вимоги Закону України «Про автомобільний транспорт».

До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

Відповідно до завдання адміністративного судочинства, визначеного у ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Одним із завдань поліції, визначеним у п. 1 ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», є надання поліцейських послуг у сфері забезпечення публічної безпеки і порядку.

Згідно з положеннями п. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 8 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Частиною 1 ст. 222 КУпАП передбачене повноваження органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, передбачені в тому числі ст. 121-2 КУпАП.

Положення ч. 2 ст. 222 КУпАП уповноважують працівників органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення від імені органів Національної поліції.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 258 КУпАП «Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції…», у такому випадку уповноваженими посадовими особами «… на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.».

Наведені положення законодавства, якими врегульований порядок розгляду поліцейськими Національної поліції справ про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, дають змогу суду дійти висновку про те, що оскаржувана постанова була винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано. Тобто судом встановлена відповідність оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень критеріям, передбаченим п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 2 КАС України.

Разом з тим оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, винесена відповідачем необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Так, згідно ч.10 ст.35 Закону України «Про автомобільний транспорт» на автобусні маршрути протяжністю понад 500 км у рейс повинні направлятися два водії.

Водієм в розумінні ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» є особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Автобусний маршрут - шлях проходження автобуса між початковим та кінцевим пунктами з визначеними місцями на дорозі для посадки (висадки) пасажирів (ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

За перевезення водіями пасажирів на автобусному маршруті протяжністю понад п`ятсот кілометрів одним водієм настає адміністративна відповідальність за ч.3 ст.121-2 КУпАП у виді накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В контексті наведеного, суд вважає за необхідне зазначити, що не бере до уваги доводи позивача стосовно того, що відповідальність, передбачена ч.3 ст.121-2 КУпАП не поширюється на водіїв маршрутів, які працюють за наймом, а поширюється на самих перевізників, які здійснюють міжнародні регулярні перевезення пасажирів по маршруту на підставі дозволу, яким в даному випадку є ФОП ОСОБА_2 , оскільки позивачем не надано доказів того, що він працює у підприємця водієм і такий є автомобільним перевізником у розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт».

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення.

Однак, в оскаржуваній постанові зазначено про те, що до постанови додається відео з нагрудної камери та фото документів, однак відповідач не надав такий відеозапис суду, як і фото документів. Інших доказів, якими б підтверджувалось вчинення позивачем вищезгаданого адміністративного правопорушення, у матеріалах справи немає.

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести суду правомірність своїх дій під час складання оскаржуваної постанови та наявність у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Всупереч даним вимогам, суб`єктом владних повноважень жодного доказу в обґрунтування законності та обґрунтованості винесеної ним постанови та накладення на ОСОБА_1 штрафу, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 121-2 КУпАП до матеріалів справи не долучено.

При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні певного правопорушення, адже діючи таким чином суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 62 Конституції України встановлює, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).

З огляду на зазначене, вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.121-2 КУпАП, не доведена та не підтверджується належними доказами, що виключає притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний, зокрема, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Тому, керуючись приписами наведених норм законодавства, враховуючи, що у матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.121-2 КУпАП, що в свою чергу свідчить про відсутність правових підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо складання оскаржуваної постанови, та вважає, що постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю.

В силу вимог частини першої статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 496,20 грн. підлягає стягненню на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Уманського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №633636 від 16.01.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121-2 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 170,00 грн. - скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Уманського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 496,20 грн.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: Уманське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, місцезнаходження - вул. Європейська, 27, м. Умань.

Рішення складено та підписано 16.05.2022.

Головуючий суддяП. Я. Стельмащук