Справа № 461/7876/21
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№461/7876/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2022 року

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Грень Н.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Чотири чебуреки» до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю,-

в с т а н о в и в :

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Чотири чебуреки» до Головного управління Держпраці у Львівській області, в якій позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю від 26.07.2021 №ЛВ8632/409/АВ/ФС.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що оскаржуваною постановою до позивача застосовано штраф у розмірі 60 000 грн за допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Проте відповідач належним чином не зафіксував факт допуску зазначеного в постанові працівника до роботи у ТзОВ «Чотири чебуреки» та не довів належними доказами. Натомість під час проведення інспекційного відвідування уповноваженим особам контролюючого органу був наданий трудовий договір та повідомлення податкового органу. Вказує також на низку порушень процедури притягнення до відповідальності за порушення трудового законодавства, зокрема розгляд справи понад 45 днів.

Ухвалою судді від 28.02.2022 справу прийнято до провадження.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що в ході проведення позапланового заходу зі здійснення державного контролю у формі інспекційного відвідування у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Чотири Чебуреки», що фіксувалося засобами фото- та відеотехніки, 06.05.2021 11:42 здійснено вихід за адресою здійснення господарської діяльності позивача. Під час інспекційного відвідування адміністрацією Товариства надано наказ № 4/21 від 06.05.2021 про прийняття на роботу ОСОБА_1 з 06.05.2021 з 13:00 год. на посаду бармена та повідомлення про прийняття на роботу вказаного працівника, як отримане ГУ ДПС у Львівській області 06.05.2021 о 12:34, тобто через 1 год. після початку інспекційного відвідування. Проте вказана особа була допущена до виконання обов`язків бармена ще об 11 год., в той час, як відповідно до трудового договору він мав право приступити до виконання трудових обов`язків лише з 13.00 год. 06.05.2021. Відтак, мало місце порушення вимог ч.1 ст. 21, ч.3 ст. 24 КЗпП України, ПКМУ № 413, що полягає у фактичному допуску Товариством особи до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідач також заперечує порушення 45-денного строку розгляду справи про накладення штрафу з тих підстав, що вказаний строк вираховується з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, на підставі яких виноситься постанова. Документи одержано 15.06.2021, про що позивачу надіслане повідомлення, а тому оскаржувана постанова про накладення штрафу за порушення законодавства про працю від 26.07.2021 винесена в межах 45-денного строку. Відповідач також спростовує доводи позивача про невідповідність акта перевірки вимогам законодавства та вказує на те, що такий було підписано представником Товариства без жодних зауважень, що дає можливість стверджувати, що позивач фактично погодився з викладеною в акті інформацією про порушення вимог трудового законодавства. Наполягає на тому, що оскаржувана постанова прийнята на підставі закону та в межах повноважень відповідача. Просить відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, встановив наступне.

06 травня 2021 року Головним управлінням Держпраці у Львівській області видано наказ №0611-П «Про проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю «Чотри чебуреки».

06.05.2021 Головним управлінням Держпраці у Львівській області на підставі наказу ГУ Держпраці у Львівській області від 06.05.2021 №0611-П, п.п.3 п.5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 № 823 (зі змінами) видано направлення №0598 на проведення позапланового заходу зі здійснення державного контролю у формі інспекційного відвідування позивача у період з 06 травня по 20 травня 2021 року.

З 06.05.2021 по 18.05.2021 головним державним інспектором Мітіним В.С. було проведено інспекційне відвідування у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Чотири чебуреки» за адресою здійснення господарської діяльності: м. Львів, вул.Староєврейська,16.

За результатами інспекційного відвідування складено акт № ЛВ8632/409/АВ від 18.05.2021, яким зафіксовано порушення вимог ч.1 та ч.3 ст.24 КЗпП України і та ПКМУ №413 в частині фактичного допуску працівника до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, інспекторами праці ГУ Держпраці у Львівській області в ході інспекційного відвідування, 06.05.2021 о 11:42 год. виявлено гр. Павла. З наданих пояснень, що фіксувалися засобами відеофіксації та долучені до матеріалів проведеного інспекційного відвідування, зазначена особа повідомила, що його звати Павло та він працює на барі у ТзОВ. Адміністрацією Товариства надано наказ №4/21 від 06.05.2021 про прийняття на роботу ОСОБА_1 з 06.05.2021, з 13:00 год. на посаду бармена та повідомлення про прийняття на роботу вказаного працівника, яке отримане ГУ ДПС у Львівській області 06.05.2021 о 12:34 год., тобто після початку інспекційного відвідування та надання працівниками пояснень інспекторам праці.

Враховуючи вищенаведене, мав місце допуск працівника до виконання трудової функції без належного оформлення трудових відносин, чим порушено вимоги ч.1 ст.21 та ч.3 ст.24 КЗпП України, абз.1 постанови КМ України №413.

26.07.2021 перший заступник начальника ГУ Держпраці у Львівській області виніс постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ЛВ8632/409/АВ/ФС. Відповідно до даної постанови на ТзОВ «Чотири чебуреки» за порушення ч.1 та ч.3 ст.24 КЗпП України, ПКМУ №413 накладено штраф у розмірі 60 000, 00 грн.

Не погодившись із таким рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та аргументам учасників справи, суд керується наступним.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року №877-V (далі - Закон №877-V).

Як зазначено в ст.1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною 5 ст.2 Закону №877-V визначено, що заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Згідно з ч.1 ст.259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Отже, спеціальною нормою КЗпП України передбачено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється центральним орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96 (далі - Положення №96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Як передбачено пп.5 п.6 Положення №96, Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право: безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.

Відповідно до п.7 цього ж Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №823 "Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю" затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок №823), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених, зокрема, Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Згідно з п.16, 17 Порядку №823 за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою.

У відповідності до п.24 Порядку №823 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом, після розгляду зауважень об`єкта відвідування до нього (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування, за результатами якого вносить припис та вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування (п.25 Порядку №823).

Так, ст.43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно з ч.2 ст.2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

За визначенням, наведеним у ч.1 ст.21 КЗпП України, трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з ч.1 ст.23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Частиною 1 ст.24 КЗпП України встановлено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.3 ст.24 КЗпП України).

Відповідно до ч.3 ст.24 КЗпП України Кабінет Міністрів України прийняв постанову "Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" №413 від 17.06.2015 року (далі - Постанова №413).

За правилом, визначеним Постановою №413 повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою (крім повідомлення про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації) до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.

Інформація, що міститься у повідомленні про прийняття працівника на роботу, вноситься до реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Як передбачено ч.1 ст.265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Відповідно до абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю, передбачених ч.2 ст.265 КЗпП України врегульовано Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509 (далі - Порядок № 509).

За приписами п.2 Порядку №509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі, зокрема, акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників.

Згідно з п.3 Порядку №509 справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Пунктом 4 Порядку №509 передбачено, що під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач 26.07.2021 виніс постанову №ЛВ8632/409/АВ/ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами у розмірі 60 000, 00 грн у відповідності до абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України за порушення вимог ч.1 та ч.3 ст.24 КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" від 17.06.2015 року №413.

Аналізуючи наведені вище норми законодавства, суд враховує, що правовою підставою для винесення постанови про накладення штрафу на підставі абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України є встановлення факту допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору. При цьому, такий факт допуску повинен бути належним чином зафіксований у акті інспекційного відвідування, на підставі якого можуть бути накладені штрафи, та доведений належними доказами.

Відповідно до акта інспекційного відвідування від 18.05.2021 №ЛВ8632/409/АВ за результатами вказаного заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю Головним управлінням Держпраці у Львівській області зроблено висновок про фактичний допуск працівника ОСОБА_1 в ТзОВ «Чотири Чебуреки» без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, визначальним для вирішення спірних правовідносин у цій справі є наявність трудових відносин між позивачем і ОСОБА_1 та їх оформлення.

Суд зазначає, що в матеріалах справи є відеодоказ (диск), який був поданий відповідачем, як додаток до відзиву на позовну заяву. Дослідивши вказаний відеодоказ суд встановив, які порушення, викладені в акті інспекційного відвідування, а саме - допущення позивачем ОСОБА_1 до роботи як найманого працівника, без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, не підтверджуються, оскільки відеозапис не дає змоги встановити дату, час та місце проведення зйомки, неможливо встановити технічний засіб, на який проводилась зйомка, а також відеозапис не підтверджує виконанням особою будь - яких видів діяльності, пов`язаних з виконанням трудових обов`язків бармена.

Натомість, як зафіксовано в акті інспекційного відвідування та вказано в оскаржуваній постанові, під час проведення заходу контролю адміністрацією Товариства надано наказ №4/21 від 06.05.2021 про прийняття ОСОБА_1 з 06.05.2021 з 13.00 год. на роботу бармена та повідомлення про прийняття на роботу вказаного працівника, яке отримане ГУ ДПС у Львівській області 06.05.2021 о 12.34 год., тобто через годину після початку інспекційного відвідування.

Проаналізувавши вказані вище докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність стверджуваного порушення позивачем вимог ч.1 ст. 21, ч.3 ст. 24 КЗпП України та ПКМУ №413, адже під час проведення перевірки уповноваженим особам контролюючого органу було надано укладений з працівником ОСОБА_1 трудовий договір та повідомлено ГУ ДПС у Львівській області про прийняття його на роботу. Те, що вказані письмові докази датовані 06.05.2021 не впливають на зроблені судом висновки, оскільки факт допуску працівника ОСОБА_1 до виконання обов`язків бармена за годину до початку дії трудового договору (13.00 год.) не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог ч.1 та ч.3 ст.24 КЗпП України, а відтак, законність та обґрунтованість прийнятої постанови №ЛВ8632/409/АВ/ФС від 26.07.2021 про накладення штрафу. Така не відповідає критеріям правомірності та обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень в контексті ч.2 ст.2 КАС України, а тому є протиправною й підлягає скасуванню.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову.

Щодо судових витрат, то відповідно до вимог ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такі відшкодовуються позивачу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 72, 73, 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

вирішив:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Львівській області від 26.07.2021 № ЛВ8632/409/АВ/ФС про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Чотири чебуреки» штрафу у розмірі 60 000, 00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Львівській області (пл. Міцкевича, 8, м. Львів, 79005, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Чотири чебуреки» (79005, м. Львів, вул. Героїв УПА, 40, ) 2379 (дві тисячі триста сімдесят дев`ять) гривень 00 коп. судового збору за подання позову.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Грень Н.М.