Справа № 620/1926/22
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2022-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2022 року Чернігів Справа № 620/1926/22

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Баргаміної Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій відповідача щодо призначення і виплати позивачу, як судді у відставці, щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 50% суддівської винагороди, отримуваної ним на посаді судді Чернігівського апеляційного суду; зобов`язання відповідача зарахувати до суддівського стажу при розрахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача 2 роки 2 місяці 8 днів строку служби в лавах Радянської Армії, з 21.04.1980 по 29.06.1982; 2 роки 5 місяців 1 день половини строку навчання на денному відділенні юридичного факультету Львівського Державного університету імені І. Франка, з 25.08.1982 по 27.06.1987; 3 роки стажу роботи у галузі права, що станом на час призначення на посаду судді був визначений законом, як умова для призначення на посаду судді, з 29.09.1987 по 18.01.1991, 8 років 4 дні строку роботи на посаді судді Деснянського районного суду міста Чернігова, з 18.08.2003 по 22.11.2011, 7 років 1 місяць 8 днів строку роботи на посаді судді Апеляційного суду Чернігівської області, з 23.08.2011 по 01.10.2018, 2 роки 11 місяців 27 днів строку роботи на посаді судді Чернігівського апеляційного суду, з 02.10.2018 по 29.09.2021, а разом 25 років 8 місяців 18 днів суддівського стажу та призначити ОСОБА_1 , як судді у відставці, починаючи з 30.09.2021, щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 60% від суми суддівської винагороди на посаді судді Чернігівського апеляційного суду, вказаної у довідці Чернігівського апеляційного суду від 29.09.2021 № 7-10/49/2021 та здійснити виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у вказаному розмірі, з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що, з урахуванням строку служби в лавах Радянської Армії, половини строку навчання на денному відділенні юридичного факультету Львівського Державного університету імені І. Франка, а також роботи на посаді судді, має 25 років 8 місяців 18 днів стажу, а тому щомісячне довічне грошове утримання судді має бути призначене в розмірі 60% .

Відповідачем подано відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки зарахування до роботи на посаді судді періоду служби в армії, половини строку навчання у вищому юридичному закладі, а також стажу роботи у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття позивачем права для призначення на посаду судді, з метою обчислення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання, чинним законодавством не передбачено. Вказує, що період роботи позивача на посаді судді становить 20 років 00 місяці 00 днів, що є недостатнім для відсоткового збільшення розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є суддею у відставці, з 30.09.2021 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді.

Згідно рішення № 36 від 08.10.2021, до стажу позивача для призначення щомісячного довічного грошового утримання судді зараховано 20 років 0 місяці 0 днів роботи за період з 29.09.1987 по 15.08.1989 та з 18.08.2003 по 29.09.2021 та визначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 50% суддівської винагороди (а.с. 41-43).

Не погоджуючись з таким розрахунком щомісячного довічного грошового утримання судді, позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою, однак листом від 08.12.2021 № 17568-18575/Б-02/8-2500/21 позивачу було відмовлено в перерахунку довічного грошового утримання (а.с. 31).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 126 Конституції України, визначено, що незалежність і недоторканість судді гарантуються Конституцією і законами України.

В пункті 7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 №8-рп/2005 суд зазначив, що конституційний статус судді передбачає надання йому в майбутньому статусу судді у відставці, що також є гарантією належного здійснення правосуддя, дає підстави ставити до суддів високі вимоги і зберігати довіру до їх компетентності та неупередженості. Аналіз норм Конституції України свідчить, що надання судді за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо), що відповідає його високому статусу, є гарантією забезпечення незалежності.

Відповідно до пункту 8 частини п`ятої статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VІІІ (далі - в редакції, чинній на час призначення довічного грошового утримання), незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

В силу вимог частини сьомої статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VІІІ при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України та законом гарантій незалежності судді.

Згідно частини третьої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VІІІ щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Абзацом четвертим пункту 34 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Аналогічний порядок визначення стажу роботи на посаді судді передбачений пунктом 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010, згідно якого судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

При цьому будь-яких обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено.

Вказані норми кореспондують зі статтею 22 Конституції України, відповідно до якої при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Судом встановлено, що позивач був призначений на посаду судді до набрання чинності Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI.

Таким чином, з огляду на викладені положення, при обчисленні стажу роботи позивача на посаді судді слід керуватися положеннями нормативно-правового акту, що був чинний на момент його призначення на посаду судді Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 № 2862-XII.

Згідно абзацу другого частини четвертої статті 43 Закону України «Про статус суддів» № 2862-XII від 15.12.1992 (в редакції, чинній на момент призначення позивача суддею) до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з абзацом другим пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Відповідно до частини другої статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Згідно частини першої статті 43 Закону України «Про статус суддів» № 2862-XII від 15.12.1992 (в редакції, чинній на момент призначення позивача суддею) на посаду судді може бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, не молодший двадцяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж роботи в галузі права не менш як три роки, проживає в Україні не менш як десять років та володіє державною мовою.

Таким чином, до стажу роботи позивача на посаді судді, що дає право на відставку і отримання щомісячного грошового утримання, крім безпосередньо роботи суддею з 18.08.2003 по 29.09.2021 (18 років 1 місяць 12 днів), має бути зараховано, строк служби в лавах Радянської Армії з 21.04.1980 по 29.06.1982 (2 роки 2 місяці 9 днів), половина періоду навчання у Львівському державному університеті імені І.Франка з 25.08.1982 по 27.06.1987 (2 роки 5 місяців 2 дні), робота на посадах старшого юристконсульта оптово-роздрібного плодово-овочевого комбінату міста Трускавець начальника юридичного бюро, начальника договірно-правового відділу Бориславського хімічного заводу з 29.09.1987 3 роки 0 місяців 0 днів.

Вказаний стаж підтверджується трудовою книжкою позивача (а.с. 12-21).

З урахуванням викладеного, стаж роботи позивача, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання становить 25 років 08 місяців та 23 днів, тому позивач має право на виплату щомісячного довічного утримання судді у відставці у розмірі 60% грошового утримання судді (50% за 20 років стажу + 10 % за 5 років понаднормового стажу).

При цьому, суд звертає увагу, що відповідачем, як вже зазначалося судом, було зараховано до стажу роботи позивача, що дає право на відставку, період роботи з 29.09.1987 по 15.08.1989, а також весь період роботи безпосередньо на посаді судді з 18.08.2003 по 29.09.2021 (а.с. 42-43).

Тобто, відповідач одночасно заявляє про відсутність підстав для зарахування до стажу роботи позивача, що дає право на відставку, стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді (3 роки), у випадку позивача це 3 роки, починаючи з 29.09.1987, та одночасно зараховує до такого стажу період роботи на посадах старшого юристконсульта оптово-роздрібного плодово-овочевого комбінату міста Трускавець начальника юридичного бюро, начальника договірно-правового відділу Бориславського хімічного заводу з 29.09.1987 по 15.08.1989 (1 рік 10 місяців 17 днів).

Жодних пояснень з цього приводу відповідачем надано не було.

Таким чином, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог частково шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо призначення і виплати позивачу, як судді у відставці, щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 50% суддівської винагороди, отримуваної ним на посаді судді Чернігівського апеляційного суду; зобов`язання відповідача зарахувати до суддівського стажу при розрахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача крім безпосередньо роботи суддею з 18.08.2003 по 29.09.2021 (18 років 1 місяць 12 днів), також строк служби в лавах Радянської Армії з 21.04.1980 по 29.06.1982 (2 роки 2 місяці 9 днів), половину періоду навчання у Львівському державному університеті імені І.Франка з 25.08.1982 по 27.06.1987 (2 роки 5 місяців 2 дні), роботу на посадах старшого юристконсульта оптово-роздрібного плодово-овочевого комбінату міста Трускавець начальника юридичного бюро, начальника договірно-правового відділу Бориславського хімічного заводу, починаючи з 29.09.1987 3 роки 0 місяців 0 днів, що разом складає 25 років 8 місяців 23 днів суддівського стажу; зобов`язання відповідача призначити позивачу, починаючи з 30.09.2021, щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 60% від суми суддівської винагороди на посаді судді Чернігівського апеляційного суду, вказаної у довідці Чернігівського апеляційного суду від 29.09.2021 № 7-10/49/2021 та здійснити виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням фактично виплачених сум.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідачем було зараховано до суддівського стажу при розрахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача стаж роботи позивача на посаді судді з 18.08.2003 по 29.09.2021, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 827,00 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо призначення і виплати ОСОБА_1 , як судді у відставці, щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 50% суддівської винагороди, отримуваної ним на посаді судді Чернігівського апеляційного суду.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до суддівського стажу при розрахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 крім безпосередньо роботи суддею з 18.08.2003 по 29.09.2021 (18 років 1 місяць 12 днів), також строк служби в лавах Радянської Армії з 21.04.1980 по 29.06.1982 (2 роки 2 місяці 9 днів), половину періоду навчання у Львівському державному університеті імені І.Франка з 25.08.1982 по 27.06.1987 (2 роки 5 місяців 2 дні), роботу на посадах старшого юристконсульта оптово-роздрібного плодово-овочевого комбінату міста Трускавець начальника юридичного бюро, начальника договірно-правового відділу Бориславського хімічного заводу, починаючи з 29.09.1987 3 роки 0 місяців 0 днів, що разом складає 25 років 8 місяців 23 днів суддівського стажу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити ОСОБА_1 , починаючи з 30.09.2021, щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 60% від суми суддівської винагороди на посаді судді Чернігівського апеляційного суду, вказаної у довідці Чернігівського апеляційного суду від 29.09.2021 № 7-10/49/2021 та здійснити виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням фактично виплачених сум.

В решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 827,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19.05.2022.

Суддя Н.М. Баргаміна