Справа № 819/646/18
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2022-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №819/646/18

05 травня 2022 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

за участю: секретаря судового засідання Семеха В.Т.

представника позивача Голованова С.А.

представника відповідача Олексюка Р.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрополіс" до Головного управління ДПС у Тернопільській області треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД"Єктос", Приватне підприємство "Агро-Хім-Плюс" про скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "Агрополіс" з позовом до Головного управління ДФС України у Тернопільській області про скасування податкових повідомлень-рішень:

№ від 04.01.2018 форми "Р", яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 950319 грн, в тому числі 633546 грн за податковими зобов`язаннями, 316773 грн за штрафними (фінансовими) санкціями

№ від 04.01.2018 форми "ПС", яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 316773 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ "Агрополіс" в адміністративному порядку звернулося із скаргою №15 від 18.01.2018 про скасування вказаних податкових повідомлень-рішень, за результатами розгляду якої Державна фіскальна служба України рішенням від 21.03.2018 №9905/6/99-99-11-01-01-23 залишила без задоволення, а податкові повідомлення-рішення від 04.01.2018 № та № - без змін, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень є акт №7126/14-01/30834410 від 16.11.2017 "Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Агрополіс" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016р. по 31.03.2017р., валютного законодавства за період з 01.01.2016р. по 31.03.2017р., з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016р. по 31.03.2017р.", яким виявлено порушення вимог пункту 44.1 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.1, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, заниження суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість по спеціальній декларації з ПДВ, яка сплачується до державного бюджету за грудень 2016 року на 760255 грн та заниження суми податку на додану вартість, яку слід було спрямувати на спеціальний рахунок ТОВ "Агрополіс", як платника спеціального режиму оподаткування ПДВ за грудень 2016 року на 506837 грн.

За результатами вказаної перевірки встановлено, що по взаємовідносинах ТОВ "Агрополіс" та ПП "Агро-Хім-Плюс" не підтверджено реальність виконання операцій, а саме реалізації тмц (соя товарна) невідомого походження, що на думку перевіряючих свідчить про відсутність фактичного здійснення господарських операцій. Також перевіркою встановлено відсутність поставок сої товарної урожаю 2015 року ПП "Агро-Хім-Плюс" для ТОВ "Агрополіс", а надані ТОВ "Агрополіс" первинні документи хоча й відповідають зовнішнім формальним ознакам, проте не відображають реального руху ТМЦ, тобто є недостовірними.

На думку позивача під час перевірки були надані всі належним чином засвідчені документи, що підтверджують здійснення господарських операцій з постачання сільськогосподарської продукції, а саме договір купівлі-продажу товару, внутрішні накладні, податкові накладні, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні та інші документи, однак відповідач зазначені документи не взяв до уваги, внаслідок чого безпідставно за результатами перевірки прийняв оскаржені податкові повідомлення-рішення.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.08.2018, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2019, позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове-повідомлення рішення форми "Р" Головного управління ДФС у Тернопільській області від 04.01.2018 №.

Визнано протиправним та скасовано податкове-повідомлення рішення форми "ПС" Головного управління ДФС у Тернопільській області від 04.01.2018 №.

Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агрополіс" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Тернопільській області судові витрати на суму 19006,38 грн сплаченого судового збору.

Постановою Верховного Суду від 12.08.2021 рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.08.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2019 у справі №819/646/18 скасовано, а справу направлено до Тернопільського окружного адміністративного суду на новий розгляд.

Адміністративна справа №819/646/18 надійшла до Тернопільського окружного адміністративного суду 25.08.2021.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, відповідно до статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративну справу №819/646/18 передано на розгляд судді Мартиць О.І.

Ухвалою суду від 30.08.2021 прийнято до провадження адміністративну справу №819/646/18 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрополіс" до Головного управління ДФС у Тернопільській області про скасування податкових повідомлень-рішень. Розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено у справі підготовче засідання на 28.09.2021.

В підготовчому засіданні 28.09.2021 ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, з урахуванням положень статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України, задоволено клопотання представника відповідача про заміну сторони у справі на його правонаступника - Головне управління ДПС у Тернопільській області як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, задоволено клопотання представника про залучення в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД"Єктос" і Приватне підприємство "Агро-Хім-Плюс" та про долучення до матеріалів справи письмових пояснень. Підготовче засідання відкладено на 02.11.2021, в подальшому на 16.11.2021, 30.11.2021.

30.11.2021 і 02.12.2021 через відділ документального забезпечення від третьої особи Приватного підприємства "Агро-Хім-Плюс" надійшли письмові пояснення разом з документами. 30.11.2021 підготовче засідання відкладено на 10.12.2021.

10.12.2021 представник відповідача подав до суду додаткові пояснення з документами по взаємовідносинах з контагентами ТОВ "Морлекс", ТОВ "Футіком" ПП "Агро-Хім-Плюс", які просить врахувати при розгляді справи.

Вказує, що в акті перевірки, відповідно до представлених товарно-транспортних накладних автомобільним перевізником зазначено ТОВ "ТД"Єктос", проте, за інформацією Регіонального сервісного центру МВС у Тернопільській області власниками транспортних засобів, зазначених в ТТН є ряд фізичних осіб з різних регіонів.

За результатами проведених оперативних заходів ОУ ГУ ДФС у Тернопільській області на виконання листа ГУ ДФС у Тернопільській області №94/19-00-14-04-15 від 02.12.2016, встановлено: ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який є власником вантажного автомобіля DAF д. н. з. НОМЕР_2 та напівпричепу НОМЕР_3 (водій зазначеного транспортного засобу згідно ТТН №41 від 22.03.2016р. ОСОБА_2 ), повідомив, що дані транспортні засоби не передавав іншим особам в користування, а наймані працівники відсутні;

ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ), яка є власником вантажного автомобіля DAF д. н. з. НОМЕР_5 (водій зазначеного транспортного засобу згідно ТТН №42 від 22.03.2016р. та №53 від 29.03.2016р. ОСОБА_4 ), у якої відсутній найманий працівник ОСОБА_4 ;

ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_6 ), який є власником вантажного автомобіля DAF д. н. з. НОМЕР_7 (водій зазначеного транспортного засобу згідно ТТН №56 від 30.03.2016р. ОСОБА_6 ), повідомив, що він не має будь-якого відношення до придбання та постановки на облік даного автомобіля, яким фактично користується ФОП ОСОБА_7 ( НОМЕР_8 ), який в сою чергу спростував факт перевезення сої товарної для ТОВ "ТД"Єктос".

З метою підтвердження чи спростування факту транспортування с/г продукції було направлено запит №1888/19-00-14-04-10/11103 від 02.12.2016 до Управління превентивної діяльності ГУ Національної поліції в Тернопільській області, щодо надання інформації з системи відео контролю "Рубіж" за період з 20.03.2016р. по 31.03.2016р. відносно транспортних засобів зазначених в ТТН по перевезенню сої товарної урожаю 2015 року на ТОВ "Агрополіс" від ПП "Агро-Хім-Плюс". Відповідно до отриманої відповіді, згідно АІПС відеофіксації транспортних засобів з розпізнаванням номерних знаків та перевіркою їх за розшуковими реєстрами "ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж", транспортні засоби з д. н. з. НОМЕР_2 , НОМЕР_5 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 в період з з 20.03.2016р. по 31.03.2016р. на постах рот ДПС зафіксовано не було.

Вищенаведене свідчить про відсутність реальності проведених господарських операцій по придбанню сої товарної у ПП "Агро-Хім-Плюс".

Також, аналізом ланцюгів постачання згідно ЄРПН встановлено невідповідність та різноплановість між придбаними та реалізованими товарно-матеріальними цінностями в постачальників ТОВ "Агрополіс", тобто відображено придбання товару (сої товарної), походження якого не підтверджується по ланцюгу постачання, відповідно даний товар є товаром невідомого походження, поставка якого на території України не підтверджена, що свідчить про відсутність фактичного здійснення господарських операцій безтоварні операції.

Згідно баз даних на рівні ДФС України, а саме ІС "Податковий блок" встановлено, що ПП "Агро-Хім-Плюс" () є посередником в ланцюзі постачання зазначеної с/г продукції від ТОВ "Футіком" (, вид діяльності - _46.90 - неспеціалізована оптова торгівля, керівник та бухгалтер в одній особі - ОСОБА_8 ), що перебуває на обліку в ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, яке є посередником в ланцюзі постачання с/г продукції (соя товарна), від ТОВ "Морлекс" (, вид діяльності - 69.10 - діяльність у сфері права, керівник та бухгалтер в одній особі - ОСОБА_8 ), перебуває на обліку в ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, у якого відсутнє придбання будь-якої с/г продукції, а наявне виключно придбання послуг по розробці та впровадженні технологій пристроїв та придбання електрообладнання в основному від ТОВ "Джета Трейд" (код за , вид діяльності - 46.32 - оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами, керівник та бухгалтер в одній особі - ОСОБА_8 ), перебуває на обліку в Чорноморська ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області (Овідіопольське відділення), у якого також відсутнє придбання будь-якої с/г продукції, а наявне виключно придбання м`яса та м`ясних продуктів - тобто відбувся "обрив ланцюга" постачання.

Вищенаведене свідчить про відсутність реальності проведених господарських операцій по ланцюгу постачання: ТОВ "Джета Трейд" - ТОВ "Морлекс" - ТОВ "Футіком" - ПП "Агро-Хім-Плюс" - ТОВ "Агрополіс".

10.12.2021 підготовче провадження закрито, справу призначено для розгляду по суті в судовому засіданні на 10.01.2022.

В судовому засіданні 10.01.2022 представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях та просив задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив з мотивів, наведених у письмових поясненнях.

В судовому засіданні 10.01.2022 оголошено перерву до 27.01.2022, потім відкладено за клопотання представника позивача на 10.02.2022, в подальшому на 10.03.2022.

09.03.2022 представник позивача подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі №819/646/18 до часу закінчення режиму воєнного стану.

10.03.2022 в судовому засіданні у зв`язку з неявкою представника позивача і третіх осіб розгляд справи відкладено, визначено про дату і час розгляду справи повідомити додатково.

Ухвалою суду від 06.04.2022 призначено у справі №819/646/18 судове засідання на 05.05.2022.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях, просив задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив з мотивів, наведених у відзиві і письмових поясненнях. В задоволенні позовних вимог просив відмовити повністю.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД"Єктос" і Приватне підприємство "Агро-Хім-Плюс" в судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає розгляду справи по суті у їх відсутності за наявними матеріалами.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд, при прийнятті рішення, виходить з наступних підстав і мотивів.

Як видно з матеріалів справи, що з 29.06.2017 по 09.11.2017 працівниками ГУ ДФС у Тернопільській області згідно наказу від 14.06.2017 №1006 та на підставі направлень №№1775, 1776, 1777, 1778, 1779, 1780, 1801 від 27.06.2017, та №№3341, 3342 від 03.10.2017 проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Агрополіс" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.03.2017, валютного законодавства за період з 01.01.2016 по 31.03.2017 з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.03.2017. Перевірку проведено з відома директора ТОВ "Агрополіс" Гошуляка В.О. та в присутності головного бухгалтера ТОВ "Агрополіс" Хайнецької Л.С.

За результатами перевірки складено акт від 16.11.2017 №7126/14-01/30834410, у якому встановлено порушення, зокрема, вимог пункту 44.1 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.1, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого позивачем занижено суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість по спеціальній декларації з ПДВ, яка сплачується до державного бюджету за грудень 2016 року на 760255 грн та занижено суми податку на додану вартість, яку слід було спрямувати на спеціальний рахунок ТОВ "Агрополіс", як платника спеціального режиму оподаткування ПДВ за грудень 2016 року на 506837 грн.

На підставі акта перевірки Головним управлінням ДФС у Тернопільській області прийнято 04.01.2018 податкові повідомлення - рішення:

- форми "Р" №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 950319 грн, в тому числі за податковими зобов`язаннями 633546 грн і 316773 грн за штрафними (фінансовими) санкціями;

- форми "ПС" №, яким застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції у сумі 316773 грн за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

Не погодившись із прийнятими зазначеними податковими - повідомленнями рішеннями позивач звернувся у відповідності до статті 56 Податкового кодексу України до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Згідно рішення від 21.03.2018 №9905/6/99-99-11-01-01-23 прийнятого ДФС України, скарга позивача від 18.01.2018 №15 залишена без задоволення, а податкові повідомлення - рішення за №№, від 04.01.2018 - без змін.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Рішення відповідачів (дії, вчиненні при його прийнятті) як суб`єктів владних повноважень, що є предметом цього позову, підлягають оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Положеннями пункту 14.1.36 ПК України передбачено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через відокремлені підрозділи, а також через будь - яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг (підпункт "а").

У відповідності до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пункт 198.3 статті 198 ПК України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України визначено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-ХІV (далі - Закон №996-ХІV) визначено, що первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Як визначено абзацом п`ятим статті 1 Закону №996-ХІV господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Отже, господарська операція повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону № 996-ХІV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За змістом частини першої статті 9 Закону № 996-ХІV (частина перша в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною другою статті 9 Закону № 996-ХІV передбачені обов`язкові реквізити, які мають містити первинні та зведені облікові документи.

В Інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 №742/11/13-11 вказано, що з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

При цьому, право на віднесення сум податку на додану вартість, сплачених при придбанні товарів чи послуг, до податкового кредиту виникає у суб`єкта господарювання в разі фактичного здійснення оплачених товарів, наявності первинних документів та використання в господарській діяльності цих товарів.

Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Предметом доказування у відповідній категорії спорів є реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права на формування податкового кредиту; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на формування податкового кредиту для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість.

При цьому при дослідженні факту здійснення господарської операції оцінці підлягають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку, на що звертає увагу у своєму роз`ясненні ВАС України від 02.06.2011 №742/11/13-11.

Із системного аналізу правових норм, можна дійти до висновку, що для отримання права на формування податкового кредиту із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), та права на віднесення витрат по його придбанню до складу валових витрат, платник повинен мати податкові накладні, первинні бухгалтерські документи, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначені для використання у власній господарській діяльності. Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів для цілей ведення податкового обліку лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Тобто, необхідною умовою для визнання реальними проведені господарські операції є встановлення факту придбання товарів (отримання послуг) з метою їх використання в господарській діяльності, який має бути здійсненим і підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Як слідує з матеріалів справи та судом встановлено, 02.03.2016 між ТОВ "Агрополіс" та ПП "Агро-Хім-Плюс" укладено договір №02/03-16 Агр купівлі-продажу товару (додатки до зазначеного договору №1, 2 3 та додаткова угода №1 від 04.04.2016 до зазначеного договору). Предметом зазначеного договору є купівля-продаж сої товарної, урожаю 2015 року. У відповідності до умов договору ПП "Агро-Хім-Плюс" поставило ТОВ "Агрополіс" сою товарну (медісон, амфор) в кількості 503 тонн на загальну суму 7602551,54 грн, в тому числі ПДВ на суму 1267091,94 грн.

На виконання умов договору ПП "Агро-Хім-Плюс" виписало ТОВ "Агрополіс" наступні документи: внутрішні накладні, податкові накладні на сою в кількості 503,00 тонн на загальну суму 7602551,54 грн, в тому числі ПДВ на суму 1267091,94 грн, з них: березень 2016 року - на загальну суму 5627767,01 грн (сума без ПДВ 4689805,83 грн, ПДВ - 937961,18 грн); квітень 2016 - на загальну суму 1974784,53 грн (сума без ПДВ 1645653,77 грн, ПДВ - 329130,76 грн).

Зазначені операції відображено наступним бухгалтерським проведенням: Дт 208-Кт 631 в сумі 6335459,6 грн (придбання ТМЦ без ПДВ); Дт 64-Кт 631 в сумі 1267091,94 грн (податок на додану вартість).

В свою чергу ТОВ "Агрополіс" перераховано на розрахунковий рахунок ПП "Агро-Хім-Плюс" в рахунок оплати за товар (соя товарна урожаю 2015 року) грошові кошти в сумі 7602551,53 грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, які відображені в акті перевірки.

Надалі, протягом квітня - червня місяця 2016 року було висіяно на поля ТОВ "Агрополіс" насіння сої "Амфор" та сої "Медісон" придбаної в ПП "Агро-Хім-Плюс" в кількості 88,49 т. та відповідно 402,2 т. на площі полів 4019,35 га, що підтверджується відповідними актами на списання та документами статистичної звітності: посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2016 року (№4-сг) по Чортківському, Бучацькому, Борщівському та Заліщицькому районах; звіти про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду на 01 грудня 2016 року (№29-сг) по Чортківському, Бучацькому, Борщівському та Заліщицькому районах; інвентаризацією посівів сої урожаю 2016 року.

Зібраний врожай сої 2016 року було реалізовано для ТОВ "Кернел-Трейд" згідно договору купівлі-продажу №ПЗ-16/540 від 02.11.2015.

Стосовно твердження представника відповідача про відсутність реального змісту операцій між позивачем та ПП "Агро-Хім-Плюс" з посиланням на те, що по ланцюгу постачання товару (сої товарної) даний товар є товаром невідомого походження судом залучений до участі у розгляді цієї справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ПП "Агро-Хім-Плюс".

В наданих на вимогу суду письмових поясненнях ПП "Агро-Хім-Плюс" зазначає, що з метою виконання взятих на себе зобов`язань за договором купівлі-продажу товару №02/03-16 Агр від 02.03.2016 укладеним між ТОВ "Агрополіс" та ПП "Агро-Хім-Плюс" ним було укладено ряд цивільно-правових угод з іншими суб`єктами господарювання щодо поставки сої.

Придбана ПП "Агро-Хім-Плюс" соя до моменту відправки ТОВ "Агрополіс" зберігалася на складських приміщеннях ФГ "Добробут 10" в с. Великополовецьке на підставі договору надання послуг №77 від 01.03.2016. Відповідні господарські операції обліковані в податкових органах, сплачені податки і збори.

Відповідно до умов даного договору від 02.03.2016 ПП "Агро-Хім-Плюс" поставило ТОВ "Агрополіс" сою товарну в кількості 503,00 тонн на загальну суму 7602551,54 грн, в тому числі ПДВ на суму 1267091,94 грн.

В підтвердження права власності на сою від ПП "Агро-Хім-Плюс" були виписані та передані наступні документи: внутрішні накладні, податкові накладні на сою в кількості 503,00 тонн на загальну суму 7602551,54 грн, в тому числі ПДВ на суму 1267091,94 грн, в тому числі: березень 2016 року - на загальну суму 5627767,01 грн (сума без ПДВ 4689805,83 грн, ПДВ - 937961,18 грн); квітень 2016 року - на загальну суму 1974784,53 грн (сума без ПДВ 1645653,77 грн, ПДВ - 329130,76 грн).

Перевезення товару від складу ПП "Агро-Хім-Плюс" до ТОВ "Агрополіс" здійснювалося автомобільним транспортом на підставі укладеного з ТОВ "ТДЄктос" договору №60 від 14.03.2016.

Факт придбання сої ПП "Агро-Хім-Плюс" підтверджується наданими копіями документів, в тому числі:

- договором поставки №1 від 09.03.2016 укладеного між Фермерським господарством "Праця" і Приватним підприємством "Агро-Хім-Плюс" за умовами якого було придбано сою врожаю 2015 року, кількість товару що поставлялася за цим договором встановлювалася відповідно до видаткових накладних (актів приймання-передачі) специфікацій та ін. (пункт 2.1. договору),

- видатковою накладною №2 від 09.03.2016 та рахунком на оплату №2 від 09.03.2016 згідно яких ПП "Агро-Хім-Плюс" за умовами договору поставки №1 від 09.03.2016 проплатило за сою в кількості 35,52 т, 384799,88 грн (без ПДВ), 76959,98 грн ПДВ, і всього з ПДВ 461759,86 грн,

- видатковою накладною №3 від 11.03.2016 і рахунком на оплату №3 від 11.03.2016 згідно яких ПП "Агро-Хім-Плюс" за умовами договору поставки №1 від 09.03.2016 проплатило за сою в кількості 10,66 т, 115483,30 грн (без ПДВ), 23096,66 грн ПДВ, і всього з ПДВ 138579,96 грн,

- договором купівлі-продажу сільськогосподарської продукції №15 від 15.03.2016 укладеного між Державним підприємством дослідного господарства "Саливонківське" Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України і Приватним підприємством "Агро-Хім-Плюс" - сої 100820 кг (сто тонн вісімсот двадцять кг),

- накладною №54 від 21.03.2016 на 34,480 т сої, 258600,00 грн (без ПДВ), 51720,00 грн ПДВ, і всього з ПДВ 310320,00 грн,

- рахунком №27 від 21.03.2016 на 0,820 т сої, 6150,00 грн (без ПДВ), 1230,00 грн ПДВ, і всього з ПДВ 7380,00 грн,

- накладною №53 від 16.03.2016 на 66,340 т сої, 497550,00 грн (без ПДВ), 99510,00 грн ПДВ, і всього з ПДВ 597060,00 грн,

- рахунком №23 від 15.03.2016 на 100,000 т сої, 750000,00 грн (без ПДВ), 150000,00 грн ПДВ, і всього з ПДВ 900000,00 грн,

- договором купівлі-продажу №2 від 08.03.2016, укладеного між ПП "Агро-Хім-Плюс" і ТОВ "Нормагро" сої в кількості 33,68 т на суму 354253,31 грн (без ПДВ), 70850,66 грн ПДВ, і всього до сплати за товар з ПДВ 425103,97 грн,

- видатковою накладною №1-00000016 від 09.03.2016 і рахунком-фактурою №1-00000007 від 09.03.2016 , згідно яких ПП "Агро-Хім-Плюс" за умовами договору №2 від 08.03.2016 проплатило за сою в кількості 33,680 т, 354253,31 грн (без ПДВ), 70850,66 грн ПДВ, і всього з ПДВ 425103,97 грн,

- договором купівлі-продажу №3 від 08.03.2016, укладеного між ПП "Агро-Хім-Плюс" і ТОВ "Нормагро" сої в кількості 17,44 т на суму 186026,72 грн (без ПДВ), 37205,34 грн ПДВ, і всього до сплати за товар з ПДВ 223232,06 грн,

- видатковою накладною №1-00000017 від 11.03.2016 і рахунком-фактурою №1-00000006 від 11.03.2016, згідно яких ПП "Агро-Хім-Плюс" за умовами договору №3 від 08.03.2016 проплатило за сою в кількості 17,440 т, 186026,72 грн (без ПДВ), 37205,34 грн ПДВ, і всього з ПДВ 223232,06 грн,

- договором поставки №11/03/2016 від 11.03.2016 укладеного між ФГ "Добробуд-10" і Приватним підприємством "Агро-Хім-Плюс",

- видатковою накладною №21 від 22.03.2016 та рахунком на оплату №17 від 21.03.2016 згідно яких ПП "Агро-Хім-Плюс" за умовами договору поставки №11/03/2016 від 11.03.2016 проплатило за сою в кількості 18,635 т, 242255,00 грн у томі числі ПДВ 40375,83 грн,

- видатковою накладною №19 від 11.03.2016 і рахунком на оплату №15 від 11.03.2016 згідно яких ПП "Агро-Хім-Плюс" за умовами договору поставки №11/03/2016 від 11.03.2016 проплатило за сою в кількості 30 т, 396000,00 грн у тому числі ПДВ 66000,00 грн,

- видатковою накладною №20 від 18.03.2016 і рахунком на оплату №16 від 18.03.2016 згідно яких ПП "Агро-Хім-Плюс" за умовами договору поставки №11/03/2016 від 11.03.2016 проплатило за сою в кількості 50 т, 650000,00 грн у тому числі ПДВ 108333,33 грн,

- договором поставки №09-03 від 09.03.2016 укладеного між ПП "Агро-Хім-Плюс" і ТОВ "Футіком",

- видатковою накладною №РН-01-04-5 від 01.04.2016 і рахунком-фактурою №СФ-01-04-5 від 01.04.2016, згідно яких ПП "Агро-Хім-Плюс" проплатило за сою товарну (Медісон) в кількості 30,740 т, 375284,17 грн (без ПДВ), 75056,83 грн ПДВ, і всього з ПДВ 450341,00 грн,

- видатковою накладною №ВН-01-04-5 від 01.04.2016 і рахунком-фактурою №СФ-31-03-5 від 31.03.2016, згідно яких ПП "Агро-Хім-Плюс" проплатило за сою товарну (Медісон) в кількості 25,000 т, 305208,33 грн (без ПДВ), 61041,67 грн ПДВ, і всього з ПДВ 366250,00 грн,

- видатковою накладною №РН-30-03-5 від 30.03.2016 і рахунком-фактурою №СФ-30-03-5 від 30.03.2016, згідно яких ПП "Агро-Хім-Плюс" проплатило за сою товарну (Медісон) в кількості 26,640 т, 325230,00 грн (без ПДВ), 65046,00 грн ПДВ, і всього з ПДВ 390276,00 грн,

- видатковою накладною №РН-28-03-5 від 28.03.2016 і рахунком-фактурою №СФ-28-03-5 від 28.03.2016, згідно яких ПП "Агро-Хім-Плюс" проплатило за сою товарну (Медісон) в кількості 34,300 т, 418745,83 грн (без ПДВ), 83749,17 грн ПДВ, і всього з ПДВ 502495,00 грн,

- видатковою накладною №РН-25-03-5 від 25.03.2016 і рахунком-фактурою №СФ-25-03-5 від 25.03.2016, згідно яких ПП "Агро-Хім-Плюс" проплатило за сою товарну (Медісон) в кількості 32,780 т, 400189,17 грн (без ПДВ), 80037,83 грн ПДВ, і всього з ПДВ 480227,00 грн,

- видатковою накладною №РН-17-03-5 від 17.03.2016 і рахунком-фактурою №СФ-17-03-5 від 17.03.2016, згідно яких ПП "Агро-Хім-Плюс" проплатило за сою товарну (Медісон) в кількості 36,520 т, 435196,67 грн (без ПДВ), 87039,33 грн ПДВ, і всього з ПДВ 522236,00 грн,

- видатковою накладною №РН-14-03-5 від 14.03.2016 і рахунком-фактурою №СФ-14-03-5 від 14.03.2016, згідно яких ПП "Агро-Хім-Плюс" проплатило за сою товарну (Амфор) в кількості 25,220 т, 302640,00 грн (без ПДВ), 60528,00 грн ПДВ, і всього з ПДВ 363168,00 грн,

- договором надання послуг №77 від 01.03.2016, укладеного між ПП "Агро-Хім-Плюс" і ФГ "Добробуд-10", а саме відповідального зберігання сої в кількості 300 тонн, попередньо провівши її очистку та погрузку,

- договором №60 про надання транспортних послуг від 14.03.2016 укладеного між ТОВ "Торговий дім "Єктос" - "Перевізник" і ПП "Агро-Хім-Плюс" "Замовник" , за умовами якого Замовник замовляє транспорт для перевезення товару, а Перевізник здійснює перевезення.

Щодо доводів контролюючого органу, що згідно з листом Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 26.12.2016 №2568/4/03-2016 автоматизованою системою "ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж" не зафіксовано рух транспортних засобів з номерними знаками, зазначеними в товарно-транспортних накладних, наданих ТОВ "Агрополіс" під час перевірки, судом на виконання вимог постанови Верховного Суду від 12.08.2021 у цій справі залучено до участі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД"Єктос".

Як свідчать матеріали справи визначальною обставиною з якою відповідач пов`язував безтоварність спірного правочину було те, що за результатами проведення оперативних заходів не підтверджено факти транспортування товару власниками транспортних засобів: ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_19 , власник автомобіля DAF д. н. з. НОМЕР_2 та напівпричепу НОМЕР_3 ); ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 , власник автомобіля DAF д. н. з. НОМЕР_5 ); ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_6 , власник вантажного автомобіля DAF д. н. з. НОМЕР_7 ).

До того ж, як слідує зі змісту акту перевірки, контролюючим органом встановлено, що вказані особи не підтвердили обставини щодо перевезення сої (ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 ). А ОСОБА_5 заперечував свою причетність до придбання та постановки на облік транспортного засобу DAF д. н. з. НОМЕР_7 .

Згідно з листом Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 26.12.2016 №2568/4/03-2016 відеофіксацією транспортних засобів з розпізнаванням номерних знаків та перевіркою їх за розшуковими реєстрами "ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж", транспортні засоби з д. н. з. НОМЕР_2 , НОМЕР_5 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 в період з 20 березня 2016 року по 31 березня 2016 року на постах рот ДПС зафіксовано не було.

Крім того, суд зауважує, що у вказаному листі в абзаці другому також зазначено, що транспортні засоби д. н. з. НОМЕР_7 , НОМЕР_3 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , НОМЕР_25 в період з 20.03.2016 по 31.03.2016 було зафіксовано на постах рот ДПС обладнаних АІПС перевіркою за їх розшуковими реєстрами "ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж". Про те надана інформація може потребувати уточнень, оскільки вказана система в окремих випадках не вірно розпізнає номерні знаки.

Також, в наявних в матеріалах справи письмових поясненнях ОСОБА_9 від 10.12.2016, який використовує в господарській діяльності транспортний засіб DAFВО1255ВЕ вказано, що для ТОВ "Агрополіс" час від часу здійснював вантажні перевезення, ТОВ "ТД"Єктос" разовий замовник, який не розрахувався за надані послуги з вантажних перевезень в березні 2016 товарної сої з с. В.Половецьке Київської області до с. Джурин Тернопільської області та має перед ним як фізичною особою-підприємцем заборгованість в розмірі 8200 грн.

Зі змісту листа Вих. №1373/19-00-21-05-10 від 12.12.2016, адресованому заступнику начальника ГУ ДФС у Тернопільській області Лопатинській Н.М. видно, що під час спілкування по телефону із ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_26 ) встановлено, що він надавав послуги з вантажних перевезень сої товарної в березні 2016 року для ТОВ ТД"Єктос" ().

Крім цього до населеного пункту с. Джурин Чортківського району Тернопільської області існує декілька доріг і де саме зафіксовано відсутність транспортних засобів із соєю не відомо.

13.06.2018 Міністерством внутрішніх справ України видано наказ №497, яким затверджено Інструкцію з формування та ведення інформаційної підсистеми "Гарпун" інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України", де пунктом 2 визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства внутрішніх справ України від 23 листопада 2012 року №1080/ДСК "Про затвердження Інструкції з використання автоматизованої інформаційно-пошукової системи відеофіксації номерних знаків транспортних засобів "ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж", зареєстрований у Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 року за №2107/22419.

Відповідно до пунктів 2.1., 2.3., 3.1. Методичних рекомендації щодо роботи з автоматизованою інформаційно-пошуковою системою відеофіксації транспортних засобів з розпізнаванням номерних знаків та перевіркою їх за розшуковими реєстрами "ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж" затверджених наказом МВС №975 від 29 грудня 2011 року Комплекс відеофіксації транспортних засобів із розпізнаванням номерних знаків та перевіркою їх по розшукових реєстрах "ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж" (далі комплекс) система цілодобового автоматизованого моніторингу руху автотранспорту із одночасною можливістю здійснювати перевірки за наявними базами обліку ОВС.

Камери спостереження комплексу встановлюються на ділянці автодороги перед стаціонарним постом ДПС ДАІ на відстані, час проходження якої зафіксованим автомобілем дає можливість працівникам Державтоінспекції вжити достатніх заходів для його зупинки.

При цьому, фіксація транспортних засобів з розпізнаванням номерних знаків та перевіркою їх за розшуковими реєстрами здійснюється за такими категоріями: "угон" транспортного засобу; втрачений, викрадений номерний знак; розшук транспортних засобів за постановами слідчих, прокуратури, служби безпеки тощо; розшук майна боржника за даними Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Відсутність інформації в системі "ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж" про пересування транспортного засобу за відсутності у нього пошукових критеріїв, визначених Методичними рекомендаціями, не може бути підставою висновку про неможливість пересування такого транспортного засобу автошляхами України.

Чинним законодавством не встановлено заборон чи обмежень щодо вибору суб`єктом господарювання найбільш зручного для нього маршруту перевезення товарно-матеріальних цінностей.

Аналізуючи посилання контролюючого органу на відсутність фактичного здійснення транспортування товарно-матеріальних цінностей від постачальника до покупця на підставі непідтвердження інформації, вказаної у наданих товарно-транспортних накладних, даним з ІС "ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж", суд вважає, що ця обставина не може бути беззаперечним свідченням відсутності факту пересування транспортних засобів та факту поставки товару з огляду на інші, наявні у справі докази. Вказана система не є всеосяжною, і створена з іншою метою.

Така правова позиція висловлена постановою Верховного Суду у справі №620/4328/18 (адміністративне провадження № К/9901/26933/19).

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того відповідно до пункту 4 додатків до договору купівлі - продажу від 02.03.2016 №02/03-16 Агр транспортування товару до місця передачі здійснювалося автомобільним транспортом продавця за його рахунок, а чинне податкове законодавство не покладає на платника обов`язку контролювати діяльність осіб, що виконують роботи (поставляють йому товари, надають послуги).

Слід зазначити, що податковий орган повинен обґрунтувати правомірність свого висновку щодо безтоварності господарської операції між позивачем та контрагентом. Однак, акт перевірки не містить будь-якого документального підтвердження щодо відсутності фінансово-господарських відносин позивача по взаєморозрахункам з цим контрагентом, а викладені у ньому висновки щодо не підтвердження реальності здійснення господарських операцій не ґрунтуються на документах первинного бухгалтерського та податкового обліку.

Фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентом підтверджується доданими первинними та іншими документами, які оформлені у відповідності до вимог законодавства та в повній мірі відображають зміст і характер вчинених господарських операцій.

Більш того, відповідачем ні в акті перевірки, ні в судовому засіданні не надано будь-яких доказів, які б вказували на невідповідність вказаних правочинів позивача нормам цивільного законодавства.

Чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації, наявності чи відсутності основних фондів та трудових ресурсів контрагента. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже, поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Верховним Судом у постанові від 14 грудня 2021 року по справі №804/6321/17 (адміністративне провадження № К/9901/49760/18) сформовано наступний правовий висновок, що "усталеною є практика Верховного Суду, яка, якщо її систематизувати, полягає в тому, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Ні податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання, ні помилки в оформленні первинних документів самі по собі не є самостійними підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас, у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу."

Так в постанові Верховного Суду від 16.12.2021 у справі №200/13279/19-а (адміністративне провадження № К/9901/31715/21) вказано, що "аналіз наведених вище норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту та витрат мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Таким чином, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Отже, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами під час вирішення цієї справи.

При цьому, вищенаведені норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними."

Суд дійшов висновку, що контролюючим органом не наведено доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені належними документами, а також не представлено доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі. Також, не подано відповідачем доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податку на додану вартість або можливої фіктивності його постачальника, як-от: судових рішень, вироків, не наведено доводів щодо здійснення позивачем операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 804/6321/17 (адміністративне провадження №К/9901/49760/18).

Також згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 19.01.2022 у справі №1540/3501/18 (адміністративне провадження №К/9901/25998/20) "податковий орган безпідставно посилається на отриману податкову інформацію щодо порушення контрагентами позивача норм податкового законодавства, так як чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника податку обов`язку донарахування йому певних податкових зобов`язання від дотримання вимог податкового законодавства іншими суб`єктами господарювання."

Додатково суд звертає увагу на те, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості..

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. (абзац 1 частини другої статті 77 КАС України)

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Беручи до уваги приписи зазначених норм, оцінюючи наявні в матеріалах докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір відповідно до платіжного доручення №12590 від 28.03.2018 у сумі 19006,38 грн.

Враховуючи задоволення позовних вимог повністю, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 19006,38 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове - повідомлення рішення форми "Р" Головного управління ДФС України у Тернопільській області від 04.01.2018 №.

Визнати протиправним та скасувати податкове - повідомлення рішення форми "ПС" Головного управління ДФС України у Тернопільській області від 04.01.2018 №.

Стягнути в користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агрополіс" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС України у Тернопільській області судовий збір в розмірі 19006,38 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 16 травня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрополіс" (місцезнаходження: вул. І. Франка 1, смт. Заводське, Чортківський р-н, Тернопільській області, 48523, );

відповідач:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003, );

третя особа:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД"Єктос" (місцезнаходження: вул. Академіка Вільямса, 6Д, приміщення 4, м. Київ, 03198, )

- Приватне підприємство "Агро-Хім-Плюс" (місцезнаходження: провулок Студентський, 6/80, м. Біла Церква, Білоцерківський район, Київська область, 09101, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.