Справа № 600/6608/21-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2022-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/6608/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Боянської сільської ради Чернівецького району Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання винити дії, -

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Боянської сільської ради Чернівецького району Чернівецькій області (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та частково скасувати рішення VI сесії VІІІ скликання Боянської сільської ради № 21/1-12 від 09 квітня 2021 року в частині не передання у власність земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0081 площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в межах села Боянівка Боянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області та зобов`язати Боянську сільську раду Чернівецького району Чернівецькій області прийняти рішення про передачу у власність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0081 площею 0,25 для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд.

1.2. Ухвалою суду від 30.11.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження без повідомлення учасників справи.

1.3. 29.12.2021 року до суду надійшов відзив Боянської сільської ради.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

2.1. Представник позивача вважає, що оскаржуване рішення є протиправним, оскільки передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 Земельного кодексу України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок, а рішення про затвердження проекту землеустрою є одночасно рішенням про передачу земельної ділянки у власність чи у користування. Зазначені дії є неподільними, тому вбачається неможливим затвердити проект землеустрою без передачі у власність. Однак, рішення VI сесії VIII скликання Боянської сільської ради Чернівецького району Чернівецькій області № 21/1-12 від 09 квітня 2021 року в порушення частини дев`ятої статті 118 Земельного кодексу України, не містить рішення про надання такої земельної ділянки у власність ОСОБА_1 .

Позиція відповідача

2.2. Відповідно до наявного у справі відзиву на позов, представник відповідача зазначає, що спірна земельна ділянка розташована по АДРЕСА_1 . За даним адресом була зареєстрована та проживала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вона була бабусею позивача по лінії матері. Після смерті ОСОБА_2 , до нотаріальної контори для отримання спадщини звернувся дядько позивача ОСОБА_3 . Дана особа також звернулася до сільської ради про передачу на її користь у власність, земельної ділянки площею 0,25 га кадастровий номер :02:001:0081 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 . Таким чином, на земельну ділянку площею 0,25 га кадастровий номер :02:001:0081 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , є спір про право власності, що маг бути врегульовано за цивільним судочинством.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Дослідженням матеріалів справи судом встановлено, що рішенням 27 сесії VII скликання Припрутської сільської ради №2/7 від 25.03.2019 року надано ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 .

3.2. За замовленням позивача ТОВ «Глобус КО» розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Висновком експерта державної експертизи В. Олексюка від 20.02.2020 року б/н та висновком завідувача сектору містобудування та архітектури Новоселицької РДА О. Клочун від 27.04.2020 року №128 було погоджено проект землеустрою.

3.3. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23.11.2021 року №НВ-021 земельну ділянки, площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 , зареєстровано у Державному земельному кадастрі та присвоєно кадастровий номер :02:001:0081.

3.4. Рішенням 36 сесії VII скликання Припрутської сільської ради №7/6 від 19.06.2020 року відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

3.5. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 07.12.2020 року у справі №600/1574/20-а визнано протиправним та скасовано рішення від 19 червня 2020 року №7/6 36 сесії VII скликання Припрутської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, яким відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) та для ведення особистого селянського господарства; зобов`язано Припрутську сільську раду Новоселицького району Чернівецької області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_1 за кадастровими номерами :02:001:0081 площею 0,25 для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд та :02:001:0106 площею 0,1714 га для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться в с. Боянівка Новоселицького району Чернівецької області.

3.6. Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 25.08.2021 року замінено сторону виконавчого провадження (ВП№65368037), відкритого 11 травня 2021 року державним виконавцем Новоселицького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Рудченко Л.О. за виконавчим листом №600/1574/20-а, виданим 28 квітня 2021 року, а саме: Припрутську сільську раду Новоселицького району Чернівецької області () на правонаступника Боянську сільську раду Чернівецького району Чернівецької області ().

3.7. Рішенням VI сесії VIII скликання Боянської сільської ради Чернівецького району Чернівецькій області № 21/1-12 від 09.04.2021 року «Про розгляд зави громадянина ОСОБА_1 » затверджено проект землеустрою, без передачі у власність, земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0081 площею 0,2500га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в межах села Боянівка Боянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області.

ІV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА

4.1. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

4.2. Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

4.3. Статтями 2 та 3 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року №2768-ІІІ (далі - ЗК України в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення) встановлено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

4.4. Відповідно до статті 25 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 року, №858-IV проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок є одним із видів документів із землеустрою.

4.5. Згідно із частиною 1 статті 50 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 року, №858-IV проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розробляються у разі формування нових земельних ділянок із земель державної, комунальної власності (крім випадків формування земельних ділянок за іншою документацією із землеустрою) та у разі зміни цільового призначення земельних ділянок у випадках, визначених законом.

4.6. Згідно статті 38 ЗК України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.

4.7. Статтею 40 ЗК України визначено, що громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

4.8. Статтею 121 ЗК України встановлено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Згідно пункту г частини 1 статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

4.9. Частиною 1 статті 83 ЗК України передбачено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю, а згідно частини 2 цієї ж статті ЗК України у комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

4.10. Відповідно до частини 4 статті 83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать:

а) землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо);

б) землі під залізницями, автомобільними дорогами, об`єктами повітряного і трубопровідного транспорту;

в) землі під об`єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом;

г) землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом;

ґ) землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом;

д) земельні ділянки, які використовуються для забезпечення діяльності органів місцевого самоврядування;

е) земельні ділянки, штучно створені в межах прибережної захисної смуги чи смуги відведення, на землях лісогосподарського призначення та природно-заповідного фонду, що перебувають у прибережній захисній смузі водних об`єктів, або на земельних ділянках дна водних об`єктів;

є) землі під об`єктами інженерної інфраструктури міжгосподарських меліоративних систем, які перебувають у комунальній власності.

4.11. Відповідно до статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

4.12. Статтею 118 ЗК України передбачений порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

4.13. Зокрема, відповідно до частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

4.14. Згідно із частиною 7 статті 118 ЗК України Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

4.15. Відповідно до частини 9 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність., міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

4.16. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (частина 6 статті 118 ЗК України).

V. ПОЗИЦІЯ СУДУ

5.1. Надаючи оцінку цим правовідносинам, суд насамперед має визначити проблему, яка породила наявний правовий конфлікт.

5.2. Предметом цього позову є рішення VI сесії VIII скликання Боянської сільської ради № 21/1-12 від 09.04.2021 року «Про розгляд зави громадянина ОСОБА_1 », яким позивачу затверджено проект землеустрою без передачі у власність, земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0081 площею 0,2500га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в межах села Боянівка Боянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області.

5.3. Отже, суд має перевірити правове підґрунтя для прийняття оскаржуваного рішення, зокрема чи були нормативні підстави для відмови позивачу у затвердженні проєкту землеустрою.

5.4. Системний аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що законом передбачено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме:

1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;

2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);

3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України;

4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;

5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.

5.5. З огляду на зазначене, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 ЗК України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. Разом з цим, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року в справі № 815/5987/14 та постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17.

5.6. У цій справі судом встановлено, що позивачем поетапно вчинено усіх необхідних дій з метою отримання спірної земельної ділянки у власність. Однак, оскаржуваним рішенням позивачу затверджено проект землеустрою без передачі у власність, земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0081 площею 0,2500га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в межах села Боянівка Боянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області.

5.7. Таке рішення, на переконання суду, породжує у позивача стан невизначеності в частині завершення процедури отримання земельної ділянки у власність, оскільки затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок.

5.8. При цьому, суд вважає, що факт затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки має безумовним наслідком надання її у власність. Такі процеси є нероздільними у своїй логічній послідовності, а тому після затвердження проекту землеустрою спірна земельної ділянка підлягає передачі позивачу у власність.

5.9. Водночас, суд звертає увагу на те, що Боянська сільська рада здійснює свою діяльність як суб`єкт владних повноважень, а отже її діяльність має характеризуватись певною послідовністю та передбачуваністю, що зокрема слідує з принципу належного урядування.

5.10. При цьому суд нагадує, що зміст принципу належного урядування передбачає, що державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб, у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права; потреба виправити минулу помилку не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків; ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися коштом осіб, яких вони стосуються (Рішення ЄСПЛ у Справі Рисовський проти України (заява № 29979/04), прийняте 20.10.2011 року (набуло статусу остаточного 20.01.2012 року).

5.11. У цій справі має місце факт, коли уповноважений орган Боянська сільська рада, затверджую проекту землеустрою, однак вважає, що спірна земельна ділянка не підлягає передачі позивачу у власність, що суперечить змісту принципу належного урядування та правової визначеності, яка є невід`ємною складовою верховенства права.

5.12. Натомість суд вважає, що наявність рішень про надання дозволу на розробку проекту землеустрою породило у позивача законні обґрунтовуванні очікування щодо отримання земельної ділянки у власність та спричинило витрати пов`язані з виготовленням проекту землеустрою.

5.13. У свою чергу, стосовно наведених у відзиві аргументів, суд зазначає, що доводи представника позивача в частині того, що на земельну ділянку площею 0,25 га кадастровий номер :02:001:0081 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , є спір про право власності, суд зазначає, що такі доводи не підтвердженні жодними достовірними доказами.

5.14. Суд вважає, що цей спір не пов`язаний з вирішенням питання приватноправового характеру, а є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб`єкта владних повноважень (органу місцевого самоврядування), який реалізовує у цих правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції шляхом розгляду питання щодо передачі земельної ділянки у власність.

5.15. За таких обставин, суд вважає, що оскаржуване рішення є протиправним у частині не передання позивачу у власність земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0081 площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в межах села Боянівка Боянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області

VІ. ВИСНОВКИ СУДУ

6.1. Аналізуючи матеріали адміністративної справи у своїй сукупності, суд вважає, що не передавши позивачу у власність земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0081 площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в межах села Боянівка Боянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, відповідач діяв не послідовно, порушивши при цьому принцип належного урядування та всупереч положень частини 2 статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

6.2. Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а згідно частини 2 цієї статті Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

6.3. Відповідачем не доведено суду правомірність прийняття рішення VI сесії VІІІ скликання Боянської сільської ради № 21/1-12 від 09.04.2021 року в частині не передання у власність земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0081 площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в межах села Боянівка Боянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, натомість з матеріалів справи вбачається порушення прав позивача.

А тому, позов підлягає задоволенню у повному обсязі відповідно до його прохальної частини.

VІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

7.1. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

7.2. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908 грн., що підтверджується квитанцією №6Н47-ХМН8-7Е68-СМНК від 24.11.2021 року. Оскільки, позов задоволено повністю, суд стягує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 908 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

7.3. З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем окрім сплати судового збору, понесено витрати на правничу допомогу.

7.4. Так, відповідно до доданих до позову доказів позивачем, за наслідками розгляду адміністративної справи, понесено судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 16200,00 грн.

7.5. На підтвердження понесення судових витрат, представник позивача суду надав:

На підтвердження понесення судових витрат, представник позивача суду надав:

- копію договору про надання професійної правничої допомоги, укладеного між позивачем та адвокатом Вівчарем В.Г.;

- детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги;

- додатковий договір про надання професійної правничої допомоги, згідно якого визначено, що година роботи адвоката становить 1200 грн.;

- квитанцію до прибуткового касового ордера №6 від 24.11.2021 року про оплату наданих послуг правової допомоги (з урахуванням сплаченої суми судового збору) у розмірі 17108 грн.

7.6. У цій справі судом задоволено у повному обсязі позов ОСОБА_1 , який в розумінні КАС України не є суб`єктом владних повноважень, а тому судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, який порушив права позивача.

7.7. Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а відповідно до пункту 1 частини 3 цієї ж статті КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

7.8. Статтею 134 КАС України врегульовані питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

7.9. Зокрема, відповідно до частин 3,4 цієї статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

7.10. Адвокатом Вівчарем А.Г. надано суду договір про надання правничої допомоги, детальний опис робіт (наданих послуг) та первинні документи, які підтверджують надання ним послуг правової допомоги позивачу.

7.11. Відповідно до частини 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

7.12. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частини 6 статті 134 КАС України).

7.13. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 7 статті 134 КАС України).

7.14. Згідно наявних у матеріалах справи доказів позивачем за послуги правової допомоги фактично сплачено 16200 грн.

7.15. Приписами частини 1 статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги.

7.16. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (частини 2, 3 статті 30 вищевказаного Закону).

7.17. Аналіз вищевикладених норм дає підстави вважати, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію обґрунтованих дій позивача, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та запровадження певних запобіжників від можливих зловживань з боку учасників судового процесу та осіб, які надають правничу допомогу, зокрема, неможливості стягнення необґрунтовано завищених витрат на правничу допомогу.

7.18. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

7.19. Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо, однак вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права, однак відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

7.20. Як зазначено судом вище, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 7 статті 134 КАС України).

7.21. Зазначене право належить виключно відповідачеві і суд самостійно не вправі доводити неспівмірність витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

7.22. Так, представники відповідача клопотання щодо зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, суду не надав та не вчинив жодних дій щодо доведення неспівмірності витрат.

7.23. При цьому, суд звертає увагу на правову позицію Великої Палати Верховного Суду стосовно вирішенні питання про розподіл судових витрат, викладену в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Так, Великою Палатою зроблено висновок, що саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів. Зазначену правову позицію суд, згідно частини 5 статті 242 КАС України, враховує при вирішенні питання про розподіл судових витрат у цій справі та не вбачає підстав для відступлення від неї.

7.24. Водночас, Верховний Суд у постанові від 11.12.2019 у справі №545/2432/16-а зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

7.25. Так, згідно детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат,необхідних для надання правничої допомоги від 24.11.2021 року, розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу складається з наступних виконаних адвокатом Вівчарем А.Г. робіт (наданих послуг) :

- вивчення та правовий аналіз судової практики, матеріалів справи, надання консультацій і роз`яснень з правових питань стосовно спірних правовідносин 5 год. 6000 грн.;

- підготовка та подання заяви про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження від 21.10.2021 0,5 год. 600 грн.;

- ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження 1 год. 1200 грн.;

- отримання витягу з дзк 1 год. 1200 грн.;

- підготовка та подання позовної заяви від імені ОСОБА_1 до Боянської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії від 24.11.2021 року 6 год. 7200 грн.

7.26. У цій справі, суд при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, надаючи оцінку співмірності заявленої до повернення позивачем суми коштів із критеріями, встановленими частиною п`ятою статті 134 КАС України, виходить із такого:

- дана справа відноситься до справ незначної складності;

- розгляд справи проведено без участі сторін у порядку письмового провадження;

- позов носить немайновий характер;

- дана справа не характеризується наявністю виключної правової проблеми, не стосується встановлення значного обсягу фактичних обставин справи, що потребувало подання великої кількості письмових доказів та вжиття дій щодо їх збирання;

7.27. Оцінивши обставини цієї справи та надані представником позивача докази у їх сукупності, суд, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності і пропорційності судових витрат, дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу у цій справі на 14700 грн., оскільки заявлені витрати на професійну правничу допомогу не відповідають умовам співмірності.

Так, на переконання суду, з огляду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 24.11.2021 року, здійснення таких дій як підготовка позовної заяви об`єктивно включає в себе вивчення документів, наданих клієнтом для подання позову, та нормативно-правової бази, судової практики що стосується подібних правовідносин. Окрім цього, вчинення дій щодо ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження виходять за межі розгляду даної справи, оскільки виконавче провадження, про яке вказує представник позивача відкрито щодо примусового виконання іншого судового рішення.

7.28. Згідно ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

7.29. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" (заява №71660/11), пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" (заява №72277/01), пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" (заява №66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

7.30. Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Lavents v. Latvia" (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

7.31. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Боянської сільської ради необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Боянської сільської ради Чернівецького району Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання винити дії, задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення VI сесії VІІІ скликання Боянської сільської ради Чернівецького району Чернівецькій області № 21/1-12 від 09 квітня 2021 року в частині не передання ОСОБА_1 у власність земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0081, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в межах села Боянівка Боянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області.

3. Зобов`язати Боянську сільську раду Чернівецького району Чернівецькій області прийняти рішення про передачу у власність ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0081 площею 0,25 для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, яка розташована в межах села Боянівка Боянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Боянської сільської ради Чернівецького району Чернівецькій області, документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого квитанцією №6Н47-ХМН8-7Е68-СМНК від 24.11.2021 року судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн 00 коп.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач ОСОБА_1 (Чернівецька обл., Чернівецький р-н., с. Бояни, РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Боянська сільська рада Чернівецького району Чернівецькій області (Чернівецька обл., Чернівецький р-н., с. Бояни, вул.. Головна, буд. 75, ).

Суддя О.В. Анісімов