Справа № 260/6746/21
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2022-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 травня 2022 року м. Ужгород№ 260/6746/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Плеханова З.Б.

при секретарі Грин-Лумей В.Г.

за участю:

позивача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 - представник адвокат Кричфалушій І.І.

відповідача: Управління Держпраці у Закарпатській області - представник Гончарук В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Закарпатській області, яким просить: 1. Прийняти позовну заяву до розгляду.2. Визнати протиправною та скасувати постанову №ЗК/318/288/АВ-ТД-ФС-28 від 20 серпня 2021 року винесену першим заступником начальника Управління Держпраці у Закарпатській області Грицик Б.І., про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 у розмірі 300000,00 грн. 3.3упинити виконання постанови № ЗК/318/288/АВ-ТД-ФС-28 від 20 серпня 2021 року винесену першим заступником начальника Управління Держпраці у Закарпатській області Грицик В.І., про накладення штрафу на фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 у розмірі 300000,00 грн. 4. Визнати протиправним та скасувати Припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю № ЗК318/288/АВ/п від 26.07.2021 року винесений інспектором праці Управління Держпраці у Закарпатській області Гриценком Сергієм Івановичем.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду 25 січня 2022 року забезпечено даний адміністративний позов шляхом зупинення дії Постанови № ЗК/318/288/АВ-ТД-ФС від 20.08.2021 року Управління Держпраці в Закарпатській області ( , м. Ужгород, вул. Минайська,16) про накладення штрафу у розмірі 300 000 грн. на фізичну особу підприємця ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 . АДРЕСА_2 ).

1. Позиції сторін.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі акта інспекційного відвідування № ЗК 318/288/АВ від 26.07.2021 року відповідачем прийнято постанову № ЗК318/288/АВ-ТД-ФС- 28 від 20 серпня 2021 року, про накладення штрафу у розмірі 300000,00 грн. за порушення ч.4 ст.24 КЗпП, а саме за фактичний допуск п`яти працівників до роботи без оформлення трудового договору та неповідомлення податкового органу про прийняття працівників на роботу. На переконання позивача, висновки Управління Держпраці у Закарпатській області про порушення позивачем законодавства про працю не відповідають дійсності, а постанова про накладення штрафу є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Позивач вказує, що на час перевірки у позивача були укладені трудові договори з двома працівниками, а саме з ОСОБА_2 ( трудовий договір від 17.01.2019 року) та ОСОБА_3 (трудовий договір від 18.02.2020 року) . Щодо інших осіб, то зазначає, що такі ніколи в позивача не працювали та не працюють, а тому не можуть бути оформлені на роботу відповідно до трудового законодавства.

09 грудня 2021 року, відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого вказано, що інспекційне відвідування проведено відповідно до вимог Порядку КМУ від 21 серпня 2019 року №823 та Міжнародних конвенцій. В ході інспекційного відвідування, проведеного 23 липня 2021 року в 09 год. 35 хв. у фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , за місцем здійснення її підприємницької діяльності в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розміщеної за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено найманого працівника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Також в ході відвідування за вищевказаною адресою, в міні пекарні комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на випічці в кухні на робочих місцях знаходились 2 працівниці, які відмовились назватися та надати пояснення. Трудові договори або договори цивільно-правового характеру між Підприємцем та вищевказаними працівниками не укладались. Таким чином інспекційним відвідуванням встановлено, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 допустила до виконання робіт 5 громадян без укладання з ними трудового договору, чим порушила вимоги ч.4 ст.24 Кодексу законів про працю України, а саме: фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору.

Враховуючи виявлені під час інспекційного відвідування порушення вимог законодавства про працю, інспектором праці Управління Держпраці 26.07.2021 року внесено Припис про усунення виявлених порушень №ЗК318/288/АВ/П та Попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю №ЗК 318/288/АВ/П/ПО від 26.07.2021 року та постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ЗК318/288/АВ-ТД-ФС-28 від 20.08.2021 року. Підсумовуючи вищенаведене, зазначає, що Постанова про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ЗК318/288/АВ-ТД-ФС-28 від 20.08.2021 року винесена уповноваженою посадовою особою Управління Держпраці у Закарпатській області з урахуванням норм Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013р. №509, та на підставі абзацу 2 частини другої статті 265 Кодексу Законів про працю, а отже є законною і скасуванню не підлягає.

Під час розгляду справи по суті представник позивача позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечила та просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки будь-яких документальних доказів, які б спростовували обставини, викладені у акті № ЗК 318/288/АВ від 26.07.2021 року та зафіксовані матеріалами відеофіксації інспекційного відвідування представником позивача, суду не надано.

2. Обставини, встановлені судом.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснює свою діяльність згідно Виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, дата запису 11.10.2006 року за № 0001677, зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_2 . Основний вид економічної діяльності 47.81 роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами.

22 липня 2021 року пунктом 1 наказу Управління Держпраці у Закарпатській області № 171 «Про проведення інспекційних відвідувань`доручено інспекторам праці Гриценку С.І. та Джумелі М.І. за участю начальника Управління Дороша Б.В. та начальника відділу Турянського Ярослава Івановича провести інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 щодо дотримання трудового законодавства в частині оформлення трудових відносин за переліком питань, визначених п.п. 1; 2; 3 Додатку № 3 Акту, затвердженого Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України 27 жовтня 2020 року № 2161.

22 липня 2021 року Управлінням Держпраці у Закарпатській області видано направлення № 658 про проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 .

26 липня 2021 року посадовими особами управління Держпраці у Закарпатській області проведено інспекційне відвідування фізичної особи - підприємця ФОП ОСОБА_1 .

За результатом перевірки складено Акт інспекційного відвідування № ЗК 318/288/АВ від 26.07.2021 року.

Зокрема, вказаним актом зафіксовано, що:

" В ході інспекційного відвідування, проведеного 23 липня 2021 року в 09 год. 35 хв. у фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , за її місцем здійснення підприємницької діяльності в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розміщеної за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено найманого працівника ОСОБА_4 , яка повідомила, що працює у ФОП ОСОБА_1 1 рік. Також в ході відвідування, на робочому місці продавця в магазині було виявлено ОСОБА_5 , яка повідомила, що працює у ФОП ОСОБА_1 2 дні. Разом з тим, за тією ж адресою, торгувала морозивом ОСОБА_6 , яка повідомила, що працює у ФОП ОСОБА_1 4 роки. З даними працівниками не було укладено письмово трудового договору. Дані факти зафіксовано засобами відеотехніки. В ході відвідування за вищевказаною адресою, в міні пекарні комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на випічці в кухні на робочих місцях знаходились 2-працівниці, які відмовились назватися та надати пояснення. З даними працівниками також не було укладено письмово трудового договору. Вказаний факт зафіксовано засобами відеотехніки."

Таким чином інспекційним відвідуванням встановлено, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 допустила до виконання робіт 5 громадян: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ще 2 працівників, які відмовились назватися, без укладання з ними трудового договору, чим порушила вимоги ч. 4 ст. 24 Кодексу законів про працю України, а саме: фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору.

26 липня 2021 року , інспектором праці Гриценком С.І. винесено припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю відносно ОСОБА_1 № ЗК 318/288/АВ/П, яким позивача зобов`язано усунути вказані порушення в акті інспекційного відвідування до 20.08.2021 року Про виконання цього припису у визначені в ньому строки слід надати письмове повідомлення із долученням копій первинних документів.

Також, 26 липня 2021 року, посадовою особою Управління Держпраці у Закарпатській області було складено протокол про адміністративне правопорушення № ЗК 318/288/АВ/П/ПТ, який направлено на розгляд до Хустського районного суду.

26 липня 2021 року, Управлінням Держпраці у Закарпатській області попередженням про відповідальність за порушення законодавства про працю № ЗК 318/288/АВ/П/ПО, повідомлено ФОП ОСОБА_1 про те, що за допущення до виконання роботи найманих працівників без оформлення трудового договору порушено ч.4 ст. 24 КЗпП України, за що передбачена відповідальність відповідно до абз. 2 ч.2 ст. 265 КЗпП України.

20 серпня 2021 року першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Закарпатській області Грицик В.І. прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами за № ЗК318/288/АВ-ТД-ФС-28, якою на підставі статті 265 частини 2 абзацу 2 КЗпП України на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 300 000 грн.

Зокрема, вказаною постановою зафіксовано, що 20.08.2021 року на розгляд справи в Управлінні Держпраці у Закарпатській області про накладення штрафу, з`явився адвокат Стасюк Ю.П., який відповідно до договору про надання правової допомоги від 17.08.2021 року представляє штереси ФОП ОСОБА_1 , котрий надав письмові пояснення осіб, які знаходились в приміщенні в день інспекційного відвідування, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та заперечив факт використання ФОП ОСОБА_1 праці найманих працівників без оформлення трудових відносин. Також пояснив, що в приміщенні, в якому проводилось інспекційне відвідування, ФОП ОСОБА_1 не здійснює підприємницьку діяльність, а воно належить на праві особистої власності ОСОБА_8 .

ОСОБА_7 та ОСОБА_5 в своїх письмових поясненнях наданих адвокату в порядку ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», зазначили, що перебувають в дружніх стосунках з підприємцями, та з власної ініціативи і без грошової винагороди допомагали ФОП ОСОБА_8 . В свою чергу, ОСОБА_4 , яка являється матір`ю ФОП ОСОБА_9 , пояснила, що тільки допомагає по господарству родині. В письмових поясненнях ОСОБА_6 наголосила, що вона являється донькою ФОП ОСОБА_9 і що також допомагала їй по господарству.

Разом з тим в ході розгляду справи встановлено та підтверджується актом інспекційного відвідування №ЗК 318/288/АВ від 26.07.2021 року і матеріалами відеофіксації інспектування, що допущені до виконання робіт без оформлення трудових договорів та повідомлення територіального органу ДПС працівників: ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та одну-працівницю, яка відмовилася представлятись в міні пекарні комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Водночас , судом встановлено , що перевірка фактично здійснювалася не за адресою зазначеною у направленні на перевірку АДРЕСА_2 , а за адресою здійснення підприємницької діяльності іншої фізичної особи -підприємця ОСОБА_8 АДРЕСА_3 , де ФОП ОСОБА_8 належать на праві власності приміщення , зазначені у Витягу з держреєстру речових прав.

Здійснення ФОП ОСОБА_8 підприємницьої діяльності за вказаною адресою стверджується також видатковими накладними та свідченнями ОСОБА_7 , ОСОБА_5 .

Разом з тим, судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 були укладені трудові договори з двома працівниками, а саме з ОСОБА_2 ( трудовий договір від 17.01.2019 року) та ОСОБА_3 (трудовий договір від 18.02.2020 року) .

Згідно листа Вишківського селищного голови за адресою в АДРЕСА_2 знаходиться житловий будинок 1971 року побудови загальною площею 90 кв.м., житлова складає 42 кв.м.( три житлові кімнати).

30 серпня 2021 року, ОСОБА_11 направив у відповідності до статті 255 КУпАП до Хустського районного суду, протокол про адміністративне правопорушення № ЗК 318/288/АВ/П/ПТ від 26.07.2021 р. стосовно ФОП ОСОБА_1 . Також, до цього ж суду було направлено для відома Постанову Управління про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами за № ЗК318/288/АВ-ТД-ФС-28 від 20.08.2021 р.у розмірі 300000,00 грн.

13 грудня 2021 року постановою Хустського районного суду Закарпатської області по справі № 309/3243/21, притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення , передбачене ч.3 ст.41 КУпАП з накладенням на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить суму 8500,00 грн.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 21 Кодексу законів про працю України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 24 Кодексу законів про працю України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання якої є обов`язковою при укладенні трудового договору з фізичною особою.

Згідно з частиною 3 статті 24 Кодексу законів про працю України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 5 статті 50 Закону України "Про зайнятість населення" роботодавцям забороняється застосовувати працю громадян без належного оформлення трудових відносин, вчиняти дії, спрямовані на приховування трудових відносин.

Відповідно до статті 259 КЗпП України визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 затверджено Положення Про Державну службу України з питань праці, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України (на момент виявлення порушення), юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Частиною 4 статті 265 Кодексу законів про працю України визначено, що штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, ( далі по тексту - Порядок).

У пункті 1 та 2 Порядку визначено механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другоюстатті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» (далі - штрафи).

Штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі: рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації; акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису; акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників; акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування; акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Згідно з пунктом 10 вказаного Порядку постанова про накладення штрафу може бути оскаржена у судовому порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823 було затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який визначав процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-IV, та Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон).

30 серпня 2019 року постанова Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823 набрала чинності, опублікована в Урядовий кур`єр, 2019, 08, 30.08.2019 № 165, Офіційний вісник України, 2019, № 70 (13.09.2019), ст. 2468 та скасована згідно рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2021 року, яке набрало законної сили 14 вересня 2021 року.

Отже, на момент виникнення спірних правовідносин Порядок № 823 був чинним та відповідач таким керувався, що підтверджується матеріалами інспекційного відвідування.

Відповідно до абз. 1 п. 2 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Заходи контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються інспекторами праці виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, дотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад) у формі, визначеній абзацом першим цього пункту (абзац другий пункту 2 Порядку № 823).

Згідно з абзаців 1 та 2 п. З Порядку № 823 інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів рад (далі - органи контролю), посадовими обов`язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - контрольні повноваження) та які пройшли перевірку знань у порядку, визначеному Мінекономіки. Контрольні повноваження інспектора праці підтверджуються службовим посвідченням встановленої Мінекономіки форми, що видається Держпраці та її територіальними органами.

Відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) передбачено також Кодексом України про адміністративні правопорушення, а саме: частиною третьою статті 41 КУпАП встановлено, що фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що всупереч вищевказаним вимогам, відповідачем здійснено перевірку не за місцем зазначеним у направленні на перевірку , а також притягнуто до відповідальності не фізичну особу-підприємця, який допустив до роботи працівників, з якими не уклав трудовий договір, а саме: фізичну особу -підприємця ОСОБА_8 , а нішу особу, тобто ФОП ОСОБА_1 .

Частиною 2 ст.265 КЗпП України і ч. З ст. 41 Кодексу про адміністративні правопорушення України передбачено відповідальність для осіб, які використовують найману працю, у вигляді штрафу, за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

При цьому, штраф за ч. 2 ст. 265 КЗпП України є фінансовою санкцією, яка накладається постановою уповноваженої посадової особи Держпраці, що може бути оскаржена в судовому порядку, а штраф за ч. 3ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення є адміністративною відповідальністю і накладається згідно із рішенням суду за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Як встановлено судом, 13 грудня 2021 року постановою Хустського районного суду Закарпатської області по справі № 309/3243/21, притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення , передбачене ч.3 ст.41 КУпАП з накладенням на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що становить суму 8500,00 грн.,

Таким чином, в даному випадку має місце подвійне притягнення до адміністративної відповідальності.

Верховний Суд у постанові від 22 грудня 2020 року у справі № 260/1743/19 зазначив, що в умовах одночасного застосування санкцій до фізичної особи - підприємця за статтею 265 Кодексу законів про працю України та частиною 3 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, очевидно, що провадження не є пов`язаними за своєю суттю, оскільки за цілями та застосовуваними санкціями не є взаємодоповнюючими, а передбачають подвійне застосування щодо однієї і тієї ж особи двох штрафних каральних заходів. Це є не лише непропорційним та надмірним обтяженням щодо такої особи, але й ставить у нерівне правове становище при вчиненні аналогічного правопорушення у діяльності юридичної особи та фізичної особи-підприємця не на користь останнього.

Розмежування статусу фізичної особи та фізичної особи - підприємця не зумовлює можливостей відходу від цих висновків, оскільки в обидвох випадках каральна мета відповідальності реалізується щодо єдиного суб`єкта права - фізичної особи, яка з метою законного здійснення господарської діяльності отримує додатковий правовий статус. Оскільки правовий статус підприємця фізична особа з повною цивільною дієздатністю набуває в порядку реалізації свого права на здійснення підприємницької діяльності, яка не заборонена законом (згідно з частиною першою статті 42 Конституції України, частиною першою статті 50 Цивільного кодексу України, частиною першою статті 128 Господарського кодексу України).

Отже, фізична особа - підприємець, яка використовує найману працю, не може бути одночасно притягнута до відповідальності за частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частиною третьою статті 41 Кодексу України про адміністративне правопорушення в частині допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору у зв`язку з порушенням принципу «non bis in idem» як складового елементу принципу верховенства права.

Відтак об`єднана палата Верховного Суду дійшла до висновку про наявність підстав для відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду від 21 грудня 2018 року у справі №814/2156/16, в якій зазначено що правопорушення, передбачені у частині другій статті 265 Кодексу законів про працю України так само, як і правопорушення, передбачене у частині третій статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, належить за своєю природою (основними ознаками) до такого виду юридичної відповідальності як адміністративна відповідальність.

Об`єднана палата Верховного Суду сформувала власний правовий висновок відповідно до якого:

- штрафи передбаченні статтею 265 Кодексу законів про працю України є заходами фінансової відповідальності, підстав відносити їх до заходів адміністративної відповідальності немає;

- фізична особа - підприємець, яка використовує найману працю, не може бути одночасно притягнута до відповідальності за частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частиною третьою статті 41 Кодексу України про адміністративне правопорушення в частині допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору у зв`язку з порушенням принципу «non bis in idem» як складового елементу принципу верховенства права.

Такі висновки Верховного Суду є визначальними при розгляді даної справи та суд керуючись такою правовою позицією, приходить до висновку, що оскільки за допуск вказаних фізичних осіб до роботи без оформлення трудового договору позивача уже визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП, а тому накладення штрафу за те саме правопорушення постановою є притягненням до того самого виду відповідальності за те саме порушення вдруге.

При цьому, суб`єктом звернення до суду щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, як і суб`єктом винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу було Управління Держпраці.

Даний правовий висновок узгоджується з постановою Верховного Суду по справі №260/1705/19 від 07 грудня 2021 року.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

З огляду на сукупність встановлених під час судового розгляду справи по суті обставин, суд прийшов до висновку, що вимога про визнання протиправною та скасування постанови є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії" (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1статті 6 Європейської конвенції з прав людиниі зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відтак, на переконання суду, решта доводів позивача на обґрунтування своїх вимог у даній справі, не вимагають детального спростування в рамках даної адміністративної справи.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 3000, 00 грн. підлягає стягненню на користь позивача з Управління Держпраці у Закарпатській області за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Управління Держпраці у Закарпатській області (вул. Минайська, буд. 16,м. Ужгород, Закарпатська область,88018, ) задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Закарпатській області від 20 серпня 2021 року № ЗК318/288/АВ-ТД-ФС-28 про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 .

3. Стягнути з Управління Держпраці у Закарпатській області () м. Ужгород, вул. Минайська,16 на користь ФОП ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 судовий збір в розмірі 3000, 00 (три тисячі ) гривень.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів до Восьмого апеляційного адмінсуду.

СуддяЗ.Б.Плеханова

Повний текст виготовлено та підписано 20 травня 2022 року.