Справа № 300/24/22
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2022-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" травня 2022 р. справа № 300/24/22
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Тимощук О.Л., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовною заявою ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області,
Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області,
Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві
про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення певних дій,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі, також - позивачка, ОСОБА_1 ), 04.01.2022 звернулася в суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі, також - відповідач 1, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), у якій просить:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Івано-Франківській області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи в Яремчанському ОРПК, пізніше переведена в зав. магазином с. Ланчин, пізніше переведена в магазин №6 та орендному підприємстві «Прут» з 10.02.1989 по 21.10.2001;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області повторно переглянути заяву від 26.10.2021 із врахуванням до страхового стажу період роботи в Яремчанському ОРПК, пізніше переведена в зав. магазином с. Ланчин, пізніше переведена в магазин №6 та орендному підприємстві Прут з 10.02.1989 по 21.10.2001, і призначити пенсію за віком з 26.10.2021, здійснити нарахування та виплату пенсії.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до правил, встановлених статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також - КАС України) (а.с.21-22).
Також пунктом 4 резолютивної частини цієї ухвали витребувано у ГУ ПФУ в Івано-Франківській області належним чином оформлене обґрунтування, з посилання на відповідні докази, на підставі яких ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком.
На виконання зазначеної вимоги представницею відповідача 1 подано на електронну адресу суду 04.02.2022 письмові пояснення по справі №0900-0902-7/4493 від 04.02.2022, відповідно до яких остання вказала, що, враховуючи записи трудової книжки ОСОБА_1 та лист Архівного відділу Яремчанської міської ради, яким не підтверджено, що ОП Прут (ЗАТ Прут) є правонаступником Яремчанського ОРПК (як і не підтверджено період роботи за 1989-2001 роки), стаж з 10.02.1989 по 21.10.2001 не може бути зараховано до страхового стажу позивачки. Таким чином право на пенсію у ОСОБА_1 відсутнє (а.с.26-28).
Також представницею ГУ ПФУ в Івано-Франківській області 09.02.2022 подано до суду відзив на позовну заяву №0900-0902-7/4492 від 04.02.2022 (а.с.30-32), відповідно до якого, згідно статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років за наявності необхідного страхового стажу, зокрема, у 2021 році - 28 років. Страховий стаж згідно із наданими документами про стаж, а також даними персоніфікованого обліку становить 18 років 3 місяці 12 днів. До страхового стажу не враховано період роботи з 10.02.1989 по 21.10.2001, оскільки в трудовій книжці відсутні відомості про закінчення трудової діяльності в магазині № НОМЕР_1 та прийняття в орендне підприємство Прут. На підставі наведеного, просила суд в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.
Ухвалою суду від 16.02.2022 про залучення співвідповідачів залучено до участі у справі Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (надалі, також - відповідач 2, ГУ ПФУ в Тернопільській області) та Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві (надалі, також - відповідач 2, ГУ ПФУ в м.Києві) в якості співвідповідачів та розпочато розгляд справи спочатку (а.с.42-44).
ГУ ПФУ в м.Києві з ухвалою суду від 16.02.2022 про залучення співвідповідача ознайомилося в системі Електронний суд, відповідно до даних якої міститься відмітка щодо наявності у відповідача 3 електронного кабінету в системі Електронний суд, а також наявна відмітка про доставлення зазначеної ухвали суду від 16.02.2022 до ГУ ПФУ в м.Києві. Однак у визначений судом строк правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач 3 не скористався.
Частиною 6 статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Таким чином, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив такі обставини.
Згідно із свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_2 від 14.08.2014 позивачка змінила прізвище з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 (а.с.17).
Так, відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13-16), серед іншого:
10.02.1989 - прийнята на роботу в Яремчанський ОРПК на посаду інспектора відділу кадрів по переводу з Надвірнянського райкому ЛКСМУ (наказ №15 від 10.02.1989) - запис №10;
23.03.1990 - переведена зав. Магазином №8 с.Ланчин (наказ №15-к від 23.03.1990) - запис №11;
24.06.1996 - переведена на посаду завідуючої в магазин №6 (наказ №31 від 24.06.1996) - запис №12;
25.06.1997 - орендне підприємство Прут реорганізовано в закрите акціонерне товариство Прут (рішення міської ради від 25.06.1997 №166р) - запис №13;
22.01.1998 - переведена на посаду директора комерційного центру Яремчанка (наказ №6 від 22.01.1998) - запис №14;
21.10.2001 - звільнена з займаної посади за власним бажанням (наказ №98 від 20.10.2001) запис №15.
Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 від 14.08.2014, прізвище ОСОБА_2 змінено на ОСОБА_3 (а.с.17).
Позивачка 26.10.2021 звернулася до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Архівним відділом Яремчанської міської ради Івано-Франківської області листом №36/01.4-15 від 10.11.2021 повідомлено, що книги наказів ЗАТ Прут в архівний відділ на зберігання не поступали. Також зазначено про ненадходження на зберігання документів про реорганізацію ЗАТ Прут (а.с.10).
ОСОБА_1 24.11.2021 повторно звернулася до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії, яку відповідно до принципу екстериторіальності передано на розгляд ГУ ПФУ в м.Києві.
Не погоджуючись із діями пенсійного органу щодо відмови в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, позивачка звернулася до суду з метою захисту порушеного права.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд керується приписами Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, а також бере до уваги положення законів та підзаконних нормативно-правових актів у відповідних редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005 Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.
За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Гарантування непрацездатним громадянам України права на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій передбачено Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (надалі, також - Закон №1788-XII).
Згідно із статтею 2 Закону №1788-XII за цим Законом призначаються трудові пенсії: до яких відносяться пенсії за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (надалі, також - Закон №1058-IV).
Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом;
Відповідно до приписів статті 26 Закону №1058-IV, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.
Отже законодавством передбачені певні умови для призначення пенсії за віком: досягнення особою 60-ти річного віку, наявність не менше 28 років страхового стажу при зверненні із заявою про призначення пенсії у період з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року.
Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Абзацом 1 частини 2 статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Статтею 62 Закону №1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Аналогічне положення міститься у Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (надалі, також - Порядок №637), пунктами 1 та 2 якого визначено основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Таким чином, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки або відсутності у ній необхідних записів, які визначають право на пенсійне забезпечення.
На час розгляду справи судом, чинною є Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 №58 (надалі, також - Інструкція).
Відповідно до пункту 1.1 Загальні положення Інструкції, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Пунктами 2.2, 2.4, 2.14, 2.15 Інструкції передбачено, що до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення; у графі 3 розділу "Відомості про роботу" як заголовок пишеться повне найменування підприємства, під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу, у графі 3 пишеться: "Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво" із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду; якщо за час роботи працівника назва підприємства змінюється, то про це окремим порядком у графі 3 трудової книжки робиться запис: "Підприємство таке-то з такого-то числа перейменоване на таке-то", а у графі 4 проставляється підстава перейменування - наказ (розпорядження), його дата і номер.
Із наявних у матеріалах справи копій сторінки трудової книжки позивачки судом встановлено, що усі записи періоду роботи виконано належним чином, відповідно до вимог Інструкції, жодних виправлень, пошкоджень не містять.
При цьому, як встановлено вище на підставі записів трудової книжки ОСОБА_1 , в Яремчанське ОРПК остання прийнята 10.02.1989 на посаду інспектора відділу кадрів (запис №10); 23.03.1990 - переведена зав. Магазином №8 с.Ланчин (запис №11); 24.06.1996 - переведена на посаду завідуючої в магазин №6 (запис №12); а вже наступний запис №13, який зроблено 25.06.1997, стосується реорганізації орендного підприємства Прут у Закрите акціонерне товариство Прут. Тобто у трудову книжку позивачки не внесено запис про перейменування чи реорганізацію Яремчанського ОРПК в орендне підприємство Прут. Наведене стало підставою для висновків відповідачів, що у трудовій книжці відсутні відомості про закінчення трудової діяльності в магазині №6 та прийняття в Орендне підприємство Прут та мало наслідком незарахування до її страхового стажу періоду роботи з 10.02.1989 по 21.10.2001, що становить понад 12 років.
Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що дані трудової книжки позивачки (в частині спірного періоду роботи) містять неправдиві або недостовірні відомості, а тому зазначені відповідачем недоліки не можуть бути самостійною підставою для не зарахування вказаного періоду роботи до страхового стажу.
Також, відповідно до змісту листа Архівного відділу Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №36/01.4-15 від 10.11.2021 документи про реорганізацію ЗАТ Прут в архівний відділ на зберігання не поступали (а.с.10).
Окрім цього, у зазначеному листі вказано, що в книгах по заробітній платі є дані про нарахування заробітної плати ОСОБА_4 в 1989, 1992-1995, 1997 роках.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на її особисті права.
Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17.
Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
З урахуванням встановленого та наведеного правового регулювання суд дійшов висновку, що в спірній ситуації, за наявності в трудовій книжці чітких та однозначних записів, скріплених підписом та печаткою відповідальної посадової особи роботодавця, за вказаного вище формального порушення роботодавцем вимог щодо заповнення трудової книжки, виключно в частині невнесення відомостей про зміну найменування (реорганізацію) Яремчанського ОРПК на Орендне підприємство Прут, позбавлення позивачки права на зарахування періоду роботи з 10.02.1989 по 21.10.2001 до страхового стажу буде неспівмірним з тим порушенням вимог Інструкції, вчиненим роботодавцем та перекладатиме саме на позивачку надмірний тягар за такі дії, оскільки їх наслідком є невизнання пенсійним органом її права на пенсію за віком.
При цьому, суд звертає увагу, що ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, дії якого щодо незарахування до страхового стажу спірного періоду роботи з 10.02.1989 по 21.10.2001 оскаржує позивачка, не розглядало її заяви про призначення пенсії за віком від 26.10.2021, оскільки така заява відповідно до принципу екстериторіальності передана на розгляд ГУ ПФУ в Тернопільській області та зазначає з даного приводу наступне.
Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9).
При цьому, наявний у позивачки стаж роботи відповідає всім критеріям, необхідним для призначення пенсії за віком відповідно статті 26 Закону №1058-ІV.
Згідно з частиною 1 статті 45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 звернулася із заявою про призначення пенсії 26.10.2021 і зазначена заява була подана на розгляд до сервісного центру ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, з метою забезпечення належного та ефективного відновлення порушених прав позивачки, слід зобов`язати саме ГУ ПФУ в Івано-Франківській області врахувати до страхового стажу позивачки період роботи в Яремчанському ОРПК, пізніше зав. магазином с. Ланчин, пізніше в магазині №6 та орендному підприємстві Прут з 10.02.1989 по 21.10.2001, призначити та здійснити позивачці виплату пенсії за віком з 26.10.2021.
За наведених підстав та вказаних правових норм, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Доказів понесення сторонами будь-яких інших витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не надано, відтак підлягає стягненню на користь позивачки сплачена нею сума судового збору в розмірі 908,00 грн пропорційно з ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, ГУ ПФУ в Тернопільській області та ГУ ПФУ в м.Києві, які протиправно відмовили позивачці у призначенні пенсії за віком.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити повністю.
Вийти за межі позовних вимог.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області врахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в Яремчанському ОРПК, в магазині с. Ланчин, в магазині №6 та орендному підприємстві Прут з 10.02.1989 по 21.10.2001 та призначити пенсію за віком з 26.10.2021, здійснити нарахування та виплату пенсії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_4 , виданий 18.04.2014 Надвірнянським РВ УДМС в Івано-Франківській області;

відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, адреса: вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ - 20551088;

відповідач 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, адреса: майд. Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, ;

відповідач 3 - Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві, адреса: вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ 42098368.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.