Справа № 340/5594/20
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2022-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2022 року м. Дніпросправа № 340/5594/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),
суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року (м. Кропивницький, суддя Брегей Р.І.) у справі № 340/5594/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,-

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 за період з 01 квітня 2019 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 за період з 01 квітня 2019 року на підставі довідки Кіровоградського обласного військового комісаріату про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 23 жовтня 2020 року № 3780/1 та виплатити додаткові кошти;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині перерахунку та виплати пенсії за квітень 2019 року.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року у справі №340/5594/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області задоволено:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 за період з 01 квітня 2019 року;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 за період з 01 квітня 2019 року на підставі довідки Кіровоградського обласного військового комісаріату про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 23 жовтня 2020 року № 3780/1 та виплатити додаткові кошти;

- допущено до негайного виконання рішення суду в частині перерахунку та виплати пенсії за квітень 2019 року.

Вказане рішення набрало законної сили та на підставі останнього позивач отримав виконавчий лист, який було передано до примусового виконання до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі Управління забезпечення примусового виконання рішень) звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року заяву Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) задоволено.

Змінено спосіб і порядок виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про зобов`язання перерахувати пенсію і доплатити кошти на стягнення коштів у сумі 117346,27 грн. за період з 01 травня 2019 року по 06 квітня 2021 року.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Вимоги апеляційної скарги відповідача мотивовано, зокрема тим, що змінюючи спосіб і порядок виконання рішення, суд не може змінювати рішення по суті. Крім того, відповідач зазначає, що Управління забезпечення примусового виконання рішень фактично просить розширити резолютивну частину рішення. Також, відповідач вказує, що невиконання ним судового зобов`язання в частині виплати коштів через відсутність відповідних бюджетних призначень не може бути підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року.

Позивач та Управління забезпечення примусового виконання рішень правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідача не скористались, відзив на апеляційну скаргу відповідача до суду не подали.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд зазначає наступне.

Задовольняючи заяву про зміну порядку і способу виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що зобов`язання виплатити кошти і стягнення коштів є способами захисту одного і того ж порушеного права.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частинами першою та другою ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до положень статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Системний аналіз наведеної правової норми дає підстави дійти до висновку про те, що остання не містить конкретного переліку обставин для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи і такими підставами є обставини, що перешкоджають належному його виконанню: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. При цьому судове рішення не може бути змінено по суті.

Як свідчать встановлені обставини справи, рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року, зокрема було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 за період з 01 квітня 2019 року на підставі довідки Кіровоградського обласного військового комісаріату про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 23 жовтня 2020 року № 3780/1 та виплатити додаткові кошти.

В свою чергу, змінивши спосіб виконання такого рішення із зобов`язання виплатити зазначені кошти на конкретний розмір їх стягнення, буде змінено постанову по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті та, як наслідок, останнє не відповідає приписам ст. 378 КАС України.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 10.07.2018 року по справі № 490/9519/16-а, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Таким чином, з огляду на наведені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволені заяви про зміну способу і порядку виконання рішення.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Отже, інші доводи апеляційної скарги не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області задовольнити.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року у справі № 340/5594/20 скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні заяви Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зміну порядку і способу виконання судового рішення відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку відповідно до ч. 2 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає.

Головуючий - суддя О.М. Панченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко