Справа № 260/4042/21
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2022-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 рокуЛьвівСправа № 260/4042/21 пров. № А/857/3272/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року (головуючий суддя Маєцька Н.Д., м.Ужгород) у справі № 260/4042/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

06.09.2021 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якій просить: 1) Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №35 від 21.04.2021 про перерахування ОСОБА_1 пенсії в частині її розрахунку в розмірі 60% від заробітної плати (грошового забезпечення), та в частині застосування обмеження максимального розміру виплати пенсії десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність; 2) Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити: з 13.12.2019 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років в розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати (грошового забезпечення), зазначеної у довідці прокуратури Закарпатської області про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій від 27.02.2020 за №18 36-вих 2020 без обмеження максимального розміру її виплати десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність; з 01.05.2021 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років в розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати (грошового забезпечення), зазначеної у довідці Закарпатської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій 21 №67 вих-21 від 13.04.2021 без обмеження максимального розміру її виплати десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність; виплатити різницю між нарахованою та фактично виплаченою пенсією.

Позов обґрунтовує тим, що позивач є пенсіонером, якому відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ призначена пенсія за вислугу років у розмірі 90 % заробітної плати. Однак, відповідач, здійснюючи перерахунок пенсії позивача зменшив її відсоткове значення на 60% та застосовано обмеження максимального розміру пенсії.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 під час її перерахунку з 13.12.2019 року з 90% від відповідного розміру заробітної плати (грошового забезпечення) на 60% від відповідного розміру заробітної плати (грошового забезпечення) на підставі довідки прокуратури Закарпатської області від 27.02.2020 року №18 36-вих.2020. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити ОСОБА_1 з 13.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з розрахунку 90% від суми заробітку (грошового забезпечення) за відповідною посадою на підставі довідки прокуратури Закарпатської області від 27.02.2020 року №18 36-вих.2020, з урахуванням раніше виплачених сум. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області № 35 від 21 квітня 2021 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , в частині зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 90 до 60 відсотків від суми заробітку, що враховується для перерахунку пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити ОСОБА_1 з 01.04.2021 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з розрахунку 90% від суми заробітку (грошового забезпечення) за відповідною посадою на підставі довідки Закарпатської обласної прокуратури від 13.04.2021 року №21 67-вих.2021, з урахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2021 року у справі № 260/2472/20, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області з 13 грудня 2019 року розраховано пенсію позивача у розмірі 25894,39 грн., що становило 60 % від суми вказаної у довідці прокуратури Закарпатської області від 27 лютого 2020 року № 18 36-вих.2020. Крім цього, позивач 19 квітня 2021 року звернувся до органу пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки від 13 квітня 2021 року № 21 67-вих-21. На підставі заяви позивача та вищевказаної довідки відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача згідно з нормами чинними на момент звернення Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014 року, виходячи з розміру 60 % відповідної заробітної плати, у зв`язку з чим просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції не оскаржується в частині відмови в задоволенні позову, відтак, у відповідності до статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає оскаржуване рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

Позивач з 24 липня 2000 року є пенсіонером та отримує пенсію за вислугою років, призначену відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ у редакції, що діяла на момент призначення пенсії, у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати.

27 лютого 2020 року прокуратурою Закарпатської області позивачу видано довідку №18 36-вих.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, відповідно до якої заробітна плата позивача для обрахунку пенсії становить 43157,32 гривень.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року в справі № 260/2472/20 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області задоволено частково: 1) Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 12 березня 2020 року рішення №0700-0324-8/8734 щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугою років; 2) Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Закарпатської області від 27.02.2020 року №18 26-вих.2020 з 13 грудня 2019 року, з урахуванням раніше проведених виплат. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2021 року рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково.: 1) Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 12 березня 2020 року №1 (№0700-0324-8/8734) про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 ; 2) Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області з 13 грудня 2019 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII на підставі довідки прокуратури Закарпатської області від 27 лютого 2020 №18 36-вих.2020 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2021 року позивачу здійснено перерахунок пенсії з 13 грудня 2019 року на підставі довідки Прокуратури Закарпатської області №18 36-вих.2020 від 27 лютого 2020 року.

В той же час, відповідний перерахунок пенсії позивачу здійснено виходячи із 60% середньомісячного заробітку відображеного у довідці від №18 36-вих.2020 від 27 лютого 2020 року. Крім того, пенсію позивача до виплати обмежено максимальним розміром в 10 прожиткових мінімумів, встановлених для громадян, які втратили працездатність.

13 квітня 2021 року Закарпатською обласною прокуратурою позивачу видано довідку №21 67-вих.2021 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, відповідно до якої заробітна плата позивача для обрахунку пенсії становить 84000,00 гривень.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 35 від 21 квітня 2021 року позивачу здійснено перерахунок пенсії на підставі вищевказаної довідки, згідно якого загальний відсоток розрахованої пенсії від заробітку становить 60%. Пенсію позивача до виплати обмежено максимальним розміром в 10 прожиткових мінімумів, встановлених для громадян, які втратили працездатність.

Позивач, вважаючи протиправними здійснені перерахунки із зменшенням відсоткового значення пенсії з 90% до 60 % та обмеженням максимального розміру пенсії, звернувся до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку. У зв`язку з чим, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 35 від 21 квітня 2021 року необхідно визнати протиправним та скасувати в частині зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 90 до 60 відсотків від суми заробітку.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Статтею 46 Конституції визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15.07.2015 визначалися Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (Закон №1789-ХІІ).

Відповідно до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

З набранням чинності Законом № 1697-VII пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями статті 86, за правилами частин першої, другої якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно з частиною двадцятою цієї статті призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом норма права діє щодо відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до правовідносин застосовується той закон, під час дії якого вони настали.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № З-рп/2001, від 13.03.2012 № 6- рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Враховуючи наведене, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом № 1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, Закон № 1697-VII не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахування' норми Закону № 1789-ХІІ, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.12.2021 у справі №580/5962/20 (реєстраційний №102170925).

Такий правовий висновок узгоджується з покладеним в основу Закону № 1697-VІІ принципом єдності системи прокуратури України, що забезпечується, зокрема єдиним статусом прокурорів, який передбачає однакове матеріальне та соціально-побутове забезпечення, зокрема пенсійне забезпечення прокурорів.

Враховуючи викладене, розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набуття чинності Законом № 1697-VІІ порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до цього Закону та тими, яким вона була призначена відповідно до Закону № 1789-ХІІ, ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсію відповідно до Закону № 1697-VII.

Верховний Суд у вищезазначеній постанові відступив від висновків, викладених, зокрема у постанові Верховного Суду від 10.09.2021 у справ № 580/5238/20 у подібних правовідносинах, та сформував правовий висновок, відповідно до якого до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності Законом № 1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

На час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії стаття 50-1 Закону № 1789-ХІІ відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1697-VII у частині перерахунку пенсії втратила чинність.

З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення частини другої статті 86 Закону № 1697-VII, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.

Отже, позовні вимоги позивача у частині здійснення перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування рішення або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області задовольнити.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року у справі № 260/4042/21 скасувати в частині задоволених позовних вимог та в цій частині прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

В решті рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року по справі № 260/4042/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний