Справа № 200/4960/20-а
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2022-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 травня 2022 року

Київ

справа №200/4960/20-а

адміністративне провадження № К/9901/6124/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Усенко Є.А., Яковенка М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справу №200/4960/20-а за позовом Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» до Азовської митниці Держмитслужби про визнання протиправними і скасування рішень, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Азовської митниці Держмитслужби на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2021 року (головуючий суддя Гайдар А.В., судді: Блохін А.А., Міронова Г.М.),-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь» (далі - позивач, ПрАТ «МК «Азовсталь») звернулось до суду з позовом до Азовської митниці Держмитслужби (далі - відповідач, Митниця), в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA 700050/2019/000041/2 від 23 квітня 2019 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA 700050/2019/00051 від 23 квітня 2019 року.

Позов вмотивовано тим, що при митному оформленні товару - фероніобію, ПрАТ «Азовсталь» правильно визначило митну вартість товару за першим методом, на підтвердження чого було надано достатнє документальне підтвердження. Натомість, при прийнятті оскаржуваних рішень митний орган не зазначив конкретних обставин, які б викликали сумніви щодо заявленої митної вартості, не вказав ні причини неможливості перевірки розрахунку на підставі наданих позивачем документів, ні документи, надання яких змогло б усунути відповідні сумніви.

В порушення вимог розділу 3 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 11 вересня 2015 року №689 (далі - Методичні рекомендації №689), відповідач використав дані сайту ''Asian Metal". Указаний ресурс не здійснює біржову торгівлю товарами, а є лише інформаційним ресурсом, що аналізує ринкові ціни. Виявлення ціни, відмінної від задекларованої позивачем, за результатами аналізу відомостей сайту ''Asian Metal" не є підставою для витребування додаткових документів згідно з вимогами пункту 3 статті 53 Митного кодексу України (далі - МК України).

Твердження митного органу про те, що існуючий взаємозв`язок між продавцем (METINVEST INTERNATIONAL SA, Женева, Швейцарія) та покупцем (ПрАТ «МК «Азовсталь», Маріуполь, Україна) вплинув на заявлену декларантом митну вартість фероніобію є безпідставними. Так, METINVEST INTERNATIONAL SA (Швейцарія) закупив спірний товар у CBMM Europe BV (Нідерланди) за ціною 30,30 євро/кг, а позивачу продав за ціною 32,71 євро/кг. Документи, що підтверджують ці обставини надавались Митниці.

Крім того, позивач не згоден із використанням митним органом при визначенні митної вартості товару на підставі статті 64 МК України висновку ДП «Укрпромзовнішекспертизи» від 25 січня 2019 року №190. За позицією ПрАТ «Азовсталь», зазначений висновок відображає ціну товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн, що є порушенням пункту 5 частини третьої статті 64 МК України.

Ухвалою від 22 червня 2020 року Донецький окружний адміністративний суд визнав поважними причини пропуску строку звернення ПрАТ «МК «Азовсталь» до суду, поновив цей строку та відкрив провадження у справі. При вирішенні питання про поновлення пропущеного процесуального строку суд першої інстанції визнав обґрунтованими доводи позивача, що пропуск означеного строку зумовлений несвоєчасним сповіщенням ПрАТ «МК «Азовсталь» компанією ТОВ «Метінвест Шиппінг» про наявність остаточного рішення Митниці, а саме листа від 17 липня 2019 року №4999/10/05-70-66-01. Указаний лист був отриманий позивачем лише 6 травня 2020 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції на підприємстві позивача.

13 липня 2020 року Митниця подала до суду першої інстанції клопотання про залишення позову без розгляду, яке мотивувала тим, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду, встановлений частиною другою статті 122 КАС України.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання Митниці про залишення позовної заяви без розгляду.

Донецький окружний адміністративний суд рішенням від 15 вересня 2020 року (суддя Куденков К.О.) у задоволенні позову відмовив повністю.

Перший апеляційний адміністративний суд постановою від 20 січня 2021 року апеляційну скаргу ПрАТ «МК «Азовсталь» задовольнив. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року скасував та задовольнив позов. Визнав протиправними та скасував рішення про коригування митної вартості товарів № UA 700050/2019/000041/2 від 23 квітня 2019 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA 700050/2019/00051 від 23 квітня 2019 року.

Вирішуючи спір між сторонами, суди встановили, що 1 серпня 2015 року між METINVEST INTERNATIONAL SA, Швейцарія (продавець) та ПрАТ «МК «Азовсталь» (покупець) укладено контракт №089LS-02/554 на постачання фероніобію, за умовами якого кількість, ціна та технічні характеристики товару, а також його упаковка, маркування, зазначаються в специфікаціях.

Додатковими угодами № 4 від 27 грудня 2016 року, № 6 від 2 січня 2018 року, № 8 від 18 грудня 2018 року строк дії контракту №089LS-02/554 від 1 серпня 2015 року продовжувався до 31 грудня 2017 року, до 31 грудня 2018 року і до 31 грудня 2019 року відповідно.

7 січня 2019 року до контракту № 089LS-02/554 від 1 серпня 2015 року між сторонами укладена специфікація №8 на постачання товару FeNb 65 (111), FeNb 65 (112) у кількості 480 МТ +/- 10% за ціною 32,71 євро/кг чистого ніобію у сплаві на умовах CPT-Маріуполь, згідно Iнкотермс 2010.

Декларант ТОВ «Метінвест-Шиппінг» в інтересах ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» (згідно із договором доручення № 089лт/002/2012 від 22 березня 2012 року) подав митну декларацію від 23 квітня 2019 року № UА 700050/2019/002271 з метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару: фероніобію марки FeNb 65 (112) 13060 кг, ціна товару 427192,60 євро (32,71 євро/кг). Експортер Nobek B.V. (Нідерланди). Декларант розрахував митну вартість за основним методом (за ціною контракту). Також декларант повідомив, що продавець і покупець пов`язані, але ця взаємозалежність не вплинула на ціну товару.

Разом з декларацією надані: контракт №089LS-02/554 від 1 серпня 2015 року з додатковими угодами; специфікація № 8 від 7 січня 2019 року; сертифікати аналізу (якості) від 30 січня 2019 року № 24675 та № 24675А; сертифікат аналізу від 5 квітня 2019 року; пакувальний лист від 3 квітня 2019 року; рахунок-фактура (інвойс) № 115437 від 5 квітня 2019 року; автотранспортна накладна від 5 квітня 2019 року № 1902055; супровідний документ Т1 від 5 квітня 2019 року № 19NLСС85; декларація про походження товару № 114191 від 5 квітня 2019 року; розрахунок вартості товару (калькуляція) METINVEST INTERNATIONAL SA (Швейцарія) від 29 січня 2019 року (закупка ніобію 30,30 євро, витрати і маржа 2,41 євро, загальна вартість 32,71 євро); контракти між METINVEST INTERNATIONAL SA (Швейцарія) та CBMM Europe BV (Нідерланди) № 20160331 від 31 березня 2016 року та №СВ/МІ-1 від 1 серпня 2015 року - для підтвердження факту закупки товару; інвойс від 3 квітня 2019 року №90022605 від CBMM Europe BV (Нідерланди) для METINVEST INTERNATIONAL SA (Швейцарія); договір про надання послуг митного брокера №089лт/002/2012 від 22 березня 2012 року; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів № 3980390; сертифікат ваги від 5 квітня 2019 року.

Також суди встановли, що виробником товару є компанія Brasileira de Metalurgia e Mineracao (CBMM) (Бразилія).

За результатом обробки зазначеної митної декларації Митниця направила декларанту повідомлення від 23 квітня 2019 року (10:31), в якому зазначила, що орган доходів і зборів вважає, що існуючий взаємозв`язок між продавцем та покупцем вплинув на задекларовану декларантом митну вартість. Враховуючи викладене декларанту запропоновано протягом 10 календарних днів надати додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію - визначення витрат у вартісній формі на виробництво одиниці або групі товарів). Також зазначено, що для підтвердження заявленої митної вартості товару можуть бути подані інші додаткові документи: якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалося страхування - страхові документи; а також документи, що містять відомості про вартість страхування, виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.

На вказаному повідомленні міститься відмітка представника декларанта про те, що позивач не може надати наведені документи у встановлений МК України термін.

У повідомленні декларанту від 23 квітня 2019 року (11:27) Митниця зазначила, що на вимогу митного органу декларант не надав додаткові документи, а саме: копію декларації країни відправлення, виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам, а експертний висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 25 січня 2019 року № 190, який надавався при попередніх митних оформленнях за специфікацією №8 від 7 січня 2019 року до зовнішньоекономічного договору № 089LS-02/554 від 1 серпня 2015 року.

За результатами опрацювання наданих документів і експертного висновку ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 25 січня 2019 року №190 встановлені розбіжності, а саме у специфікації № 8 від 7 січня 2019 року і в комерційному рахунку від 5 квітня 2019 року №114191 зазначено ціну 32,71 євро/кг на умовах поставки СРТ Маріуполь, а згідно з указаним експертним висновком ціна складає 37,77 - 38,65 євро/кг. Відповідно до частини другої Методичних рекомендацій №689 задекларований товар розглянуто в розрізі товарів, які є об`єктом біржової торгівлі. В якості масиву інформації використано "Asian Metal" із значенням біржових котирувань з 24 грудня 2018 року по 4 січня 2019 року, за якими середнє значення ціни складає 38,638 євро/кг. Позивачу запропоновано надати додаткову інформацію щодо застосування другорядних методів визначення митної вартості товару.

На вказаному повідомленні міститься відмітка представника декларанта про відсутність інформації щодо застосування інших другорядних методів.

23 квітня 2019 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA700050/2019/000041/2, згідно з яким обрано резервний метод визначення митної вартості та зазначено, що митна вартість товару має складати 504612,28 євро за 13060 кг.

У зв`язку з наведеним Митницею виписана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 700050/2019/00051 від 23 квітня 2019 року, якою відмовлено в митному оформленні (випуску) товарів.

20 вересня 2019 року для випуску товару у вільний обіг було подано митну декларацію №UA 700050/2019/002307 з метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару, випуску товару у вільний обіг: фероніобію марки FeNb 65 (112) 13060 кг, внаслідок чого товар був випущений у вільний обіг під гарантійні зобов`язання.

Листом від 10 липня 2019 року № 322/2019-ОД ТОВ «Метінвест - Шіппінг» надало Митниці додаткові документи для підтвердження митної вартості, заявленої декларантом на фероніобій, а саме протокол тендерного комітету № 127-ФС від 10 грудня 2018 року, прайс-лист «СВММ'sPRICE LIST FOR THE 2 nd QUARTER 2019» від 15 березня 2019 року, що дійсний на 3 квартал 2019 року, що підтверджує вартість у країні-експортері ідентичних товарів, та електронне листування з представником постачальника «СВММ Europе BV 2019» щодо надання знижки (8,5%). Декларант зазначив, що згідно з наданими документами, ціна не фероніобій між METINVEST INTERNATIONAL SA (Швейцарія) та CBMM Europe BV (Нідерланди) формувалася наступним чином: від ціни прасу на FeNb 112 віднімалась знижка в розмірі 8,5%. Розмір знижки вказується в протоколі тендерного комітету № 127-ФС на постачання фероніобію, а також в електронному листування з представником постачальника СВММ Europe BV. Також наданий лист позивача № 089лс-02/2336 від 9 липня 2019 року про наявність кредиторської заборгованості компанії METINVEST INTERNATIONAL SA (Швейцарія) і витяг з програмного засобу щодо кредиторської заборгованості.

Листом №4999/10/05-70-66-02 від 17 липня 2019 року «Про рішення щодо митної вартості» відповідач повідомив про відсутність законних підстав для прийняття рішення щодо можливості застосування митної вартості заявленої декларантом, оскільки товариством не доведено право на застосування знижки в розмірі 8,5%. Зауважив, що декларант не надав: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; копію митної декларації країни відправлення. Пославшись на відомості з сайту "Asian Metal", експертний висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 25 січня 2019 року №190, а також на відомості спеціалізованого видання «Метал - Експерт. Новини ринків феросплавів» від 7 січня 2019 року № 252, відповідач не знайшов підстав для застосування митної вартості, заявленої декларантом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що можливість застосування методу визначення митної вартості за ціною договору при продажу товару між пов`язаними особами поставлена в залежність від дотримання умови відсутності впливу взаємовідносин між такими особами на рівень ціни, що підлягає сплаті. В обґрунтування своєї позиції суд першої інстанції навів постанови Верховного Суду від 19 грудня 2019 року (справа №819/1077/16), від 13 листопада 2018 року (справа №819/1047/16), в яких викладено аналогічні висновки. За таких обставин саме на декларанта покладено обов`язок із доведення митному органу того, що пов`язаність між собою продавця та покупця не вплинули на ціну імпортованого товару, на що також неодноразово вказував і Верховний Суд. За наслідками дослідження матеріалів справи суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач на стадії декларування фероніобію не подав Митниці документи, передбачені частиною вісімнадцятою статті 58 МК України. Долучені в подальшому договір між METINVEST INTERNATIONAL SA (Швейцарія) та CBMM Europe BV (Нідерланди), калькуляція ціни, прайс-лист, специфікації також не можна вважати доказом відсутності впливу взаємозв`язку між METINVEST INTERNATIONAL SA (Швейцарія) та позивачем. Суд першої інстанції зауважив, що згідно із специфікацією від 7 січня 2016 року №16 (з урахуванням змін від 7 січня 2019 року) спірний товар був безпосередньо поставлений саме ПрАТ «МК «Азовсталь». METINVEST INTERNATIONAL SA (Швейцарія) не було одержувачем товару в Україні.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, апеляційний суд вважав, що надані позивачем до митного оформлення документи в повній мірі підтверджували заявлену митну вартість товару, його кількісні та якісні характеристики. Суд апеляційної інстанції звернув увагу, що при здійсненні митного оформлення товару були відсутні обмеження, зазначені пунктами 1-4 частини першої статті 58 МК України та пункту «а» статті 1 Угоди про застосування статті VІІ Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (далі - Угода 1994 року). Про відсутність впливу існуючого взаємозв`язку між продавцем та покупцем на заявлену декларантом митну вартість свідчать дані митної декларації, у графі 9а якої зазначено, що покупець та продавець - пов`язані між собою особи, а у графі 9б указано, що цей взаємозв`язок не вплинув на ціну товару.

Не погодившись з постановою апеляційного суду, Митниця подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2021 року та залишити в силі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року.

Касаційна скарга вмотивована наступними доводами:

- апеляційний суд не врахував висновок Верховного Суду, викладений в постановах від 4 грудня 2018 року (справа №825/1973/17), від 28 лютого 2020 року (справа №825/3763/15-а), від 14 листопада 2019 року (справа №825/3799/15-а), внаслідок чого неправильно було застосовано частину вісімнадцяту статті 58 МК України при наданні оцінки впливу взаємозв`язку між позивачем та METINVEST INTERNATIONAL SA (Швейцарія) на митну вартість товару. Згідно з наведеним висновком саме на стадії декларування товару, придбаного у пов`язаної особи, декларант повинен надати митному органу докази того, що заявлена митна вартість товару є близькою до вартості операцій, які здійснювалися одночасно з або майже одночасно з операцією з оцінюваним товаром з непов`язаним покупцем ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, чи вартістю ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з статтями 62, 63 МК України. Неправильне застосування положень частини вісімнадцятої статті 58 МК України призвело до порушення приписів Угоди 1994 року;

- у постановах від 10 квітня 2020 року (справа №822/2806/15), від 29 січня 2019 року (справа №815/6827/17) Верховний Суд вказав, що сумніви митного органу у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені, зокрема порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено. Відтак, за наслідками виявлення відмінностей між вартістю поданого на митне оформлення товару та інформацією про ціни на аналогічний товар з сайту "Asian Metal" Митниця обґрунтовано сумнівалась у правильності заявленої позивачем митної вартості;

- скаржник зазначає, що на його законну вимогу позивач відмовився надати затребувані додаткові документи, зокрема експертний висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 25 січня 2019 року №190, який вже надавався при попередніх митних оформленнях. Зазначений висновок містить діапазон цін від 37,77 до 38,65 євро/кг, що підтверджує визначену Митницею вартість товару на рівні 38,638 євро/кг. Разом з тим, апеляційний суд в порушення частин другої та третьої статті 90 КАС України взагалі не надав зазначеному доказу жодної правової оцінки. Такий підхід суперечить висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року (справа №805/2942/16-а);

- Митниця наголошує, що позивач не надав банківських платіжних документів, хоча згідно з інвойсом №114191 від 5 квітня 2019 року останній день сплати сплинув 20 травня 2019 року, тоді як товар було випущено у вільний обіг під гарантійні зобов`язання строком до 17 липня 2019 року;

- також на підставі приписів статті 294 КАС України у касаційній скарзі викладено заперечення на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання Митниці про залишення позову ПрАТ «МК «Азовсталь» без розгляду. Скаржник зазначає, строк звернення до суду у цій справі має обраховуватись з дати прийняття оскаржуваних рішень - 23 квітня 2019 року. Використання позивачем права на випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобов`язання не надає йому права на обрахунок процесуального строку з 17 липня 2019 року. Лист Митниці від 17 липня 2019 року №4999/10/05-70-66-01 не є предметом оскарження у цій справі. Більш того, у постанові від 25 березня 2020 року (справа №804/1439/14) Верховний Суд вказав, що відмова у визнанні митної вартості за ціною контракту, що викладена у листі не є рішенням суб`єкта владних повноважень.

Верховний Суд ухвалою від 7 квітня 2021 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Митниці з метою перевірки доводів щодо неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права у випадку, передбаченому пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України - якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

У відзиві на касаційну скаргу позивач просив залишити її без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін як законну та обґрунтовану. Відзив вмотивовано доводами, аналогічними викладеними у позові та апеляційній скарзі.

Відповідно до частини першої статті 341 КАС України (в редакції, чинній з 8 лютого 2020 року) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлення фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною третьою статті 341 КАС України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 4-7 частини третьої статті 353, абзацом другим частини першої статті 354 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, зокрема, в частині подібності правовідносин цієї справи з правовідносинами у справах №825/1973/17, №825/3763/15-а, №825/3799/15-а, №822/2806/15, №815/6827/17, №805/2942/16-а, №804/1439/14, які були предметом розгляду Верховним Судом, на висновки з постанов у яких посилається Митниця, колегія суддів вважає, що касаційне провадження у цій справі підлягає закриттю.

Усталеною є позиція Верховного Суду, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

При цьому, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, та оцінку судами їх сукупності не можна вважати подібністю правовідносин.

Крім того, при поданні касаційної скарги на цій підставі зазначені скаржником норми права, які, на його переконання, неправильно застосовано судами, повинні врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо їх застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову та/або заперечень сторін (наприклад, з точки зору порушення їх позивачем/відповідачем).

Судами попередніх інстанцій у цій справі встановлено і це сторонами не заперечується, що ПрАТ «МК «Азовсталь» та METINVEST INTERNATIONAL SA (Швейцарія) є пов`язаними особами.

За позицією митного органу, означена обставина вплинула на правильність визначення позивачем митної вартості імпортованого товару - фероніобію. При цьому, обираючи основний метод визначення митної вартості товару, саме декларант повинен був довести, що такий взаємозв`язок не вплинув на ціну товару. Ненадання відповідних доказів у сукупністю з проведеним митним органом порівнянням ціни імпортованого товару з відомостями з сайту "Asian Metal" та експертного висновку ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 25 січня 2019 року №190 свідчить про наявність у відповідача обґрунтованого сумніву щодо правомірності обрання декларантом основного методу визначення митної вартості товару, оскільки ціна на ідентичний товар згідно з інформацією з наведених ресурсів є вищою за визначену позивачем у митній декларації. Оскільки декларант в ході проведених митних консультацій додаткових документів не надав, митним органом обґрунтовано були прийняті спірні рішення. Надані позивачем під час дії гарантійних зобов`язань документи сумнівів Митниці у правильності та достовірності заявленої митної вартості не спростували.

Натомість, позивач вважає, що існуючий взаємозв`язок між ПрАТ «МК «Азовсталь» та METINVEST INTERNATIONAL SA (Швейцарія) ніяк не вплинув на заявлену декларантом митну вартість товару. Згідно з вимогами частин тринадцятої-п`ятнадцятої статті 58 МК України митний орган повинен був надати позивачу письмові обґрунтування того, що такий вплив мав місце. При цьому відповідач при здійсненні аналізу ризиків взагалі не мав права використовувати дані сайту "Asian Metal", який не здійснює біржову торгівлю товарами, а є інформаційним ресурсом, що порівнює ринкові ціни.

Колегія суддів встановила, що на умови застосування норм матеріального права (статей 54, 58 МК України) у цій справі вплинули обставини: пов`язаності осіб продавця і покупця; використання митним органом в ході здійснення митного контролю правильності визначення митної вартості спірного товару відомостей з інформаційного ресурсу, який не здійснює біржову торгівлю таким товаром.

Врахувавши зазначені вище обставини цієї справи, колегія суддів встановила, що наведені скаржником у касаційній скарзі постанови Верховного Суду ухвалені у справах не з подібними правовідносинами.

У постанові від 13 січня 2021 року (справа №805/2942/16-а), на яку робить посилання скаржник, суди встановили, що ПрАТ «МК «Азовсталь» придбало імпортований товар у компанії "MBR Metals OU" (Естонія). Обставини пов`язаності зазначених підприємств судами не встановлювалися. Сумніви у достовірності та правильності обрахунку митної вартості митний орган вмотивував спрацюванням системи АСАУР та результатами порівняння митної вартості спірного товару з цінами на ідентичні товари, митне оформлення яких вже здійснено. Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про обґрунтованість таких сумнівів митного органу та визнав правомірним витребування додаткових документів. Водночас, декларантом запитуваних документів надано не було, що за висновками суду касаційної інстанції свідчило про правомірність оскаржуваних у наведеній справі рішень суб`єкта владних повноважень.

Скаржник у цій справі доводить, що апеляційний суд у досліджуваній справі не врахував висновку, що за наявності обґрунтованих сумнівів митний орган має право на витребування додаткових документів, ненадання яких є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості та картки відмови. Разом з тим, скаржник залишив поза увагою, що у цій справі Митниця пов`язує існуючі у неї сумніви щодо достовірності та правильності обрахунку митної вартості фероніобію саме із обставинами пов`язаності осіб ПрАТ «МК «Азовсталь» та METINVEST INTERNATIONAL SA (Швейцарія) та результатами порівняння ціни спірного товару із відомостями з сайту "Asian Metal", що не є тотожним цінам на вже оформлені митним органом товари.

Аналогічно, відсутні обставини пов`язаності осіб покупця і продавця і у наведених скаржником постановах Верховного Суду від 10 квітня 2020 року (справа №822/2806/15), від 29 січня 2019 року (справа №815/6827/17). Скаржник наводить посилання з указаних постанов, що «…митні органи мають право здійснювати правильність обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірних поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше…».

Поряд з цим касаційним судом у наведених постановах було висловлений загальний підхід, що має застосовуватися судами при оцінці правомірності прийнятих митним органом рішень за наслідками відповідного митного контролю.

Відмовляючи в задоволенні позову у справі № 822/2806/15, Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій, що митний орган мав обґрунтовані сумніви у заявленій митній вартості з огляду на відсутність у наданих товаросупровідних документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а декларант додаткових документів не надав та не підтвердив такі числові, зокрема витрати на навантаження оцінюваних товарів.

Водночас, у справі №815/6827/17 Верховний Суд погодився з висновками судів про відсутність у митного органу підстав для витребування додаткових документів, оскільки за наслідками дослідження долучених до митної декларації документів встановлено, що ціна пакування та маркування вже була включена до ціни товару за зовнішньоекономічним договором.

Колегія суддів також встановила, що після подання касаційної скарги у цій справі Верховний Суд виклав висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах. Так, у постанові від 18 листопада 2021 року (справа №200/6525/20-а) Верховний Суд погодився з висновком судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позову ПрАТ «МК «Азовсталь» до Митниці про визнання протиправними та скасування рішення коригування митної вартості товарів № UA 700050/2020/000001/2 від 9 січня 2020 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 700050/2020/00001 від 9 січня 2020 року. Суди попередніх інстанцій у наведеній справі встановили, що ПрАТ «МК «Азовсталь» також здійснювалось розмитнення товару - фероніобію, придбаного у METINVEST INTERNATIONAL SA (Швейцарія) на підставі контракту №089LS-02/554 від 1 серпня 2015 року та специфікації №8 від 7 січня 2019 року. Митна вартість товару була визначена за ціною 32,71 євро/кг. Проте, митний орган, посилаючись на наявність у нього обґрунтованих сумнівів, що взаємозв`язок між продавцем та покупцем вплинув на ціну товару, на підставі відомостей з сайту "Asian Metal" та експертного висновку ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 25 січня 2019 року №190, відкоригував митну вартість до 38,638 євро/кг.

Суд касаційної інстанції у наведеній справі вказав, що сукупність документів, долучених до митної декларації, та в подальшому наданих декларантом під час дії гарантійних зобов`язань, не містили розбіжностей, які б могли вплинути на митну вартість. Виявлена розбіжність між вартістю задекларованого особою та вартістю тотожних товарів згідно із зазначеними інформаційними ресурсами не свідчить про наявність порушень з боку декларанта та не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

При цьому Верховний Суд у справі №200/6525/20-а відкрив касаційне провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України з метою перевірки доводів Митниці про неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, викладених, зокрема, в постановах від 28 лютого 2020 року (справа №825/3763/15-а), від 14 листопада 2019 року (справа №825/3799/15-а), від 10 квітня 2020 року (справа №822/2806/15). За наслідками аналізу відповідних посилань суд касаційної інстанції дійшов висновку, що правові позиції у наведених справах пов`язані виключно з критеріями оцінки доказів та висновками, здійсненими за результатами їх дослідження, що не є свідченням застосування судами попередніх інстанцій норм права без урахування висновку, викладеного в указаних судових рішеннях.

Враховуючи висновки Верховного Суду, викладені у справі №200/6525/20-а, колегія суддів зазначає, що висновки, викладені в оскарженій постанові апеляційного суду у справі, яка розглядається, не свідчать про їх невідповідність висновкам, викладеним Верховним Судом у постановах від 28 лютого 2020 року (справа №825/3763/15-а), від 14 листопада 2019 року (справа №825/3799/15-а), від 10 квітня 2020 року (справа №822/2806/15), на яку послався скаржник у касаційній скарзі, оскільки такі висновки не є різними за змістом, але зроблені судами з урахуванням конкретних установлених фактичних обставин у справі і саме залежно від установлених обставин суди застосували відповідні норми матеріального права.

Аналогічно наведеному вище та за обставин справи, ідентичних до розглядуваної, у постановах від 11 листопада 2021 року (справа № 200/6403/20-а), від 27 січня 2022 року (справа №200/6413/20-а) Верховний Суд дійшов висновку, що наведені у касаційній скарзі постанови від 4 грудня 2018 року (справа №825/1937/17), від 10 квітня 2020 року (справа №822/2806/15), від 31 січня 2019 року (справа №815/6827/17), від 28 лютого 2020 року (справа №825/3763/15-а), від 14 листопада 2019 року (справа №825/3799/15-а) ухвалені Верховним Судом за результатами оцінки відмінних обставин справи та результатами дослідження доказів, наданих сторонами на підтвердження своїх позицій. Вказані обставини підлягають врахуванню у цій справі.

Колегія суддів також додатково зазначає про безпідставність посилань скаржника на постанову Верховного Суду від 25 березня 2020 року (справа №804/1439/14) як на підставу касаційного оскарження за пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України. Так, у справі №804/1439/14 питання пропуску позивачем строку звернення до суду взагалі не порушувалось та не було предметом розгляду суду касаційної інстанції. При цьому й у постанові від 11 листопада 2021 року (справа №200/6403/20-а) Верховний Суд дійшов висновку про її нерелевантність до спірних правовідносин. Крім того, скаржник у цій справі не скористався правом на оскарження рішення суду першої інстанції в цій частині в апеляційному порядку. Згідно з вимогами частини першої статті 308 КАС України апеляційний перегляд рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року у цій частині не відбувся, тому підстави для перегляду касаційним судом постанови апеляційного суду в цій частині відсутні.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що зміст постанови суду апеляційної інстанцій у цій справі та наведені скаржником постанови суду касаційної інстанції свідчать про те, що вони ґрунтуються на різних фактичних обставинах справи. Варто зауважити, що у кожних окремих правовідносинах при застосуванні судом одних й тих самих норм права в залежності від фактичних обставин справи, оцінки судами доказів або відсутності певних доказів, висновки судів можуть бути відмінними від тих, що здійснені судом в цій справі, проте це не свідчить про неправильне застосування норми матеріального права, а вказує на відмінність фактичних обставин та доказової бази. Різниця у встановлених обставинах у сукупності з наданими сторонами доказами об`єктивно впливає на умови застосування правових норм.

Фактично, посилання скаржника на подібність правовідносин у цій справі та у справі №825/1973/17, №825/3763/15-а, №825/3799/15-а, №822/2806/15, №815/6827/17, №805/2942/16-а, №804/1439/14 наведені не з метою доведення неправильного застосування судами норм права, а з метою доведення здійснення судом апеляційної інстанції неправильної оцінки сукупності встановлених обставин, що не відповідає пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Відтак, аналіз висновків, викладених в оскаржених судових рішеннях у справі, яка розглядається, не свідчить про їх невідповідність висновкам, викладеним Верховним Судом у постановах від 4 грудня 2018 року (справа №825/1973/17), від 28 лютого 2020 року (справа №825/3763/15-а), від 14 листопада 2019 року (справа №825/3799/15-а), від 10 квітня 2020 року (справа №822/2806/15), від 29 січня 2019 року (справа №815/6827/17), від 13 січня 2021 року (справа №805/2942/16-а), від 25 березня 2020 року (справа №804/1439/14), на які послався скаржник у касаційній скарзі, оскільки такі висновки не є різними за змістом, але зроблені судами з урахуванням конкретних установлених фактичних обставин у справі і саме залежно від установлених обставин суди застосували відповідні норми матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 339 КАС України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

Оскільки касаційне провадження було відкрито на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, однак, після відкриття касаційного провадження виявилося, що правовідносини у цій справі не є подібними до справ №825/1973/17, №825/3763/15-а, №825/3799/15-а, №822/2806/15, №815/6827/17, №805/2942/16-а, №804/1439/14, колегія суддів вважає, що наявні підстави для закриття касаційного провадження відповідно до пункту 5 частини першої статті 339 КАС України.

Відповідно до статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 4-7 частини третьої статті 353, абзацом другим частини першої статті 354 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Здійснення касаційного перегляду судових рішень в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, є неможливим. Порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 4-7 частини третьої статті 353, абзацом другим частини першої статті 354 КАС України, колегією суддів не встановлено.

Керуючись статтями 339, 341, 345, 355, 359 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за скаргою Азовської митниці Держмитслужби на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2021 року, відкрите на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України - закрити.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддіМ.М. Гімон Є.А. Усенко М.М. Яковенко