Справа № 760/23017/21
Суддя: Зуєвич Л. Л.
Дата ухвалення: 2022-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2-а/760/539/22

Справа № 760/23017/21

18 травня 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі головуючого судді - Зуєвич Л.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 ; адреса представника: АДРЕСА_3 ) до Управління патрульної поліції міста Києва /далі - Управління/ (адреса: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 9), Департаменту патрульної поліції /далі - Департамент/ (; адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

29.06.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, датована 24.06.2021, за підписом представника позивача - адвоката Хитрого М.В. (діє на підставі ордеру), в якій позивач просить суд скасувати постанову серії ЕАН № 4359502 від 16.06.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2021 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 06.09.2021 вказаний позов прийнято до провадження, розгляд справи вирішено здійснювати у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін (письмовому провадженні).

Клопотань від позивача та відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надійшло.

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України /далі - КАС України/).

Доводи позову

В позові, зокрема, вказується, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАН № 4359502 від 16.06.2021, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3 400,00 грн за ч. 2 ст. 126 КУпАП за те, що 16.06.2021 о 13 годині 44 хвилині по площі Солом`янській, 2, м. Києва він керував транспортним засобом не маючи права керування даним транспортним засобом, чим порушив вимоги п.п. 2.1 «а» ПДР.

З зазначеною постановою позивач не згоден, та вважає її незаконною, необгрунтованою, такою, що не відображає дійсних обставин справи, складеною за відсутності належних доказів, з порушенням вимог чинного законодавства.

Зазначається, що вказана постанова винесена інспектором 7-ї роти 4-го батальйону УПП в м. Києві капралом поліції Шаргуленко Анною Віталіївною з порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та процесуальних норм КУпАП, а саме не було розглянуто справу по суті, позивач не був ознайомлений з його правами.

Вказується, що вина в діях позивача відсутня, жодного доказу провини в скоєнні правопорушення службовою особою не надається.

Звертається увага щодо відсутності підстав для зупинки транспортного засобу та витребування у позивача посвідчення водія

Зауважується, що в даному випадку інспектор протиправно притягнув позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 126 КУпАП, у зв`язку із відсутністю підстав для зупинки транспортного засобу та витребування у позивача посвідченням на право керування транспортним засобом, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, оскільки відсутні докази, що особа порушила Правила дорожнього руху.

Зазначається, що в оскаржуваній постанові серія ЕАН 18 № 4359502 від 16.06.2021 інспектором не вказано яким транспортним засобом керував позивач, модель, д.н.з. транспортного засобу, не вказано яким транспортним засобом позивач не має права керувати.

Вказується, що оскаржувана постанова не містить доказів про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення і не вказано чи взагалі таке фіксування проводилось та не надано інших доказів вчинення правопорушення.

За таких обставин, позивач вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення ЕАН № 4359502 від 16.06.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3 400,00 грн підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Щодо правової позиції відповідача

06.12.2021 до суду від Департаменту надійшов відзив на позов в якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

У відзиві вказується, що твердження позивача, викладенні у позові, є хибними, а позовні вимога безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом.

Так, зазначається, що відповідно до винесеної постанови, водій ОСОБА_1 , 16.06.2021 о 13 год 44 хв. в м. Києві на площі Солом`янській, 2, керував транспортним засобом, без номерного знаку, не маючи права керування таким ТЗ, порушивши при цьому п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР), скоївши тим самим правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Звертається увага на те, що п. 2.4 (а) ПДР закріплено, що на вимогу поліцейського водій повинен пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1 ПДР, що також кореспондується ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух».

Зауважується, що для забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони життя і здоров`я людей, та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху, та вимагати пред`явлення в особи документів, згідно ч. 2 ст. 32 вказаного Закону.

Вказується, що інспектор Шаргуленко А.В. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вірно кваліфікував вчинене позивачем правопорушення та вірно застосував норми матеріального права.

Так, зазначається, що під час патрулювання Солом`янського району м. Києва, в складі екіпажу Рубін 909 (Шаргуленко А.В., Пилипенко В.М. ) біля 13 год 44 хв., останніми, на Солом`янській площа, було виявлено ТЗ, що здійснював рух без номерного знаку, що власне і стало причиною його зупинення. Відтак, зупинивши вказаний транспортний засіб, інспектор підійшов до водія, представився, пояснив причину зупинки, та на підставі п. 2.4. ПДР висунув законну вимогу пред`явити для перевірки документи, зазначені у п. 2.1. ПДР (посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, та чинний страховий поліс)

У відзиві вказується, що подія була зафіксована на нагрудний реєстратор інспектора № 729, однак, відповідно до розділу VIII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18.12.2018, строк зберігання відеозаписів становить 30 діб, а тому направити відеозапис з об`єктивних причин не видається за можливе.

Відтак, у відзиві підсумовується, що поліцейський, реалізуючи покладені на нього службові обов`язки, зокрема, щодо припинення порушень ПДР, за результатами вчиненого правопорушення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю, оцінив докази та факт вчинення позивачем правопорушення, розглянув справу про адміністративне правопорушення, та виніс згідно норм чинного законодавства постанову, передбачену ч. 2 ст. 126 КУпАП, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Вказується, що враховуючи, що підготовка та розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснена відповідачем у відповідності до ст. 278 та ст. 279 КУпАП, який в даному випадку був уповноважений розглядати вказану адміністративну справу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, постанову було винесено у присутності позивача, роз`яснено всі його права, згідно із ст. 268 КУпАП, якими останній не скористався, так як реалізація такого волевиявлення - це право особи, відносно якої розглядається адміністративна справа, та інспектор не має право вимагати від особи надання будь-яких пояснень в письмовій формі.

Разом з тим, зауважується, що позивач, подавши позов, обґрунтував свою позицію, проте не надав жодного доказу на її підтвердження.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 16.06.2021 інспектором Управління патрульної поліції в місті Києві Шаргуленко А.В. складено постанову серії ЕАН № 4359502 про накладення про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за змістом якої 16.06.2021 о 13:44 год на пл. Солом`янська, 2, м. Київ, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом без д.н.з. не маючи права керування таким тз, чим порушив п. 2.1а ПДР - керування т,з особою, яка не має права керування таким т/з.

У зв`язку з зазначеним ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 3 400,00 грн.

Позивач з вказаною постановою не погоджується, зокрема, вказує, що оскаржувана постанова не містить доказів про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення і не вказано чи взагалі таке фіксування проводилось та не надано інших доказів вчинення правопорушення.

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого ст. 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху (далі - ПДР) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.9. ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Визначення доказів в справі про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований ст. 251 КУпАП, а саме: доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Суд бере до уваги, що позивач факт того, що у визначену дату керував транспортним засобом без д.н.з. не маючи права керування таким тз не заперечує, будь-яких доказів на спростування викладеного в оскаржуваній постанові не надає.

Отже, у даній справі наведені позивачем обставини та докази не доводять, що він не керував транспортним засобом без днз не маючи права керування таким тз, а також порушення його прав в процесі притягнення до адміністративної відповідальності.

З урахуванням зазначеного суд приходить висновку, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в процесі судового розгляду, а тому у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 257, 269, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 251, 256, 268, 276, 287-289, 293 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції міста Києва, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л. Л. Зуєвич