Справа № 420/5019/22
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2022-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5019/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» (Французький бульвар,буд.85, м.Одеса, 65084) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» до Головного управління ДПС в Одеській області за результатом якого позивач просить:

визнати протиправним тa скасувати податкове повідомлення-рішення № від 01.02.2022 року форми «Р», винесено Головним управлінням ДПС в Одеській області на підставі акту перевірки від 12.01.2022 року №392/15-32-01-10/40838605, яким ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ», Код збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 3803774,00 грн. (за податковими зобов`язаннями в сумі 3527722,00 грн.), та застосовані штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 276052,00 грн.;

визнати протиправним тa скасувати податкове повідомлення-рішення № вiд 01.02.2022 року форми «Р», винесено Головним управлінням ДПС в Одеській області на підставі акту перевірки від 12.01.2022 року №392/15-32-01-10/40838605, яким ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ», , збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 3535031,00 грн. (за податковими зобов`язаннями в сумі 2828025,00 грн.), та застосовані штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 707006,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що вважає, що відповідачем в акті перевірки безпідставно не визначені витрати та податковий кредит ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ», що свідчить про протиправність податкових повідомлень-рішень № від 01.02.2022 року форми «Р», про донарування податкових зобов`язань з ПДВ та штрафних санкцій в сумі 3535031,00 грн. та № від 01.02.2022 року форми «Р», про донарахування податку на прибуток та штрафних санкцій на загальну суму 3803774,00 грн.

Ухвалою суду від 08.04.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).

Відповідач, не погоджуючись із доводами позивача, надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив про правомірність оскаржуваного податкового повідомлень-рішень, прийнятого у межах, наданих контролюючому органу повноважень, у зв`язку з виявленими під час перевірки порушеннями вимог податкового законодавства з боку позивача.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що на підставі наказу ГУ ДПС в Одеській області від 25.11.2021 року № 8593-п та направлень, відповідно із вимогами п.п.20.1.4. п.20.1 ст.20, п.77.1. ст.77, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями) та плану - графіка проведення планових виїзних перевірок на 2021 рік, проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» (надалі ГОВ «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ», Підприємство, Позивач), з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 року по 30.09.2021 року.

За результатами перевірки складено Акт від 12.01.2022 року №392/15-32-01- 10/40838605 «Про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ», в якому встановлено наступне.

По взаємовідносинам із ТОВ «МАРІН КАРГО СЕРВІС» не підтверджено документально та встановлено неможливість придбання (фактичне отримання) товарів - будівельних матеріалів ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» ( піску, щебню, бітумної емульсії) на загальну суму 13037074 грн.( у т.ч. ПДВ- 2172846 грн.), без ПДВ - 10846228 грн. від ТОВ «МАРІН КАРГО СЕРВІС», та вбачається безоплатне одержання даних матеріалів з невідомого джерела від невстановлених постачальників. Операції купівлі - продажу товарів мають виключно документальний характер, які фактично не призводять до зміни вартості активів та пасивів підприємства за періоди здійснення відповідних операцій, і привели до штучного формування податкового кредиту

«у всіх видаткових накладних відсутні:

- відомості про їх місце складання;

- відомості ПІБ, щодо ідентифікації осіб які здійснювали фактичну передачу товару як з боку постачальника, так і з боку отримувача товару.

В відповідних графах стоять підписи невідомих осіб та печатки ТОВ «МАРШ КАРГО СЕРВІС» з боку постачальника та ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» з боку отримувача.

Аналізом даних первинних наданих товарно-транспортних накладних встановлено їх дефектність, невідповідність вимогам до наявності обов`язкових даних первинних та невідповідність відомостей реальним операціям у часі та простору (маршрути перевезень). Тобто відсутнє джерело походження придбаних будівельних матеріалів (товарів).

Враховуючи оприбуткування в бухгалтерському обліку, та подальше їх використання вбачається безоплатне одержання товарів з невідомого джерела від невстановлених постачальників, що призвело до заниження значення рядка 01 Декларації «Дохід від будь-якої діяльності визначений за правилами бухгалтерського обліку» на суму 10864228 грн.( в т.ч. у 3 кв. 2019 року- 6090833 грн., 4 кв. 2019 року - 4773395 грн.) та штучне формування податкового кредиту в липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді 2019 року в сумі 2172846 грн.

Також в період липень- листопад 2019 року до складу витрат віднесено вартість послуг ( послуги авто гудронатора, послуг транспортування у сумі 150894 грн.( в т.ч. ПДВ - 30178,73 грн.) по взаємовідносинам із ТОВ «МАРІЙКАРГО СЕРВІС».

По взаємовідносинам із ТОВ «АРІЯ СТРОЙ ГРАД», на підставі договорів за період з квітня 2020 року по червень 2020 року перевіркою встановлена оренда: гусеничного екскаватора JCB JS220LC, гусеничного екскаватора JCB JS260LC, екскаватора Cat 336, екскаватора JCB ЗСХ 2007р., екскаватора - навантажувача Caterpillar, колісного екскаватора Doosan DX190WA, колісного екскаватора Doosan DX210WA на загальну суму 10300 000,00 грн. в т.ч ПДВ 1716666,67 грн.

Встановлено завищення витрат внаслідок відображення в бухгалтерському обліку ( та відповідно у складі витрат) послуг по актам здачі- прийняття робіт ( надання послуг) в яких міститься інформація яка суперечить даним обліку підприємства ( надані до перевірки первинні документи не підтверджують факту здійснення господарських операцій, не надають можливості бути достовірно оціненими та не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження техніки, тощо) .

З використанням податкової інформації щодо ТОВ «АРІЯ СТРОЙ ГРАД» - підприємство зареєстровано за адресою: вул.Троїцька, буд.43-а в м.Одесі, але при державній реєстрації не зазначено конкретно офіс, поверх, де фактично знаходиться юридична особа, статутний капітал сформовано тільки на 30 тис.грн., відсутні показники декларування за 2019 рік, середньооблікова кількість штатних працівників за травень 2020 року - 14 осіб, відповідач приходить до висновку, про відсутність документального підтвердження операцій щодо послуг оренди гусеничного екскаватора JCB JS220LC, гусеничного екскаватора JCB JS260LC, екскаватора Cat 336, екскаватора JCB ЗСХ 2007р., екскаватора - навантажувача Caterpillar, колісного екскаватора Doosan DX190WA, колісного екскаватора Doosan DX210WA від ТОВ «Арія строй град» та самого факту реального здійснення зазначених послуг з урахуванням часу, місця знаходження техніки.

Фактичне здійснення господарських операцій відсутнє, а наслідком податкового обліку є лише фактичний рух активів задекларований на папері, тому документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку і у підприємства не було підстав для податкового обліку операцій з послуг оренди техніки, що призвело до завищення витрат у сумі 8 583 333 грн. ( у т.ч. в 2 кв. 2020 року - 8 583 333 грн.) та штучне формування податкового кредиту за квітень та червень 2020 року.

Таким чином, встановлено:

- заниження показників рядка 02 Декларацій «Фінансовий результат до оподаткування ( прибуток), всього у сумі 19 598 455 грн. (у т.ч. в 3 кв. 6 134 481 грн., 4 кв. 2019 року - 4 880 641 грн., 2 кв. 2020 року - 8 583 333 грн.) в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток у сумі 3 527 722 грн. у тому числі 3 кв. 2019 року- 1 104 207 грн., 4 кв.2019 року - 878 515 грн., 2 кв. 2020- 1 545 000 грн.

- заниження податку на додану вартість у сумі 2 828 025 грн. у тому числі: липень 2019 року - 445 619 грн., серпень 2019 року - 405 300 грн., вересень 2019 року - 297 057 грн., жовтень 2019 року - 641 747, листопад 2019 року -115 097 грн., грудень 2019 року - 298 205 грн., квітень 2020 року - 375 000 грн., червень 2020 року - 250 000 грн.

По взаємовідносинам із ТОВ «МАРІН КАРГО СЕРВІС» зазначено: «не підтверджується фактичне отримання будівельних матеріалів товарів) на адресу ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ». Операції купівлі - продажу товарів мають виключно документальний характер, які фактично не призводять до зміни вартості активів та пасивів підприємства за періоди здійснення відповідних операцій, и привели до штучного формування податкового кредиту

«у всіх видаткових накладних відсутні:

- відомості про їх місце складання;

- відомості ПІБ, щодо ідентифікації осіб які здійснювали фактичну передачу товару як з боку постачальника, так і з боку отримувача товару. В відповідних графах стоять підписи невідомих осіб та печатки ТОВ «МАРІН КАРГО СЕРВІС» з боку постачальника та ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКІДОРОГИ УКРАЇНИ» з боку отримувача.

Аналізом даних первинних наданих товарно-транспортних накладних встановлено їх дефектність, невідповідність вимогам до наявності обов`язкових даних первинних та невідповідність відомостей реальніш операціям у часі та простору ( маршрути перевезень). Тобто відсутнє джерело походження придбаних будівельних матеріалів ( товарів).

Не підтверджено документально та встановлено неможливість придбання (фактичного отримання) будівельних матеріалів ( бітумна емульсія -ЕКНЇ-60, щебень фр.2-5мм, пісок з відсівів із дроблення фр.понад 2-5 мм) на загальну суму 13 037 074 грн.( у т.ч. ПДВ- 2172 846 грн.), без ПДВ - 10 846228 грн. саме від ТОВ «МАРІН КАРГО СЕРВІС», дефектність первинних документів. Враховуючи оприбуткування в бухгалтерському обліку, та подальше їх використання вбачається безоплатне одержання товарів з невідомого джерела від невстановлених постачальників, що призвело до заниження значення рядка 01 Декларації «Дохід від будь-якої діяльності визначений за правилами бухгалтерського обліку» на суму 10 864 228 грн.( в т.ч. у 3 кв. 2019 року- 6 090 833 грн., 4 кв. 2019 року - 4 773 395 грн.)( акт арк.-7-8). Також у період липня-листопада 2019 року до складу витрат віднесено вартість послуг ( послуги автогудронатора та послуги транспортування у сумі 150 894 грн. у т.ч 3 кв. 2019року- 43648 грн., 4 кв. 20129року 107 246 грн. (акт арк. 20-21).

Актом від 12.01.2022 року №392/15-32-01- 10/40838605 «Про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ», встановлені наступні порушення:

- п.44.1,44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134,1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-У1 ( із змінами га доповненнями), п.2 ст.3, п.1,2 ст.9 Закону України від 16.07.1999 року №996-Х1 V «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» ( із змінами та доповненнями), п.5, п.7,п.8,п.21 1Т(С)БО 15»Дохід», затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 29.11.1999 року № 90, зареєстрованого і Мінюсті України 14.12.1999 року за № 860/4153 ( із змінами та доповненнями), п.1.2,ст.1 та п.2.1,2.2, 2.4ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 року №168/704, п.5.6.7. і 1.19 П (С) БУ «Витрати» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 318 від 31.12.1999 року ( із змінами та доповненнями) в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток у сумі 3 527 722 грн. у тому числі 3 кв. 2019 року - 1 104 207 грн., 4 кв.2019 року - 878 515 грн., 2 кв. 2020- 1 545 000 грн.

- п.44.1, 44.2 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-V1 ( із змінами та доповненнями), п.1.2,ст.1, п.2.1, 2.2, 2.15, 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 року №168/704,п.1.2,ст.9 ст.8 Закону України від 16.07.1999 року №996-XІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» ( із змінами та доповненнями),в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість у сумі 2 828 025 грн. у тому числі: липень 2019 року - 445 619 грн., серпень 2019 року - 405 300 грн., вересень 2019 року - 297 057 грн., жовтень 2019 року - 641 747, листопад 2019 року -115 097 грн., грудень 2019 року - 298 205 грн., квітень 2020 року - 375 000 грн., червень 2020 року - 250 000 грн..

На підставі акту перевірки від 12.01.2022 року №392/15-32-01-10/40838605 ГУ ДПС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення, а саме:

- № від 01.02.2022 року форми «Р», яким ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ», , збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 3803774,00 грн. (за податковими зобов`язаннями в сумі 3527722,00 грн.), та застосовані штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 276052,00 грн.

- № від 01.02.2022 року форми «Р», яким ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ», , збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 3535031,00 грн. (за податковими зобов`язаннями в сумі 2828025,00 грн.), та застосовані штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 707006,00 грн.

Представник позивача вважає, що висновки, викладені у Акті перевірки, базуються на припущеннях і не враховують докази та відомості щодо господарської діяльності ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» і відповідно, донарахування податку на прибуток і податкових зобов`язань з ПДВ та штрафних санкцій є протиправними, безпідставними, не доведеними та такими, що не відповідають фактичним обставинам здійснення підприємством господарської діяльності, первинним документам, які перебувають у Позивача та вимогам чинного законодавства, а тому податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню та за захистом своїх прав звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до п.п.14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 133.1.1 пункту 133.1 статті 133 ПК України встановлено, що платниками податку на прибуток підприємств - резидентами, є суб`єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами, крім юридичних осіб, визначених пунктами 133.4 та 133.5 цієї статті.

Згідно з п. 134.1 ст. 134 ПК України, об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Тобто, податок на прибуток розраховується виходячи із бухгалтерського фінансового результату (як різниці між отриманими підприємством доходами та понесеними ним витратами протягом звітного періоду) за національними положеннями (стандартів) бухгалтерського обліку (далі по тексту - НП(С)БО) чи міжнародними стандартами фінансової звітності (далі по тексту - МСФЗ), відкоригованого на різниці, передбачені ПК України (як то амортизаційні різниці, різниці, які виникають при формуванні резервів (забезпечень), різниці, які виникають під час здійснення фінансових операцій).

Пунктом 135.1 статті 135 ПК України визначено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.03.1999 №87, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21.06.1999 за №391/3684, фінансова звітність - це бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансовий стан, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства/установи за звітний період.

Звіт про фінансові результати - це звіт про доходи, витрати і фінансові результати діяльності підприємства/установи.

Пунктом 4 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 3 "Звіт про фінансові результати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.03.1999 №87 передбачено, що витрати - це зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, які призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власниками) за звітний період.

Пунктом 32 цього ж положення встановлено, що прибуток (збиток) від звичайної діяльності до оподаткування визначається як алгебраїчна сума прибутку (збитку) від операційної діяльності, фінансових та інших доходів (прибутків), фінансових та інших витрат (збитків).

Відповідно до п.5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від №290 від 29.11.1999, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153, дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Критерії визнання доходу, наведені в цьому Положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).

Згідно з п.7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 "Дохід" визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами: дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); інші операційні доходи; фінансові доходи; інші доходи.

Згідно з п.6 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від №318 від 31.12.1999, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248, витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати: платежі за договорами комісії, агентськими угодами та іншими аналогічними договорами на користь комітента, принципала тощо; попередня (авансова) оплата запасів, робіт, послуг; погашення одержаних позик; інші зменшення активів або збільшення зобов`язань, що не відповідають ознакам, наведеним у пункті 6 цього Положення (стандарту); витрати, які відображаються зменшенням власного капіталу відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; балансова вартість валюти.

Податковим кредитом у розумінні п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України визнається сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України визначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

При цьому, відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Водночас, абзацом 3 пункту 198.6 статті 198 ПК України встановлено, що податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду; й) індивідуальний податковий номер.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, наявність господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг), призначених для використання у власній господарській діяльності платника податків, підтверджених сукупністю документів первинного бухгалтерського обліку, є визначальною умовою для виникнення у платника податку права на формування податкового кредиту, витрат та доходу.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування податкового кредиту з податку на додану вартість, витрат та доходу обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини щодо руху активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. В обов`язковому порядку необхідно досліджувати наявність господарської мети при вчиненні відповідних дій платника податку.

Разом з тим, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас, наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено у Законі України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV (далі - Закон №996-XIV).

Відповідно до ст.1 Закону №996-XIV бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частиною 1 статті 9 Закону №996-XIV передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з ч.2 ст.9 Закону №996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Окрім цього, порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи), встановлює Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерством фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 (далі - Положення №88).

Згідно з п.2.1 Положення №88 первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Відповідно до п.2.4 Положення №88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників (п. 2.15 Положення №88).

Тобто, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту та визначення витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Норми податкового законодавства не визначають місце знаходження платника податку (контрагента) та його звітування до контролюючих органів як критерій правового статусу платника податків (позивача), зокрема й щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, підприємство повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що є підставою для формування платником податкового обліку.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постановах від 19.06.2018 у справі №808/2447/17 та від 31.07.2018 у справі №820/3119/17.

Відтак, досліджуючи зміст фінансово-господарських операцій позивача з ТОВ «MAPIH КАРГО СЕРВІС» (за період 3-4 квартали 2019 року) та ТОВ «АРІЯ СТРОЙ ГРАД» (за період 2 кв. 2020 року) судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ», (далі - Підприємство, ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ», Позивач ) зареєстровано як юридична особа 16.09.2016 року, номер запису: 1 059911, за адресою: 65084, м. Одеса, бульвар Французький, буд.85, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань від 19.09.2016 року.

16.09.2016 року ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» взято на податковий облік та з 01.11.2016 року зареєстровано платником податку на додану вартість Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси, Головного управління ДФС в Одеській області, що підтверджується витягом від 30.09.2016 року №349.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадським формувань, Підприємство здійснює наступні види діяльності за КВЕД: 42.11 Будівництво доріг і автострад (основний); 42.99- будівництво інших споруд, н.в.і.у; 43.12.-підготовчі роботи на будівельному майданчику; 43-21- електромонтажні роботи; 42.29 - інші будівельно - монтажні роботи, та інші.

ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» при ведені господарської діяльності здійснювало операції: поточний ремонт вулично-дорожньої мережі, ямковий ремонт автомобільних доріг, експлуатаційне утримання автомобільних доріг, послуги техніки з ямкового ремонту доріг, придбання ( фактичного отримання) будівельних матеріалів ( бітумна емульсія - ЕКШ-60, щебень фр.2-5мм, пісок з відсівів із дроблення фр.понад 2-5 мм), послуг авто гудронатора та послуг транспортування у ТОВ «МАРІН КАРГО СЕРВІС»; оренда: гусеничного екскаватора JCB JS220LC, гусеничного екскаватора JCB JS260LC, екскаватора Cat 336, екскаватора JCB ЗСХ 2007р., екскаватора - навантажувача Caterpillar, колісного екскаватора Doosan DX190WA, колісного екскаватора Doosan DX210WA у ТОВ «АРІЯ СТРОЙ ГРАД».

По взаємовідносинам із ТОВ «АРІЯ СТРОЙ ГРАД»:

1 .При здійсненні фінансово - господарської діяльності в перевіряємий період ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» були укладені субпідрядні договори із замовниками: ТОВ «Автомагістраль Південь», Управління дорожнього господарства Одеської міської ради, ДП «Харківський облавтодор», TOB «СК АВТОСТРОЙ» для проведення дорожньо-ремонтних робіт на автомобільних дорогах місцевого та державного значення, а саме:

Договір субпідряду №23/УЯР-А від 23.04.2018 року із TOB «СК АВТОСТРОЙ» про виконання робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення в Одеській області ( ямковий ремонт пнемо-струменевим методом) та додаткова угода .

У відповідності із вищезазначеним Договором ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» у травні 2020 року були виконані роботи ( послуги) на об`єктах замовника, що підтверджується первинними бухгалтерськими документами, а саме:

- актом приймання виконаних будівельних робіт №3 за травень 2020 року (форма № КБ-2в) від 05.05.2020 року на суму 485 154,00 грн. в т.ч. ПДВ в сумі 80859,00 грн., довідкою про вартість виконаних робіт з травень 2020 року від 14.05.2020 року, відомістю ресурсів за травень 2020 року від 05.05.2020 року, розрахунком №1-2 загальновиробничих витрат до акту від 05.05.2020 року , в яких зазначено фактичне проведення робіт на об`єкті: експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування державного значення в Одеській області ( ямковий ремонт пнемо- струменевим методом) Р-71 Одеса- Іванівка-Ананьїв-Піщани-Хащувате-Колодисте- Рижовка-/М-05/, км 12+382-км 42+525.

Договір із ТОВ « Автомагістраль Південь» №24/04/19-Д від 24.04.2019 року про надання послуг з обслуговування наземних видів транспорту (послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення в Дніпропетровській області) а/д Н-08 Бориспіль- Дніпро- Запоріжжя ( через м.Кременчук) - Маріуполь км 382+093- км 394+780, з додатками.

У відповідності із вищезазначеним Договором ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» у травні 2020 року були виконані роботи ( послуги) на об`єктах замовника, що підтверджується первинними бухгалтерськими документами, а саме:

- актом приймання виконаних будівельних робіт № 2 за травень 2020 року (форма № КБ-2в) від 29.05.2020 року на суму 417212,00 грн. в т.ч. ПДВ в сумі 69535,35 грн., розрахунком загальновиробничих витрат до локального кошторису № 2-1-1 від 29.05.2020 року, підсумковою відомістю ресурсів від 29.05.2020 року, в яких зазначено фактичне проведення робіт на об`єкті а/д Н-08 Бориспіль- Дніпро- Запоріжжя ( через м.Кременчук) - Маріуполь км 382+093- км 394+780.

- актом приймання виконаних будівельних робіт № 3 за травень 2020 року (форма № КБ-2в) від 29.05.2020 року на суму 42490,60 грн. в т.ч. ПДВ в сумі 7081,77 грн., розрахунком загальновиробничих витрат до локального кошторису № 2-1-1 від 29.05.2020 року, підсумковою відомістю ресурсів від 29.05.2020 року в яких зазначено фактичне проведення робіт на об`єкті а/д Н-04 Обхід м.Дніпра км 0+000-км 16+486 та а/д Н-08 під`їзд до аеропорту «Дніпро» км 0+200- кмІ+500.

- актом приймання виконаних будівельних робіт № 4 за травень 2020 року (форма № КБ-2в) від 29.05.2020 року на суму 5 324 184,90 грн. в т.ч. ПДВ в сумі 887364,15 грн., розрахунком загальновиробничих витрат до локального кошторису № 2-1-1 від 29.05.2020 року, підсумковою відомістю ресурсів від 29.05.2020 року в яких зазначено фактичне проведення робіт на об`єкті а/д Н-23 Кропивницький-Кривий Ріг-Запоріжжя к 258+950-км 271+750.

Договір субпідряду із ТОВ «Автомагістраль Південь» № 1102/20-С-М05 від 11.02.2020 року про надання послуг з ремонту, технічного обслуговування дорожньої інфраструктури і пов`язаного обладнання та супутні послуги ( СОУ 42.1- 37641918- 105:2013. Послуги з експлуатаційного утримання автомобільної дороги державного значення загального користування М-05 Київ-Одеса км 11+660-км 143+009), з додатками.

У відповідності із вищезазначеним Договором ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» у травні 2020 року були виконані роботи ( послуги') на об`єкта замовника, що підтверджується первинними бухгалтерськими документами, а саме:

- довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за травень 2020 року від 12.05.2020 року, актом приймання виконаних будівельних робіт №1 за травень 2020 року (форма № КБ-2в) від 12.05.2020 року на суму 114 755,05 грн. в т.ч. ПДВ в сумі 19125,84 грн., підсумковою відомістю ресурсів від 12.05.2020 року, в яких зазначено фактичне проведення робіт на об`єкті М-05 Київ-Одеса км 11+660-км 143+009).

Договір субпідряду із ТОВ «Автомагістраль Південь» № 2003/20-С від 20.03.2020 року про надання послуг з обслуговування наземних видів транспорту (Експлуатаційне управління автомобільної дороги загального користування державного значення М-18 Харків-Сімферополь-Алупка-Ялта км 9+387-км 147+759 Харківська область).

У відповідності із вищезазначеним Договором ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» у червні 2020 року були виконані роботи ( послуги) на об`єктах замовника, що підтверджується первинними бухгалтерськими документами, а саме:

- довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2020 року від 07.07.2020 року, актом приймання виконаних будівельних робіт №6/1 за червень 2020 року (форма № КБ-2в) від 07.07.2020 року на суму 1373178,00 грн. в т.ч. ПДВ в сумі 228863,00 грн., підсумковою відомістю ресурсів від 07.07.2020 року, розрахунком загальновиробничих витрат до локального кошторису № 2-1-1 від 07.07.2020 року, актом приймання виконаних будівельних робіт №6/2 за червень 2020 року (форма № КБ-2в) від 07.07.2020 року на суму 1437959,00 грн. в т.ч. ПДВ в сумі 239659,83 грн., підсумковою відомістю ресурсів від 07.07.2020 року, розрахунком загальновиробничих витрат до локального кошторису № 2-1-1 від 07.07.2020 року, в яких зазначено фактичне проведення робіт на об`єкті М-18 Харків-Сімферополь-Алупка-Ялта км 9+387-км 147+759 Харківська область.

Договір №15 від 23.03.2020 року із Управлінням дорожнього господарства Одеської міської ради про закупівлю послуг за державні кошти «Поточний ремонт вулично-дорожньої мережі м.Одеси ( ДК 021:2015-50230000-6 «Послуги з ремонту технічного обслуговування дорожньої інфраструктури і пов`язаного обладнання та супутні послуги»).

У відповідності із вищезазначеним Договором ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» у червні 2020 року були виконані роботи ( послуги! на об`єктах замовника, що підтверджується первинними бухгалтерськими документами, а саме:

- договірною ціною, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2020 року від 01.06.2020 року, актом приймання виконаних будівельних робіт №1/15 за червень 2020 року (форма № КБ-2в) від 01.06.2020 року на суму 501278,64 грн. в т.ч. ПДВ в сумі 83546,44 грн., підсумковою відомістю ресурсів від 01.06.2020 року, розрахунком загальновиробничих витрат до локального кошторису № 7- 1-1 , локальним кошторисом на будівельні роботи 7-1-1, загальновиробничими втратами на будову, підсумковою відомістю ресурсів, в яких зазначено фактичне проведення робіт на об`єкті.

Договір про виконання робіт № ЄДУ-1 від 17.04.2020 року із ДП «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК» Автомобільні дороги України» про надання послуг на експлуатаційне утримання автомобільної дороги загального користування місцевого значення у Харківській області та додаткові угоди.

У відповідності із вищезазначеним Договором ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» у травні 2020 року були виконані роботи ( послуги) на об`єктах замовника, що підтверджується первинними бухгалтерськими документами, а саме:

- договірними цінами, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за травень 2020 року від 27.05.2020 року, актом приймання виконаних будівельних робіт №5 за травень 2020 року (форма № КБ-2в) від 27.05.2020 року на суму 1939048,26 грн. в т.ч. ПДВ в сумі 323174,71 грн., розрахунком загальновиробничих витрат до локального кошторису № 2-1-1, кошторисними підрахунками, підсумковими відомостями ресурсів, локальними кошторисами на будівельні роботи 2-1-1, в яких зазначено, фактичне проведення робіт на об`єкті: експлуатаційне утримання автомобільної дороги загального користування державного значення С2 12515 /МІ 8/- Буд-Коротич км 0+000-км11+100 Харківська область.

Для своєчасного виконання робіт при здійсненні фінансово-господарської діяльності за договорами підряду із вищезазначеними замовниками на проведення дорожньо-ремонтних робіт на автомобільних дорогах ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» використовувало орендовані транспортні засоби та автомашини: гусеничний екскаватор JCB JS220LC, гусеничний екскаватор JCB JS260LC, екскаватор Cat 336, екскаватор JCB ЗСХ 2007р., екскаватор-навантажувач Caterpillar, колісний екскаватор Doosan DX190WA, колісний екскаватор Doosan DX210WA, на підставі укладених договорів оренди із ТОВ «АРІЯ СТРОЙ ГРАД» ( Орендодавець), а саме : №01/04-1 від 30.03.2020 року про надання в тимчасове оплатне користування гусеничного екскаватора JCB JS260LC, №01/04-2 від 30.03.2020 року про надання в тимчасове оплатне користування екскаватора JCB ЗСХ2007р., №01/04-3 від 30.03.2020 року про надання в тимчасове оплатне користування гусеничного екскаватора JCB JS220LC, №01/05-1 від 01.05.2020 року про надання в тимчасове оплатне користування колісного екскаватора Doosan DX210WA, №01/05-2 від 01.05.2020 року про надання в тимчасове оплатне користування колісного екскаватора Doosan DX190WA, №01/05-3 від 01.05.2020 року про надання в користування екскаватора Cat 336, №01/05-4 від 01.05.2020 року про надання в тимчасове оплатне користування екскаватора - навантажувача Caterpillar.

Відповідно до п.1 яких Орендодавець зобов`язується передати Орендарю в тимчасове оплатне користування ( оренду) об`єкт оренди, а Орендар зобов`язується сплачувати Орендодавцю плату за користування Об`єктом оренди .

Пунктом 2 договорів передбачені умови передачі об`єкту в оренду, а саме: п.п.2.2 - передача Об`єкта оренди та документів, що необхідні для його використання, здійснюється за Актом приймання - передачі, підписання якого свідчить про фактичну передачу їх в користування; .п.п.2.3- об`єкт оренди передається Орендодавцем Орендарю за адресою, погодженою Сторонами окремо. Доставка Об`єкту оренди до місця передачі здійснюється силами Орендаря та за його рахунок.

Пункт 2.3 договорів- об`єкт оренди передається орендодавцем орендарю за адресою, погодженої сторонами окремо. Доставку об`єкту оренди до місця передачі здійснюється силами орендаря.

Пунктом 4 договорів передбачена орендна плата та порядок розрахунків, а саме: п.п.4.1 - орендна плата за наданий в користування ( оренду) Об`єкт оренди складає 2 500, 00 грн. - 3200,00 грн. за одну годину , в тому числі ПДВ 20%; П..4.2. - орендна плата сплачується Орендарем щомісяця, в останній день поточного місяця, на підставі рахунку та/або акту наданих послуг, виставленого Орендодавцем.

Відповідно до п.п.6.1 - цей Договір набирає чинності з моменту його підписання, яким ( моментом) є дата, зазначена на першій сторінці Договору, та діє до 31 грудня 2020 року.

На виконання умов договорів, відповідно до п.п.2.2 - передача Об`єкта оренди та документів, що необхідні для його використання, здійснюється за Актом приймання - передачі, підписання якого свідчить про фактичну передачу їх в користування, були передані технічні засоби ТОВ «АРІЯ СТРОЙ ГРАД» на адресу ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» в належному технічному стані, що підтверджується актами приймання-передачі, а саме:

до договору оренди № 01/04-1 від 30.03.2020 року було передано в користування гусеничний екскаватор JCB JS260LC, що підтверджується актом приймання - передачі від 01.04.2020 року.

до Договору оренди № 01/04-2 від 30.03.2020 року було передано в користування екскаватор JCB ЗСХ 2007р., що підтверджується актом приймання - передачі від 01.04.2020 року,

до договору оренди №01/04-3 від 30.03.2020 року було передано в користування гусеничний екскаватор JCB JS220LC, що підтверджується актом приймання - передачі від 01.04.2020 року,

до договору оренди №01/05-1 від 01.05.2020 року було передано в користування колісний екскаватор Doosan DX210WA, що підтверджується актом приймання - передачі від 01.05.2020 року,

до договору оренди №01/05-2 від 01.05.2020 року було передано в користування колісний екскаватор Doosan DX190WA, що підтверджується актом приймання - передачі від 01.05.2020 року,

до Договору оренди №01/05-3 від 01.05.2020 року було передано в користування екскаватор Cat 336, що підтверджується актом приймання - передачі від 01.05.2020 року, До Договору оренди №01/05-4 від 01.05.2020 року було передано в користування екскаватор-навантажувач Caterpillar, що підтверджується актом приймання- передачі від 01.05.2020 року.

На виконання умов Договорів, відповідно до п.2.3 - об`єкт оренди передається орендодавцем орендарю за адресою, погодженої сторонами окремо. Доставку об`єкту оренди до місця передачі здійснюється силами орендаря, що підтверджується актами погодження до вищевказаних договорів, і адресою місця передачі зазначено: Одеська область, смт.Авангард, вул. Базова, 12, а саме: актами погодження від 30.03.2020 року до Договору оренди №01/04-1 від 30.03.2020 року; до Договору оренди №01/04-2 від 30.03.2020 року;

до Договору оренди №01/04-3 від 30.03.2020 року; від 01.05.2020 року до Договору оренди №01/05-1 від 01.05.2020 року; до Договору оренди №01/05-2 від 01.05.2020 року;

до Договору оренди №01/05-3 від 01.05.2020 року; до Договору оренди №01/05-4 від 01.05.2020 року.

У квітні 2020 року для проведення робіт ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» були отриманні в користування ( оренда) транспорті засоби від ТОВ «АРІЯ СТРОЙ ГРАД» для проведення робіт на суму 2 250 000 ( в т.ч. ПДВ 375 000 грн.), що підтверджується наступними первинними бухгалтерськими документами, а саме:

- актом надання послуг № 197 від 30.04.2020 року на суму 638 000,00 грн. ( в т.ч. ПДВ 106 333,33 грн.) - оренда гусеничного екскаватора JCB JS260LC на підставі договору оренди № 01/04-1 від 30.03.2020 року ,

- рапортом -нарядом №12 про роботу будівельної машини (типова форма №ЕБМ-4 Наказ Мінстату України від 13.06.1997 року №149) - гусеничного екскаватора JCB JS260LC за період з 01 квітня по ЗО квітня 2020 року та проведення робіт обсяг - на дільниці р-н Одеса-Іванівка- Ананьїв- Піщани-Колодисте-Рижовка - (М-05),

- актом надання послуг № 198 від 30.04.2020 року на суму 780 000,00 грн. ( в т.ч. ПДВ 130 000,00 грн.) - оренда гусеничного екскаватора JCB JS220LC на підставі договору оренди № 01/04-3 від 30.03.2020 року;

- рапортом -нарядом №11 про роботу будівельної машини - гусеничного екскаватора JCB JS220LC, за період з 01 квітня по 30 квітня 2020 року та проведення робіт обсяг- М-05 Київ Одеса км 11+660-км 143+009;

- актом надання послуг № 199 від 30.04.2020 року на суму 832 000,00 грн. ( в т.ч. ПДВ 138 666,67 грн.) - оренда екскаватора JCB ЗСХ 2007р. на підставі договору оренди № 01/04-2 від 30.03.2020 року;

- рапортом -нарядом про роботу будівельної машини - ексакаватора JCB ЗСХ 2007p. за період з 01 квітня по 30 квітня 2020 року та проведення робіт обсяг -М-05 Київ Одеса км 11+660-км143+009.

ТОВ «АРІЯ СТРОЙ ГРАД» відповідно до умов вищезазначених договорів та актів надання послуг у квітні 2020 року на адресу ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» були виписані наступні податкові накладні на суму ПДВ - 375 000 грн. , які зареєстровані в ЄРПН, а саме:

- податкова накладна № 62 від 30.04.2020 року на суму 638 000,00 грн. в т.ч. ПДВ - 106333,33 грн.;

- податкова накладна № 63 від 30.04.2020 року на суму 780 000,00 грн. в т.ч. ПДВ - 130 000,00 грн.;

- податкова накладна № 64 від 30.04.2020 року на суму 832 000,00 грн. в т.ч. ПДВ - 138 666,67 грн..

У травні 2020 року для проведення робіт ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» були отриманні в користування ( оренда) транспорті засоби від ТОВ «Арія строй град», для проведення робіт на суму 6 550 000,00 грн. ( в т.ч.ПДВ 1 091 666,67 грн.) , що підтверджується наступними первинними бухгалтерськими документами, а саме:

- актом надання послуг № 259 від 29.05.2020 року на суму 844 000,00 грн. ( в т.ч. ПДВ 140 666,67грн.) - оренда гусеничного екскаватора JCB JS260LC на підставі договору оренди № 01/04-1 від 30.03.2020 року ,

- рапортом - нарядом №16 про роботу будівельної машини( типова форма №ЕБМ-4 Наказ Мінстату України від 13.06.1997 року №149) - гусеничного екскаватора JCB JS260LC за період з 04 травня по 29 травня 2020 року та проведення робіт обсяг - смт. Авангард, вул.Базова, 13 ,

- актом надання послуг № 260 від 29.05.2020 року на суму 990 000,00 грн. ( в т.ч. ПДВ 165 000,67грн.) - оренда гусеничного екскаватора JCB JS220LC, на підставі договору оренди № 01/04-3 від 30.03.2020 року ,

- рапортом -нарядом №14 про роботу будівельної машини( типова форма №ЕБМ-4 Наказ Мінстату України від 13.06.1997 року №149) - оренда гусеничного екскаватора JCB JS220LC, за період з 04 травня по 29 травня 2020 року та проведення робіт обсяг - М-18 Харків-Липці-Борисівка, км 20+000-км11+110,

- актом надання послуг № 261 від 29.05.2020 року на суму 1056 000,00 грн. ( в т.ч. ПДВ 176 000,00грн.) - оренда ексакаватора JCB ЗСХ 2007р. на підставі договору оренди № 01/04-2 від 30.03.2020 року ,

- рапортом - нарядом №18 про роботу будівельної машини( типова форма №ЕБМ-4 Наказ Мінстату України від 13.06.1997 року №149) - оренда ексакаватора JCB ЗСХ 2007р , за період з 04 травня по 29 травня 2020 року та проведення робіт обсяг - Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь км 382+093-км394-780/М-04 обхід м.Дніпро.

- актом надання послуг № 262 від 29.05.2020 року на суму 990 000,00 грн. ( в т.ч. ПДВ 165 000,00грн.) - оренда колісного екскаватора Doosan DX210WA, на підставі договору оренди № 01/05-1 від 01.05.2020 року ,

- рапортом -нарядом №15 про роботу будівельної машини( типова форма №ЕБМ-4 Наказ Мінстату України від 13.06.1997 року №149) - оренда колісного екскаватора

Doosan DX210WA , за період з 04 травня по 29 травня 2020 року та проведення робіт обсяг - М-18 Харків -Липці-Борисівка км 20+000-км11+110.

- актом надання послуг № 263 від 29.05.2020 року на суму 990 000,00 грн. ( в т.ч. ПДВ 165 000,00грн.) - оренда колісного екскаватора Doosan DX190WA, на підставі договору оренди № 01/05-2 від 01.05.2020 року ,

- рапортом - нарядом №19 про роботу будівельної машини( типова форма №ЕБМ-4 Наказ Мінстату України від 13.06.1997 року №149) - оренда колісного екскаватора Doosan DX190WA , за період з 04 травня по 29 травня 2020 року та проведення робіт обсяг - Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь км 382+093-км394-780/М-04 обхід м.Дніпро.

- актом надання послуг № 264 від 29.05.2020 року на суму 840 000,00 грн. ( в т.ч. ПДВ 140 000,00грн.) - оренда екскаватора Cat 336, на підставі договору оренди № 01/05-3 від 01.05.2020 року;

- рапортом - нарядом №20 про роботу будівельної машини( типова форма №ЕБМ-4 Наказ Мінстату України від 13.06.1997 року №149) - оренда екскаватора Cat 336 , за період з 04 травня по 29 травня 2020 року та проведення робіт обсяг - М18/-Буди- Коротич км 0+100-км 11+110 Харків-Борисівка км 20+000-км 31+000.

- актом надання послуг № 265 від 29.05.2020 року на суму 840 000,00 грн. ( в т.ч. ПДВ 140 000,00грн.) - оренда екскаватора - навантажувача Caterpillar, на підставі договору оренди № 01/05-4 від 01.05.2020 року;

- рапортом -нарядом №21 про роботу будівельної машини( типова форма №ЕБМ-4 Наказ Мінстату України від 13.06.1997 року №149) - оренда екскаватора -навантажувача Caterpillar , за період з 04 травня по 29 травня 2020 року та проведення робіт обсяг - М18/-Буди-Коротич км 0+100-км 11 + 110 Харків-Липці- Борисівка км 20+000-км 31+000;

ТОВ «Арія строй град» відповідно до умов вищезазначених договорів та актів надання послуг у травні 2020 року на адресу ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОЕИ УКРАЇНИ» були виписані наступні податкові накладні на суму ПДВ 1 091 666,67 грн, які зареєстровані в ЄРПН, а саме:

- податкова накладна № 48 від 29.05.2020 року на суму 844 000,00 грн. в т.ч. ПДВ - 140 666,67 грн.;

- податкова накладна № 49 від 29.05.2020 року на суму 990 000,00 грн. в т.ч. ПДВ - 165 000,00 грн.;

- податкова накладна № 50 від 29.05.2020 року на суму 1056 000,00 грн. в т.ч. ПДВ - 176 000,00 грн.;

- податкова накладна № 51 від 29.05.2020 року на суму 990 000,00 грн.в т.ч. ПДВ 165 000,00 грн.;

- податкова накладна № 52 від 29.05.2020 року на суму 990 000,00 грн.в т.ч. ПДВ 165 000,00 грн.;

- податкова накладна № 53 від 29.05.2020 року на суму 840 000,00 грн.в т.ч. ПДВ 140 000,00 грн.;

- податкова накладна № 54 від 29.05.2020 року на суму 840 000,00 грн.в т.ч. ПДВ 140 000,00 грн.;

У червні 2020 року для проведення робіт ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОЕИ УКРАЇНИ» були отриманні в користування ( оренда) транспорті засоби від ТОВ «Арія строй град», для виконання робітна суму 1500 000,00 грн.( в т.ч. ПДВ 250 000,00 грн.), що підтверджується наступними первинними бухгалтерськими документами, а саме:

-актом надання послуг № 162 від 30.06.2020 року на суму 425 000,00 грн. ( в т.ч. ПДВ 70 833,33грн.) - оренда гусеничного екскаватора JCB JS260LC , на підставі договору оренди № 01/04-1 від 30.03.2020 року,

- рапортом -нарядом №22 про роботу будівельної машини( типова форма №ЕБМ-4 Наказ Мінстату України від 13.06.1997 року №149) - гусеничного екскаватора JCB JS260LC за період з 01 червня по 30 червня 2020 року та проведення робіт обсяг - М-18 Харків-Липці-Борисівка км 20+000-км 11 + 110,

-актом надання послуг № 163 від 30.06.2020 року на суму 531 000,00 грн. ( в т.ч. ПДВ 88 500,00 грн.) - оренда гусеничного екскаватора JCB JS220LC, на підставі договору оренди № 01/04-3 від 30.03.2020 року,

- рапортом -нарядом №24 про роботу будівельної машини ( типова форма №ЕБМ-4 Наказ Мінстату України від 13.06.1997 року №149) - гусеничного екскаватора JCB JS220LC за період з 01 червня по 30 червня 2020 року та проведення робіт обсяг - смт. Авангар, вул.Базова, 13;

-актом надання послуг № 164 від 30.06.2020 року на суму 544 000,00 грн. ( в т.ч. ПДВ 90 666,67 грн.) - оренда екскаватора JCB ЗСХ 2007р., на підставі договору оренди № 01/04-2 від 30.03.2020 року ,

- рапортом-нарядом №23 про роботу будівельної машини( типова форма №ЕБМ-4 Наказ Мінстату України від 13.06.1997 року №149) - екскаватора JCB ЗСХ 2007р ,за період з 01 червня по 30 червня 2020 року та проведення робіт обсяг - Н-08 Бориспіль- Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь км 382+093-км 394-780/М-04 обхід м.Дніпро.

ТОВ «АРІЯ СТРОЙ ГРАД» відповідно до умов вищезазначених договорів та актів надання послуг у червні 2020 року на адресу ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» були виписані наступні податкові накладні на суму ПДВ 250 000,00 грн., які зареєстровані в ЄРПН, а саме:

- податкова накладна № 75 від 30.06.2020 року на суму 425 000,00 грн. в т.ч. ПДВ - 70 833,33 грн.;

- податкова накладна №76 від 30.06.2020 року на суму 531 000,00 грн. в т.ч. ПДВ - 88 500,00 грн.;

- податкова накладна № 77 від 30.06.2020 року на суму 544 000,00 грн. в т.ч. ПДВ - 90 666,67 грн..

На підтвердження отриманих в оренду транспортних засобів від ТОВ «АРІЯ СТРОЙ ГРАД» та господарською діяльності у позивача в наявності розрахунки між підприємствами, які проводились перерахуванням грошових коштів у безготівковій формі ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» на адресу ТОВ «АРІЯ СТРОЙ ГРАД» згідно слідуючих платіжних доручень: № 1343 від 14.05.2020 року на суму 292500,00 грн. в т.ч. ПДВ 48750,99 грн; №958 від 04.06.2020 року на суму 851 500,00 грн. в т.ч. ПДВ - 141916,67 грн.; № 1536 від 07.07.2020 року на суму 500000,00 грн. в т.ч ПДВ - 83333,33 грн.; №1551 від 14.07.2020 року на суму 195000,00 грн. в т.ч. ПДВ - 32500,00 грн.; № 1658 від 07.08.2020 року на суму 1000000,00 грн. в т.ч. ПДВ - 166666,67 грн. за оренду будівельної техніки згідно рахунків №161,162,163, 164,165, 166, 167 від 01.06.2020 року, № 110 , № 111, № 112, №128 , № 129, № 130 від 30.06.2020 року.

Дані операції по отриманню в оренду транспортних засобів, проведених розрахунків відображено позивачем по бухгалтерському обліку на рахунках, а саме: Дт 91 «Загальновиробничі витрати», Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», Дт 644 «Податковий кредит», Кт 631- «Розрахуни з вітчизняними постачальниками, Дт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», КтЗ 11 Поточні рахунки в національній валюті», що не заперечується Відповідачем в акті перевірки та підтверджується оборототно - сальдовими відомостями по рахунках 631, 3711 за квітень, травень, червень 2020 року.

ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» по взаємовідносинам із ТОВ «АРІЯ СТРОЙ ГРАД» суми з оренди будівельної техніки без урахування податку на додану вартість включені до витрат підприємства у розмірі 8 583 333 грн.у т.ч. в 2 кв. 2020 року - 8 583 333 грн. та відображені в показниках звіту про фінансові результати та декларації з податку на прибуток підприємства за 2020 рік. До складу податкового кредиту Позивачем на підставі виписаних податкових накладних ТОВ «Арія Строй Град» на адресу позивача в період: квітня 2020 року на суму ПДВ 375000,00 грн., травня 2020 року - 1 091 666, 67 грн., червня 2020 року - 250 000,00 грн., вказані суми включено до складу податкового кредиту за вказані періоди та відповідає даним додатку 5 «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту» до декларації з податку на додану вартість, що підтверджується деклараціями з податку на прибуток підприємства за 2020 рік ( 2 кв.2020 року) та декларації з податку на додану вартість за квітень, травень, червень 2020 року .

Відображення даних операцій ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» по взаємовідносинам із ТОВ «АРІЯ СТРОЙ ГРАД» в регістрах бухгалтерського обліку та податковій звітності за вказані періоди зазначені Відповідачем в акті перевірки, та не заперечується їх відображення.

Для підтвердження отримання в оренду техніки, реальності здійснення придбання послуг оренди, ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ», листом від 13.08.2020 року № 13/08/20-л просило повідомити ТОВ «АРІЯ СТРОЙ ГРАД» та надати відомості і документи, які підтверджують права на техніку, реальність здійснення придбання послуг оренди позивачем у ТОВ «АРІЯ СТРОЙ ГРАД».

Листом № 1708/20 від 17.08.2020 року на підтвердження права власності (володіння, розпорядження) транспортними засобами ТОВ «АРІЯ СТРОЙ ГРАД» зазначає, що використовує транспортні засоби, які передані в оренду ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» на підставі договорів купівлі- продажу транспортних засобів, та актів передачі транспортних засобів укладених із ФОП ОСОБА_1 від 16.03.2020 року № 01/16-Т, від 16.03.2020 року №02/16-Т, від 16.03.2020 року №03/16-Т, від 02.04.2020 року № 0204/1, № 0204/190, №0204/210, № 0204/336, який є платником єдиного податку 3 групи та не є платником ПДВ, тому операції з придбання у нього ТОВ «АРІЯ СТРОЙ ГРАД» транспортних засобів не можуть бути відображені в ЄРПН, що підтверджується вищевказаними договорами купівлі-продажу та актами приймання -передачі транспортних засобів.

Приписами пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (14.1.36); дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно (14.1.54); продаж результатів робіт (послуг) - будь-які операції господарського, цивільно-правового характеру з виконання робіт, надання послуг, надання права на користування або розпоряджання товарами, у тому числі нематеріальними активами та іншими об`єктами власності, що не є товарами, за умови компенсації їх вартості, а також операції з безоплатного надання результатів робіт (послуг). Продаж результатів робіт (послуг) включає, зокрема, надання права на користування товарами за договорами оперативного лізингу (оренди), продажу, передачі права відповідно до авторських або ліцензійних договорів, а також інші способи передачі об`єктів авторського права, патентів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної, у тому числі промислової власності; (14.1.203.); розумною економічною причиною (ділова мета) є причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності (14.1.231.).

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Підпункт 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначає витрати як суму будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

За правилами пунктів 138.4 та 138.5 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг; інші витрати визнаються витратами того звітного періоду, в якому вони були здійснені, згідно з правилами ведення бухгалтерського обліку.

Згідно з пунктом 138.6 статті 138 Податкового кодексу України собівартість придбаних та реалізованих товарів формується відповідно до ціни їх придбання з урахуванням ввізного мита і витрат на доставку та доведення до стану, придатного для продажу.

Підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України встановлює, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Наведені правові норми вказують, що визначальною умовою правомірності формування витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, є їх здійснення для провадження господарської діяльності платника податку, та підтвердження відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Об`єктом оподаткування, згідно пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом (абз. 1 п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України).

У свою чергу, відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14, підпункту «а» пункту 198.1, пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, «податковий кредит» - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до абзацу 1 пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Абзацами 1 - 3 пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Водночас, правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року № 996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон № 996-ХIV).

Відповідно до статті 1 Закону № 996-ХIV, «первинний документ» - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ має дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Підпунктом 14.1.36 пунктом 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що «господарська діяльність» - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону № 996 бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно із частиною 1 статті 9 Закону № 996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

При цьому у статті 1 цього Закону визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Водночас, порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи), встановлюється Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 року (надалі - Положення № 88).

За вимогами пункту 1.2 Положення № 88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Пунктом 2.1 Положення № 88 передбачено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Як наслідок, суд дійшов висновку, що будь-які документи (у тому числі договори, акти, рахунки, звіти тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Між тим, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (п.2.4 Положення №88).

Отже, системний аналіз наведених вище норм свідчить, що витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування показників податкового обліку платника податків. При цьому за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 820/11856/13-а, від 31 січня 2018 року у справі № 826/245/14, від 06 лютого 2018 року у справі № 810/6695/14, від 04 квітня 2018 року у справі № 808/2519/15.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

При цьому, наявність належним чином оформлених податкових накладних є обов`язковою, але не вичерпною обставиною для формування податкового кредиту. Зокрема, якщо наведені у договорах товари чи послуги фактично не надавалися, то, відповідно, придбання таких послуг не відбулося, право на податковий кредит у такого платника податків не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов`язкових умов для виникнення такого права на придбання послуг (товарів) з метою їх використання у господарській діяльності.

Як зазначено у листі Вищого адміністративного суду України від 20 липня 2010 року № 1112/11/13-10 «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби» про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку.

Крім того, в основі будь-якої реальної господарської операції має лежати економічна мета, тобто бажання платника податків приростити активи за допомогою досягнення господарського ефекту.

У податковому обліку господарські операції мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення, тобто первинними документами, що містять інформацію про фактичні господарські операції, розкривають їх зміст та обсяг.

За відсутності достатніх доказів - первинних документів, які б достовірно підтверджували факт здійснення господарської операції, розкривали її зміст та обсяг з метою та в цілях господарської діяльності платника податку, підстави для формування даних податкового обліку - відсутні.

Згідно усталеної позиції Верховного Суду України при розгляді справ даної категорії судам належить з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції (фактичне здійснення господарських операцій); підтвердження господарських операцій належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість необхідно з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку. Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Суд також звертає увагу, що, вирішуючи справи із застосуванням наведених правових норм, Верховний Суд у постановах від 27 лютого 2020 року у справі № 813/7081/14, № 814/120/15, від 03 жовтня 2019 року у справі № 813/4079/15, від 10 вересня 2019 року у справі № 814/2412/17 визнав, що наслідки для податкового обліку створює фактичний рух активів за результатами здійснення господарських операцій, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами.

Надаючи правову оцінку висновкам Головного управління ДПС в Одеській області, які покладені в основу оскаржуваних позивачем податкових повідомлень рішень, які породжують для позивача обов`язок зі сплати визначених у них грошових зобов`язань, суд зазначає наступне.

Так з аналізу матеріалів справи, зокрема матеріалів податкової перевірки, судом встановлено, що висновки про порушення позивачем чинного податкового законодавства України ґрунтуються на господарських правовідносинах позивача з його контрагентами, а саме, зокрема, ТОВ «МАРIН КАРГО СЕРВІС» (за період 3-4 квартали 2019 року) та ТОВ «АРІЯ СТРОЙ ГРАД».

В обґрунтування своєї позиції щодо порушень податкового законодавства позивачем під час здійснення господарських операцій з вказаними вище контрагентами, службові особи в основу поклали відсутність належних та допустимих доказів та документів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій, реальності руху активів, реальності придбання товарів по ланцюгу постачання.

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій щодо кожного с контрагентів позивачем були надані до суду усі передбачені чинним податковим законодавством України документи, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Ознайомившись з наданими до матеріалів справи документами, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність таких висновків службових осіб податкового органу, оскільки, з наявних в матеріалах справи договорів, видаткових накладних, податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних, тощо, вбачається, що позивач здійснював операції купівлі-продажу товарів, кожна операція купівлі-продажу товарів була оформлена належними первинними документами, які були складені сторонами по факту здійснення кожної господарської операції, форма та зміст первинних документів відповідають вимогам, встановленим до первинних документів нормами Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність», а також Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Міністерства Фінансів України від 24 травня 1995 року № 88.

Також, під час розгляду судом даної справи та з аналізу наявних в матеріалах справи документів вбачається, що щодо кожної господарської операції (передача товарів, оплата їх вартості) контрагентами позивача, які на момент перебування у господарських відносинах з позивачем зареєстровані платником податку на додану вартість, складались податкові накладні. Форма та зміст яких відповідають вимогам встановленим статтею 201 Податкового кодексу України. Складені податкові накладні своєчасно зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Наявними в матеріалах справи документами підтверджується, що позивач придбавав товари у контрагентів, виключно з діловою метою, для використання їх у власній господарській діяльності, зокрема, з під час розгляду справи та з аналізу наявних в матеріалах справи документів вбачається, що такі товари використовувались позивачем при виконанні будівельних робіт на об`єктах замовників.

При цьому, суд зауважує, що результати таких будівельних робіт були прийняті і оплачені замовниками, що в свою чергу підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт, відомостями ресурсів, накладними на переміщення та актами списання товарів.

Суд вважає за необхідне звернути увагу та, що було встановлено під час розгляду справи, на час здійснення господарських операцій контрагенти позивача мали спеціальну податкову правосуб`єктність, перебували на обліку платників податків, а також були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, що не спростовується відповідачем.

Суд зауважує, що виходячи зі специфіки укладених між позивачем та його контрагентами договорів, як предмета господарських операцій, надані позивачем документи є достатнім доказом підтвердження фактичного виконання зазначених вище господарських операцій.

З наявних у позивача та наданих до суду первинних документів можливо встановити суть та зміст господарських операцій, вказані документи підтверджують фактичне здійснення господарської діяльності підприємства позивача.

При цьому, представником відповідача під час розгляду судом даної справи, докази щодо порушень відображення господарської операції в бухгалтерському та податковому обліку позивача та доказів відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов`язань надані не були.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 36.5 статті 36 Податкового кодексу України встановлено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

З матеріалів справи вбачається та, що не заперечувалось відповідачем, на момент укладення договорів та вчинення господарських операцій контрагенти позивача були зареєстровані як юридичні особа та як платники податку на додану вартість, відтак перепон з приводу укладення, а також виконання будь-яких господарських договорів з ними, а надалі і включення до складу витрат для цілей оподаткування податком на додану вартість за таким договором у позивача не було.

У податковому праві визнається критерій добросовісності платника податків, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин (у тому числі і щодо формування даних податкового обліку), доки це не спростовано у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що у період здійснення господарських операцій між позивачем його контрагентами, останні мали статус суб`єкта підприємницької діяльності, та були зареєстровані у встановленому чинним законодавством України порядку. При цьому, на момент існування господарських відносин між позивачем та його контрагентами, державну реєстрацію таких контрагентів не було скасовано, їх установчі документи не визнавались недійсними. Договори, які були укладені між позивачем та його контрагентами не визнавались недійсними у встановленому законом порядку та не являються нікчемними.

Під час розгляду справи судом встановлено, що щодо позивача чи його контрагентів відсутні вироки чи інші рішення судів, які набрали законної сили та якими б посадових осіб було визнано винними у вчиненні діянь, направлених на ухилення від сплати податків, вчиненні злочинів у сфері господарської діяльності або інших кримінальних правопорушень під час або у зв`язку із здійсненням взаємовідносин з позивачем.

Суд зауважує, що належними та допустимими в розумінні статті 124 Конституції України доказами вчинення платником податків нікчемного правочину можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальній справі (бо діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків, тобто вчинення нікчемного правочину, є об`єктивною стороною злочинів, передбачених статтею 191 Кримінального кодексу України та статті 212 Кримінального кодексу України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (бо наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до статті 216 Цивільного кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином), або рішення суду про визнання правочину недійсним (бо відповідно до частини 3 статті 228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, який завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).

У позивача в наявності первинні документи, які підтверджують взаємовідносини позивача з вищевказаними контрагентами в силу Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є первинними документами та мають всі необхідні встановлені законом обов`язкові реквізити. Тому висновок, що ці первинні документи не спричиняють нереальність господарських операцій, не мають юридичної сили з вказаними контрагентами є недоведеним.

Первинні документи по взаємовідносинам позивача з контрагентами в силу Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є первинними документами та мають всі необхідні встановлені законом обов`язкові реквізити. Докази того, що ці первинні документи не мають юридичної сили або визнані в установленому порядку недійсними - відсутні.

Вказане узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 19 березня 2019 року у справі № 826/3740/17, що факт порушення кримінального провадження стосовно контрагента позивача не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій, проведених позивачем та його контрагентом. Відтак матеріали досудового розслідування відносно контрагента позивача не можуть бути враховані як беззаперечний доказ фіктивності правочину між позивачем та контрагентом. Разом з тим відповідач не надав доказів, що позивач і його контрагенти при укладанні угод мали умисел на їх укладання з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, намірів на ухилення від оподаткування, безтоварність операцій і неможливість їх вчинення з огляду на відсутність основних засобів, персоналу тощо. Не підтвердження операцій за ланцюгом постачання, відсутність основних засобів у контрагента, так само як і податкова інформація про інші порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами у відносинах з контрагентом, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження первинними документами як підставами формування бухгалтерського обліку. Податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, і притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 травня 2019 року у справі № 804/887/17.

Враховуючи викладене, суд вважає, що висновки акта перевірки від 12.01.2022 року №392/15-32-01-10/40838605 «Про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ», не підтверджуються нормативно, тому податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області податкове повідомлення-рішення № від 01.02.2022 року форми «Р» та податкове повідомлення-рішення № вiд 01.02.2022 року форми «Р» є протиправним і підлягають скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

На думку суду, відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов задоволено, на користь позивача належить присудити понесені ним судові витрати по сплаті судового збору рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС в Одеській області.

26.04.2022 р. від відповідача - Головного управління ДПС в Одеській області надійшла заява про розгляду справи за правилами загального позовного провадження по справі №420/5019/22.

Розглянувши клопотання представника відповідача , суд робить висновок про відмову у його задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Аналіз наведених норм права вказує, що будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, за винятком справ, зазначених у частині четвертій статті 257 КАС України.

Частиною четвертою статті 257 КАС України визначено перелік справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Так, за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

- щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

- щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

- щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, частиною четвертою статті 12 КАС України встановлено, що виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

- щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

- щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

- щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»;

- щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Вищенаведений перелік справ, які належить розглядати виключно у порядку загального позовного провадження, визначений частиною четвертою статті 12 та частиною четвертою статті 257 КАС України, є вичерпним, а отже будь-які інші справи, у спорах, не встановлених цим переліком можуть розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: - значення справи для сторін; - обраний позивачем спосіб захисту; - категорію та складність справи; - обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; - кількість сторін та інших учасників справи; - чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; - думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020р. №641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з 1 серпня до 31 жовтня 2020 р. на усій території України установлено карантин, з продовженням на всій території України дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Також ряд відповідних заходів вживаються Комісією з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Одеської обласної державної адміністрації та Комісією з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій Виконавчого комітету Одеської міської ради.

При цьому, суд враховує, що і Кабінетом Міністрів України і вказаними Комісіями постійно змінюються та вживаються нові заходи, які спрямовані запобіганню поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Окремо суд зазначає, що Наказом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому, Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022 року, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Також, Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022 року, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Згідно ст. 7 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан на всій території України або в окремих її місцевостях припиняється після закінчення строку, на який його було введено.

До закінчення строку, на який було введено воєнний стан, та за умови усунення загрози нападу чи небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності Президент України може прийняти указ про скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях, про що має бути негайно оголошено через засоби масової інформації.

Ознайомившись із матеріалами справи, суд зазначає, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають переходу до розгляду за правилами загального позовного провадження, для повного та всебічного встановлення обставин справи. Крім того, суд враховує заходи безпеки громадян під час пандемії гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та воєнного часу, взято до уваги подання відповідачем відзиву на позовну заяву. Більше того, не виклик сторін в засідання не позбавляє їх права надавати докази та висловлювати свою позицію письмово.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про відсутність підстав для переходу до розгляду за правилами загального позовного провадження та проведення розгляду справи у відкритому судовому засіданні за участі сторін, а отже, подане клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні клопотання ГУ ДПС у Одеській області про розгляду справи за правилами загального позовного провадження відмовити.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» (Французький бульвар,буд.85, м.Одеса, 65084) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 01. 02. 2022 року форми «Р», винесено Головним управлінням ДПС в Одеській області на підставі акту перевірки від 12.01.2022 року №392/15-32-01-10/40838605, яким ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ», Код збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 3803774,00 грн. (за податковими зобов`язаннями в сумі 3527722,00 грн.), та застосовані штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 276052,00 грн.;

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 01.02.2022 року форми «Р», винесено Головним управлінням ДПС в Одеській області на підставі акту перевірки від 12.01.2022 року №392/15-32-01-10/40838605, яким ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ», , збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 3535031,00 грн. (за податковими зобов`язаннями в сумі 2828025,00 грн.), та застосовані штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 707006,00 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПЕЙСЬКІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» (Французький бульвар, буд.85, м.Одеса, 65084, Код ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) сплачений судовий збір в розмірі 24810,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко