Справа № 465/5635/21
Суддя: Величко О. В.
Дата ухвалення: 2022-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

09.05.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Величка О.В.

з участю секретаря судових засідань Старух Ю.М.,

представника позивача - Разумних В.В.,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що постановою інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону № 1 УПП у Львівській області Калугіна О.П. притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. Пояснює, що 11.07.2021 року близько 14 год. знаходився в автомобілі Фольцваген Пасат, НОМЕР_1 , в якості пасажира, до машини підійшли поліцейські, сповістили про те, що нібито у них є орієнтування на цей транспортний засіб, показали на невідомому пристрої невiдоме для позивача фото та в подальшому сповістили його, що в них є інформація, що нібито позивач позбавлений прав керування і в даний час знаходиться в стані наркотичного сп`яніння та запропонували пройти медичний огляд, при цьому, працівники поліції не намагалися встановити особу, не просили ніяких документів. В подальшому позивача силою посадили без згоди в автомобіль УПП та доставили в КНП ЛОР ЛОКПЛ, що по вул. Кульпарківська, 95 у м. Львові, де запропонували здати сечу, проте, фiзично цього він не мiг зробити, тому що не хотів в туалет. Поліцейські наполягали в погрозливiй формi здати аналіз у виді сечі, або це буде розцінюватись як відмова. Але позивач так і не змiг сходити в туалет, справити своi фізіологічні потреби, тому поліція склала протокол за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Зазначає, що наполягав у лікаря, щоб він взяв iнший аналіз, наприклад кров, але лiкар відмовився. 11.07.2021 року близько 14 години зателефонував адвокату, з яким в позивача підписаний договір про надання правової допомоги. Повідомив його, що працівники поліції везуть його на Кульпарківську, 95 у м. Львові, з метою проведення медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. 11.07.2021 року близько 14:45 години прибув адвокат Гандзюлевич Ярослав Анатолійович. Позивач в цей час знаходився в кабiнетi медичних оглядiв, де перевiряли водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння, що по АДРЕСА_1 . Позивач та два працівника полiцii знаходились в середині кабінету. У зв`язку з тим, що двері були закриті з середини, позивач зателефонував до ОСОБА_2 , в той момент він знаходився з iншої сторони дверей, ввімкнув на телефоні гучномовець та почав вести так бесіду з адвокатом. Адвокат представився назвав своє прізвище, ім`я та по батькові, попросив працівників поліції його пустити з метою надання правової допомоги ОСОБА_3 . Однак, один з поліцейських, а саме ОСОБА_4 , сказав, що ОСОБА_5 адвокат не потрібен, а також повідомив, що під час проведення медичного огляду присутність адвоката не передбачена. Після цього адвокат запитав в телефонному режимi, чи знаходяться бiля позивача люди - свідки, поняті. Позивач повідомив адвоката, що крiм нього, працівників патрульної поліції та лікарів нікого немає. Через деякий час приїхав iнший адвокат - Разумних В.В., котрий виликав СОГ ВП № 3 ЛРУП ГУНП у Львівській області. Всередину попасти адвокати не змогли оскільки дверi були зачиненi зсередини. Вказане, на переконання позивача, підтверджує, що постанова серії БАА № 568370 від 11.07.2021 року є незаконною, відтак останній просить її скасувати та закрити провадження у справі.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 22.07.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Представником відповідача ОСОБА_6 подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого остання заперечує щодо задоволення позовних вимог. Зазначає, що 11.07.2021 року працівниками поліції було виявлено транспортний засіб Volkswagen Passat, НОМЕР_1 , пiд керуванням, як пiзнiше стало відомо, громадянина ОСОБА_1 , що рухався о 13 год. 50 хв. по вулиці Кульпарківська, 115 у м. Львові та всупереч п.2.3.В Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, порушив правила користування ременями безпеки, чим вчинив адміністартивне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП. З`ясовуючи обставини справи, працівникам поліції стало відомо, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 03.09.2020 року у справі № 465/3466/20 громадянина ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмiрi 10200 (десять тисяч двiстi) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рiк. Таким чином, позивач, керуючи транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на один рік, порушив п. 2.1. ПДР, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 126 КУпАП. В ході спілкування з громадянином ОСОБА_1 працівниками поліції було виявлено ознаки сп`яніння, у зв`язку з чим було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння та ОСОБА_1 було доправлено на проведення огляду до найближчого закладу охорони здоров`я. Вiдповiдно до ч. 1 ст. 283 та п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП інспектор поліції виніс обгрунтовану постанову у справі та правомірно наклав на ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу, адміністративне стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав повністю, просив такі задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Додатково зазначив, що постанова серії БАА № 568370 від 11.07.2021 року є незаконною, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом на момент зупинки останнього 11.07.2021 року близько 14 год. У зв`язку з цим уточнив, що оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності оскаржується виключно з підстав того, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, тобто не був водієм, а тому, не може нести відповідальності за інкриміновані йому порушення.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, однак у відзиві на позовну заяву заявила клопотання про розгляд справи у її відсутності. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позовної заяви.

Судом встановлено, що постановою серії БАА № 568370 від 11.07.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 126, ч.5 ст.121 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн. Згідно вказаної постанови правопорушення полягало в тому, що 11.07.2021 року близько 13 год. 52 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Passat, НОМЕР_1 , який обладнаний засобами пасивної безпеки, та був не пристебнутий ременем безпеки, а також керував автомобілем без права керування транспортним засобом, а саме будучи позбавленим права керування відповідно до постанови Франківського районного суду м. Львова від 03.09.2020 року.

Таким чином, ОСОБА_1 працівниками УПП у Львівській області притягнуто до адміністративної відповідальності власне за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП, а не за ч.1 ст.126 КУпАП, як про це зазначає представник позивача у позовній заяві.

При цьому, відповідно до диспозиції ч. 4 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Водночас згідно з ч.5 ст.121 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення правил користування ременями безпеки.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень ч.ч. 4, 6 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Наведені позивачем в позовній заяві аргументи щодо процедури проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння жодним чином не стосуються вимоги про скасування постанови серії БАА № 568370 від 11.07.2021 року, адже вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за керування автомобілем, будучи позбавленим права керування транспортним засобом та будучи непристебнутим ременем безпеки. Натомість твердження позивача стосуються порушення процедури проведення огляду ОСОБА_8 на стан сп`яніння, що не корелюється з предметом оскаржуваної постанови і були предметом дослідження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

У даному випадку, як зазначено представником позивача в судовому засіданні, стороною позивача не заперечується той факт, що на час складання оскаржуваної постанови ОСОБА_1 був рішенням суду позбавлений права керування транспортними засобами. Водночас 11.07.2021 року позивач автомобілем не керував, у зв`язку з чим постанова в дійсності й оскаржується.

Однак, вказані твердження представника позивача про те, що ОСОБА_1 11.07.2021 року близько 13 год. 52 хв. по вулиці Кульпарківська, 115 у м. Львові не керував транспортним засобом (не був водієм автомобіля), не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Судом встановлено, що постановою Франківського районного суду м. Львова від 03.09.2020 року у справі № 465/3466/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно положень ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. При цьому, вказаною нормою закону передбачено початок строку, з якого особа вважається такою, що позбавлена права керування транспортним засобом.

Відтак, станом на 11.07.2021 року ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами згідно постанови Франківського районного суду м. Львова від 03.09.2020 року у справі № 465/3466/20, що стороною позивача не заперечується.

Разом з цим, постановою Франківського районного суду м. Львова від 17.02.2022 року у справі №465/5718/21, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень 00 коп., із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Зазначеною постановою констатовано, що 11.07.2021 року о 13 год. 57 хв. у м. Львові по вул. Кульпарківська, 115 ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності, почервоніння обличчя, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, що підтверджується висновком лікаря-нарколога № 001487 від 11.07.2021 року, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови суд встановив, що у своїх письмових поясненнях від 11.07.2021 року, долучених до матеріалів справи, ОСОБА_1 особисто зазначив, що 11.07.2021 року він їхав на автомобілі Фольксваген Пассат по вул. Кульпарківській у м. Львові, здійснював поворот на право, де був зупинений працівниками поліції.

У судовому засіданні з участю представника позивача оглядалися відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, які долучені, як додаток, до відзиву відповідача на позовну заяву. При дослідженні цих відеозаписів з`ясовано, що на таких чітко зафіксовано факт перебування транспортного засобу Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , на проїжджій частині дороги, всередині даного транспортного засобу перебуває ОСОБА_1 , який зачинився в автомобілі і відмовлявся спілкуватися з працівниками поліції, вживаючи дії, спрямовані на пересідання із водійського на пасажирське місце. В подальшому ОСОБА_1 відчинив пасажирське вікно і заявив, що він не керував транспортним засобом, однак, хто керував автомобілем не зміг пояснити. На той час, крім нього, у вказаному транспортному засобі інших осіб не було. Враховуючи, що ОСОБА_1 заперечив факт керування автомобілем, працівники поліції запросили його до службового автомобіля, в якому продемонстрували відеозапис, де зафіксовано, що на момент зупинки транспортного засобу Volkswagen Passat за кермом перебував водій ОСОБА_1 (диск 1, файл 01365@365410, епізод 00:05-00:48).

За таких обставин доводи представника позивача про недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом повністю спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами. Як слідує з наведеного вище, ОСОБА_1 11.07.2021 року дійсно був водієм автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , керував ним у м. Львові по вул. Кульпарківська, 115, а отже, за вчинені правопорушення підлягає відповідальності власне як особа, яка керувала транспортним засобом.

У своєму рішенні в справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126, ч.5 ст.121 КУпАП складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, при цьому, розмір накладеного на позивача штрафу відповідає визначеному розміру у санкції ч. 4 ст. 126 КУпАП. Разом з цим, суд звертає увагу представника позивача на те, що згідно положень ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. У даному випадку з числа двох правопорушень, вчинених ОСОБА_1 , те, яке кваліфіковане за ч.4 ст.126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами), є більш серйозним ніж те, яке передбачене ч.5 ст.121 КУпАП (порушення правил користування ременями безпеки), а тому, стягнення правомірно накладено на ОСОБА_1 працівниками поліції в межах санкції, визначеної у ч.4 ст.126 КУпАП.

Оскаржувана постанова серії БАА № 568370 від 11.07.2021 року відповідає вимогам закону, тому підстави для її скасування відсутні. Враховуючи викладене, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності серії БАА №568370 від 11.07.2021 року - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16.05.2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області, адреса місцезнаходження: м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Суддя Величко О.В.