Справа № 344/19503/21
Суддя: Атаманюк Б. М.
Дата ухвалення: 2022-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/58/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Атаманюка Б. М.

секретаря Стефанець Г.Я.

за участі

представника позивача Вайтєкаускас В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 02.12.2021 р. звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного Управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження по справі.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.12.2021 р. позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано термін для усунення недоліків позовної заяви.

12.01.2022 р. ОСОБА_1 подала до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, і ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.01.2022 р. відкрито провадження по справі, призначено справу до судового розгляду.

Позов мотивований тим, що 19.11.2021 р. в м. Калуш під час стоянки її автомобіля марки Opel Insignia, д.н.з. НОМЕР_1 , на тротуарі попри вул. Кожуна 1, до неї підійшов невідомий чоловік у чорній уніформі, який не представився, не пред`явив службового посвідчення, та оголосив їй щоб забрала автомобіль із тротуару, який нібито стоїть із порушенням ПДР на тротуарі, або його евакуюють. Позивач була змушена завести автомобіль та з`їхати із тротуару на проїжджу частину вулиці. В її присутності протокол про адміністративне правопорушення не був складений, однак постанову про накладення стягнення за адміністративне правопорушення на місці події винесено. Вважає безпідставним застосування до неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу, оскільки у її присутності протокол про адміністративне правопорушення не був складений, а під час розгляду справи їй не було надано можливості скористатися послугами адвоката. Просила визнати дії неправомірними та скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та закрити провадження по справі.

Представник відповідача - Головного Управління НП в Івано-Франківській області скористався правом подання відзиву на позов, за змістом якого зазначено, що 19.11.2017 р. о 11 год. 57 хв. муніципальною інспекцією спільно із інспектором СРПП Калуського РВП ГУНП в області Базюком М. І., виявлено що водій автомобіля марки Opel Insignia, д.н.з. НОМЕР_1 , в м.Калуш по вул.Ковжуна 1, керуючи вказаним ТЗ порушив ПДР, а саме здійснила рух ТЗ по тротуару, який дозволяє рух пішоходам, чим порушила п.11.13 ПДР України, та, відповідно, вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Вина позивача ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наявними доказами у справі, а саме відеофіксацією, яка долучена до постанови. Крім того, зазначає, що позивач у позовній заяві визнає факт вчинення нею адміністративного правопорушення, оскільки сама ж вказує, що була змушена завести автомобіль та з`їхати із тротуару на проїжджу частину вулиці. Тобто, виїзду із тротуару передує заїзд транспортного засобу на тротуар. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.34-40).

Представник позивача - Вайтєкаускас В.А. в судовому засіданні 19.05.2022 р. позов підтримав у повному обсязі. Долучив до матеріалів справи заяву з додатками (звіти про використання коштів на відрядження), що підтверджує понесені витрати на відрядження. Суду додатково пояснив, що позивачка має комерційне приміщення у якому здійснює господарську діяльність. Під`їзд автотранспортом до цього приміщення, зокрема для розгрузки товарів, можливий тільки через тротуар. Тому позивачка вимушена заїхати на тротуар, проте пакується там з дотриманням ПДР. Автомобіль не створював перешкод для пішоходів, оскільки було більше двох метрів. Коли працівник поліції повідомив позивачці, що транспортний засіб припаркований з порушенням ПДР, позивачка, не визнаючи факту вчинення порушення ПДР, проте уникаючи конфлікту, з`їхали з тротуару. При цьому, здійснила рух по тротуару з урахуванням дорожньої обстановки, яка є необхідна для вчинення відповідного маневру. При досліджені в судовому засіданні відеодоказів, які були надані відповідачем, представник позивача зазначив, що такі докази відповідають дійсності, та, з його позиції, підтверджують відсутність порушень ПДР. Проте зазначає, що відеодокази є неповними, а саме не містять даних про те, що паркування транспортного засобу відбулось з дотриманням ПДР. Вважає, що оскільки транспортний засіб був припаркований з дотриманням ПДР, то в`їзд на тротуар та з`їзд з нього також не може вважатися порушенням ПДР, так як такі маневри є необхідними для цього. Просив позов задовольнити, та вирішити питання щодо стягнення судових витрат.

Представник відповідача у судове засідання 19.05.2022 р. не прибув, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи. Від представника відповідача надійшов відзив, за змістом якого просив у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, надані відеоматеріали, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 7 цього кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Згідно з понятійним апаратом, визначеним п.1.10 ПДР України проїзна частина - елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги. Тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.

Відповідно до п. 11.13 ПДР України забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватися вимог ПДР України.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАВ №555935 від 19.11.2021 р. ОСОБА_1 19.11.2021 р. о 11 год. 57 хв. у м. Калуш по вул. Ковжуна, керуючи транспортним засобом марки Opel Insignia, д.н.з. НОМЕР_1 , порушила ПДР, а саме здійснила рух ТЗ по тротуарі, який дозволяє рух пішоходам, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП (а.с.16).

Доказом скоєння зазначеного правопорушення є зокрема оглянутий в судовому засіданні відеозапис з камери патрульного, автентичність якого підтверджена представником позивача. На даному відеодоказі зафіксовано рух транспортного засобу позивача Opel Insignia, д.н.з. НОМЕР_1 , саме по тротуару. При цьому, вбачається, що траєкторія по якій здійснює рух транспортний засіб по тротуару, не є найкоротшою для з`їзду з нього, та об`єктивно є невиправдано тривалою, в певному відношенні демонструючою свідоме порушення ПДР.

Також суд зазначає, що не надає оцінки дотримання позивачкою правил паркування, так як таке правопорушення не інкримінується позивачці, а відтак не є предметом цього розгляду.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Враховуючи встановлені по справі обставини, суд приходить до висновку, що вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, поліцейський, який є посадовою особою та виконує посадові інструкції, встановив порушення позивачем вимог п.11.13 ПДР України. У відповідача були достатні підстави, а саме фактичні дані, які свідчили про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а прийняте відповідачем рішення про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень, відповідає санкції частини першої статті 122 КУпАП. Наслідком встановлених обставин є винесення відповідачем обґрунтованої постанови у справі про адміністративне правопорушення. Адміністративне стягнення застосовано без порушень, в межах статті КУпАП, за якою позивач притягнута до адміністративної відповідальності. Постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог чинного законодавства.

Доказів, які б спростувати факт вчинення адміністративного правопорушення та обставин, які б вказували на відсутність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, у межах розгляду даної справи, судом не знайдено.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 7, 9, 72, 77, 90, 229, 241-255, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження по справі відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя Богдан АТАМАНЮК