Справа № 640/24630/20
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2022-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 травня 2022 року

Київ

справа №640/24630/20

адміністративне провадження №К/990/6276/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Мацедонської В.Е., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 січня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року у справі №640/24630/20 за позовом ОСОБА_1 до Київської міської прокуратури, за участю третьої особи - Офісу Генерального прокурора - про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка) звернулася до суду з позовом до Київської міської прокуратури, за участю третьої особи - Офісу Генерального прокурора, з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати наказ прокурора міста Києва О.Кіпера від 09.09.2020 №1881к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності Управління нагляду у кримінальному провадженні Прокуратури міста Києва та органів прокуратури з 10.09.2020;

- поновити ОСОБА_1 на посаді в Київській міській прокуратурі, рівнозначній посаді, яку вона займала станом на день звільнення;

- стягнути з Київської міської прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 січня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Прокуратури м. Києва (прокурора м. Києва) від 09.09.2020 №1881к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності Управління нагляду у кримінальному провадженні Прокуратури міста Києва та органів прокуратури. Поновлено ОСОБА_1 з 11.09.2020 на посаді в Київській міській прокуратурі, яка рівнозначна посаді прокурора Відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності Управління нагляду у кримінальному провадженні Прокуратури міста Києва та органів прокуратури. Стягнуто з Київської міської прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11.09.2020 по 29.01.2021 у розмірі 113 041,92 грн.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 січня 2021 року змінено в мотивувальній частині. В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 січня 2021 року залишено без змін.

16 лютого 2022 року до Суду повторно надійшла касаційна скарга Офісу Генерального прокурора на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 січня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року у справі №640/24630/20.

Ухвалою Верховного Суду від 28 квітня 2022 року задоволено заяву Офісу Генерального прокурора про поновлення строку на касаційне оскарження та поновлено цей строк. Разом з цим, цією ухвалою скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 січня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року у справі №640/24630/20 залишено без руху та надано скаржнику строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку касаційної скарги, зазначеного у мотивувальній частині ухвали шляхом надання доказів доплатити судового збору у розмірі 579,24 грн.

11 травня 2022 року до суду надійшло клопотання Офісу Генерального прокурора про долучення до матеріалів справи оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 579,24 грн на виконання вимог ухвали Суду від 28 квітня 2022 року в справі №640/24630/20.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції", займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Предметом розгляду цієї справи є: визнання протиправним і скасування наказу про звільнення з посади; поновлення на посаді; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій убачається, що ОСОБА_1 обіймала посаду прокурора відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності Управління нагляду у кримінальному провадженні Прокуратури м. Києва та органів прокуратури.

Отже, ця справа є адміністративною справою щодо проходження публічної служби позивачкою, посада якої входить до переліку осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, у розумінні примітки до статті 50 Закону України "Про запобігання корупції" (у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду).

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

На обґрунтування підстав для касаційного оскарження скаржник посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що судами попередніх інстанцій під час ухвалення судових рішень не були враховані висновки Верховного Суду щодо застосування статті 235 Кодексу законів про працю України (далі - 235 КЗпП України), сформовані у постановах Верховного Суду, ухвалених у справах №№ 280/6512/20, 640/18679/18, 804/958/16, 813/7911/14, 826/18134/14, 826/14554/18, 811/952/15, 9901/226/19, 826/5596/17, 816/584/17, 821/3736/15-а, П/811/1672/15, П/9901/101/18 та П/9901/1672/15 щодо поновлення позивача на рівнозначну посаду у новому органі, а не на попередній посаді.

Такі доводи заявника є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах відповідності висновків судів першої та апеляційної інстанції на предмет урахування ними висновків Верховного Суду, висловлених у наведених заявником касаційної скарги справах, щодо застосування положень статті 235 КЗпП України в частині визначення органу, в якому має бути поновлено прокурора, звільненого за відсутності законних підстав.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 328, 329, 330, 334, 337, 338 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 січня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року у справі №640/24630/20.

2. Особі, що подала касаційну скаргу, надіслати копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі, а іншим учасникам справи - копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

3. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

4. Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: В.Е. Мацедонська

С.А. Уханенко