Справа № 140/3450/22
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2022-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року ЛуцькСправа № 140/3450/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Іваничівського районного відділу державної виконавчої служби у Володимир-Волинському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Іваничівського районного відділу державної виконавчої служби у Володимир-Волинському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі відповідач), відповідно до якого просить суд:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у виключенні персональних відомостей про боржника ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників, внесених туди у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження №5812131 від 17 січня 2019 року;

2) зобов`язати відповідача виключити відомості про боржника ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників, внесених у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження №5812131 від 17 січня 2019 року.

Ухвалою від 03 травня 2022 року провадження у справі було відкрито та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін суддею одноособово, з урахуванням § 2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Позовні вимоги обґрунтовано наступним.

Позивач був боржником у виконавчому провадженні №58102131 (далі ВП №58102131), розпочатому 17.01.2019 відповідачем на підставі заяви стягувача та виконавчого листа №156/731/18, виданого Іваничівським районним судом Волинської області.

Відповідачем в процесі відкриття виконавчого провадження та вчинення виконавчих дій у ВП №58102131 персональні дані позивача були внесені до Єдиного реєстру боржників, що стверджено Інформацією з Єдиного реєстру боржників від 18.02.2022 та від 15.04.2022.

Як вбачається із «Результату пошуку виконавчих проваджень в АСВП», станом на 14.33 годину 18.02.2022, та станом на 12.59 год. 15.04.2022, ВП №58102131 в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, виконавче провадження щодо позивача має статус «Завершено».

18.02.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив без звернення до суду виключити персональні відомості про нього із Єдиного реєстру боржників у зв`язку із тим, що ВП №58102131 вже завершене, а виконавчий лист було повернуто стягувачу 18.06.2019.

Листом від 11.04.2022 за № 1736, відповідач відмовив у виключенні відомостей з Єдиного реєстру боржників, з тих підстав, що такі дії він може вчинити у двох випадках: згідно пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», коли стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа та на підставі пункту 9 частини першої статті 39 вказаного Закону, коли має місце фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Вважає таку відмову протиправною, оскільки стягувач не звертався повторно до органів виконавчої служби із заявою про стягнення з позивача будь-яких грошових коштів, що свідчить про відсутність в нього будь-яких майнових претензій щодо мене.

Також вказує, що в момент повернення оригіналу виконавчого документа стягувачу, виконавець втрачає всі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» права, якими він наділений під час здійснення виконавчого провадження, в тому числі права посилатись на статті 37 та 39 цього закону.

При цьому частина сьома статті 9 Закону України «Про виконавче провадження» чітко вказує, що відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, який обґрунтовано наступним.

16.01.2019 на адресу відділу надійшов виконавчий лист № 156/731/18 виданий 23.11.2018 року Іваничівським районним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного витрати пов`язані з його утриманням у зазначеному вищому навчальному закладі у розмірі 147022,36 грн., а також судовий збір в розмірі 2206,00 грн. ( дата набрання законної сили - 22.11.2018 року).

18.06.2019 по виконавчому провадженні №58102131 винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» - у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно частини сьомої статті 9 Закону України «Про виконавче провадження» відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувану на підставі пунктів 1, 3, 4 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

На підставі викладеного вважає, що виключення з Єдиного реєстру боржників ОСОБА_1 по виконавчому провадженні №5812131 від 17.01.2019 є неможливим, та відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження»

В судове засідання 19.05.2022 учасники справи не з`явились, хоча були належним чином повідомленні про дату час та місце розгляду справи.

Згідно приписів частини третьої статті 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відтак, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

На підставі заяви стягувача та виконавчого листа № 136/731/18 від 23.11.2018 виданого Іваничівським районним судом Волинської області відповідачем 17.01.2019 головним державним виконавцем Іваничівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинської області (на момент звернення до суду Іваничівського районного відділу державної виконавчої служби у Володимир-Волинському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)) винесено постанову ВП №58102131 про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного витрат пов`язаних з його утриманням у зазначеному вищому навчальному закладі у розмірі 147022,36 грн., а також судового збору в розмірі 2206,00 грн.

18.06.2019 головним державним виконавцем Іваничівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинської області винесено постанову ВП №58102131 про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

При цьому у вказаній постанові зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 18.06.2022, тобто на момент розгляду справи строк пред`явлення виконавчого листа № 136/731/18 від 23.11.2018 виданого Іваничівським районним судом Волинської області про стягнення з позивача коштів не закінчився.

В ході здійснення виконавчого провадження ВП №58102131 відомості про позивача було внесено до Єдиного реєстру боржників.

18.02.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив без звернення до суду виключити персональні відомості про нього із Єдиного реєстру боржників у зв`язку із тим, що ВП №58102131 вже завершене, а виконавчий лист було повернуто стягувачу 18.06.2019.

Листом від 11.04.2022 за № 1736, відповідач відмовив у виключенні відомостей з Єдиного реєстру боржників, з тих підстав, що такі дії він може вчинити у двох випадках: згідно пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», коли стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа та на підставі пункту 9 частини першої статті 39 вказаного Закону, коли має місце фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач звернувся до суду із даним позовом.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Приписами статті 9 Закону № 1404 визначено порядок та підстави включення та виключення уповноваженими органами відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників в процесі виконання рішень, що підлягають примусовому виконанню на підставі цього Закону.

Серед іншого вказаною нормою встановлено таке.

Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна (частина перша).

Реєстрація боржника в Єдиному реєстрі боржників не звільняє його від виконання рішення (частина друга).

Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження (частина п`ята).

Відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів (частина дев`ята).

Як було встановлено судом, виконавчий документ про стягнення коштів з позивача було повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37.

Відповідно до частини четвертої статті 40 Закону № 1404, у разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, арешти з майна боржника знімаються, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, про що виконавець виносить постанову, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

З аналізу наведених норм слід дійти висновку про те, що виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників не є безумовним наслідком завершення виконавчого провадження. Вчинення дій з виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників можливе лише за умови настання певних обставин, які визначено Законом № 1404, як підстави для таких дій.

Передбачені наведеною нормою обставини судом не встановлено.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність передбачених приписами статті 9 Закону № 1404 підстав для виключення відомостей про позивача з Єдиного реєстру боржників.

Водночас, наказом Міністерства юстиції України від 30.03.2022 № 1285/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31 березня 2022 року за № 370/37706, доповнено розділ III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5), новим пунктом 23, яким серед іншого передбачено таке.

За виконавчим провадженням, виконавчий документ за яким повернуто стягувачу, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників без винесення постанови про відновлення виконавчого провадження на підставі постанови про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем, яким виконавчий документ повернуто стягувачу, за заявою боржника у разі, якщо:

· при повторному пред`явленні такого виконавчого документа до примусового виконання виконавче провадження за таким виконавчим документом закінчено на підставі частини першої статті 39 Закону, а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена);

· після повернення виконавчого документа стягувачу на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця надійшла сума коштів для задоволення вимог стягувача, виконання постанов про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та за умови, що такий виконавчий документ повторно на виконання не пред`явлено;

· після повернення виконавчого документа стягувачу наявні обставини, визначені частиною першою статті 39 Закону (крім випадків, коли виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні), а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена), та виконавчого збору, який підлягав стягненню у цьому виконавчому провадженні (крім випадків, коли відповідно до статті 27 Закону виконавчий збір стягненню не підлягає);

· відомості про боржника підлягають виключенню з Єдиного реєстру боржників на підставі судового рішення.

Однак, позивачем не надано доказів, а судом в ході розгляду справи не встановлено наявності обставин, що наведені вище як підстави для виключення відомостей про позивача з Єдиного реєстру боржників.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку про відсутність передбачених чинним законодавством України, що регулює спірні правовідносини, підстав для виключення відомостей про позивача з Єдиного реєстру боржників, а відтак в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Керуючись Кодексом адміністративного судочинства України та на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ф.А. Волдінер