Справа № 460/16787/21
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2022-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 травня 2022 року м. Рівне №460/16787/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доДержавна установа "Городоцький виправний центр (№131)"
про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в Рівненський окружний адміністративний суд з позовом до Державної установи «Городоцький виправний центр (№ 131)» про визнання протиправною та скасування постанови начальника Державної установа «Городоцький виправний центр (№ 131)» про накладення на засудженого дисциплінарного стягнення у вигляді догани від 13.07.2021.

В обґрунтування позову позивач вказує, що він відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Городецький виправний центр (№ 131)». Відповідно до постанови начальника Державної установи «Городецький виправний центр (№ 131) від 13.07.2021 на позивача було накладене дисциплінарне стягнення у виді догани за порушення правил поведінки, зберігання гострорізального і колючого предмета, а саме саморобного пристрою для нанесення татуювань. Згідно із протоколом вилучення від 29.06.2021 № 40 і рапортом чергового помічника начальника установи від 29.06.2021 № 20, під час проведення загального обшуку серед особистих речей у приліжковій тумбочці позивача був виявлений саморобний пристрій для нанесення татуювань. Позивач вказує, що упродовж тривалого часу, а саме до 08.07.2021, інші процесуальні дії у межах дисциплінарного провадження відповідачем не вчинялися. 08.07.2021 була проведена перевірка за фактом порушення режиму відбування покарання засудженим до позбавлення волі. Згідно з Висновком перевірки: (1) підтверджено факт учинення дисциплінарного проступку особою, засудженою до позбавлення волі; та (2) постановлено саморобний пристрій для нанесення татуювань знищити за актом. Водночас, акт знищення саморобного пристрою для нанесення татуювань, який у міститься у матеріалах справи, складений 07.07.2021, тобто до дня проведення перевірки. Зазначена обставина, на думку сторони позивача, ставить під сумнів результати перевірки, що проводилася 08.07.2021, а також подальші рішення дисциплінарної комісії та постанову про накладення дисциплінарного стягнення, оскільки докази у справі не були і не могли бути належно досліджені. 09.07.2021 позивач був повідомлений про те, що засідання дисциплінарної комісії для розгляду питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності відбудеться 13.07.2021. Упродовж цього часу позивачу не була надана можливість для отримання правової допомоги, у матеріалах справи відсутня будь-яка інформація щодо вжиття заходів із залучення адвоката. Також ні позивач, ні його адвокат не були присутні на засіданні дисциплінарної комісії по розгляду порушників встановленого порядку відбування призначеного покарання, що підтверджується відповідним протоколом від 13.07.2021. У протоколі також відсутня будь-яка інформація щодо дослідження доказів у справі. Натомість позивач отримав лише повідомлення про ухвалене комісією рішення. За сукупністю наведених підстав, сторона позивача просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач позов не визнав та подав до суду відзив. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що при застосуванні заходів стягнення до засудженого ОСОБА_1 відповідачем повністю дотримана процедура дисциплінарного провадження, встановлена статтею 135 Кримінально-виконавчого кодексу України, позивача повідомлено за добу до проведення про місце і час засідання дисциплінарної комісії, ознайомлено з пам`яткою про його права, у тому числі права користуватися послугами адвоката або фахівця в галузі права за власним вибором або звернутися до адміністрації установи про надання можливості звернутися за отриманням правової допомоги. Вказує про те, що перевірка за фактом порушень позивачем вимог порядку відбування покарання проведенні відповідачем відповідно до встановленої процедури, з урахуванням обставин справи та поведінки засудженого. Враховуючи викладені обставини, просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позивач правом на подання до суду відповіді на відзив не скористався.

Заяви, клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі:

10.12.2021 позовна заява надійшла до суду.

13.12.2021 ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

14.01.2022 до суду від відповідача надійшла заява про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву.

17.01.2022 ухвалою суду відповідачу продовжений строк для подання відзиву.

26.01.2022 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Обставини справи, встановлені судом:

ОСОБА_1 відбуває показання у виді позбавлення волі у Державній установі «Городоцький виправний центр (№ 131)».

Згідно з протоколом вилучення № 40 від 29.06.2021, черговим помічником начальника установи капітаном внутрішньої служби Подольцем Р. у період з 10:10 год. до 10:40 год. в присутності двох понятих з числа працівників Державної установи «Городоцький виправний центр (№ 131)» в спальному приміщенні № 1 сектору мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання в приліжковій тумбочці засудженого ОСОБА_1 серед особистих речей виявлено саморобний пристрій для нанесення татуювань.

Того ж дня, 29.06.2021 у позивача були відібрані письмові пояснення, згідно з якими ОСОБА_1 підтвердив, що під час обшуку у нього в приліжковій тумбочці був виявлений саморобний пристрій для нанесення татуювань. Також у поясненнях позивач власноручно зазначив, що саморобний пристрій для нанесення татуювань він отримав від засудженого «Боді», який звільнився з установи; пристроєм не користувався; про його наявність забув.

За фактом обшуку та виявлення заборонених речей черговим помічником начальника установи капітаном внутрішньої служби Подольцем Р. був поданий рапорт № 20 від 29.06.2021 на ім`я начальника Державної установи «Городоцький виправний центр (№ 131)» Гордіюка В. щодо проведення перевірки та прийняття мір дисциплінарного впливу до засудженого ОСОБА_1 . Згідно з резолюцією на рапорті, ОСОБА_2 доручено провести перевірку.

08.07.2021 оперуповноваженим оперативної групи капітаном внутрішньої служби Фрейздорф Д.І. складений Висновок перевірки факту порушення режиму відбування покарання засудженим до позбавлення волі ОСОБА_1 , згідно з яким вирішено, зокрема:

перевірку по факту порушення режиму відбування покарання засудженим до позбавлення волі ОСОБА_1 , яке виразилося у порушені правил поведінки, виготовлені та зберіганні гострорізального і колючого предмету саморобного пристрою для нанесення татуювання, вважати завершеною;

за допущене порушення засудженого до позбавлення волі ОСОБА_1 , керуючись ст. 134 Кримінально-виконавчого кодексу України притягнути до відповідальності правами начальника установи;

саморобний пристрій для нанесення татуювання знищити за актом.

Того ж дня, 08.07.2021 вказаний вище висновок був затверджений начальником Державної установи «Городоцький виправний центр (№ 131)» ОСОБА_3

09.07.2021 о 10 год. 30 хв. позивач під підпис ознайомлений з повідомленням про проведення засідання дисциплінарної комісії по факту рапорту № 20 від 29.06.2021 відбудеться 13.07.2021 о 11 год. 15 хв. в службовому кабінеті начальника Державної установи «Городоцький виправний центр (№ 131)» та вимогами статті 134 Кримінально-виконавчого кодексу України «Процедура дисциплінарного провадження».

Згідно з Протоколом засідання дисциплінарної комісії по розгляду порушників встановленого порядку відбування призначеного покарання ДУ «Городоцький ВЦ (№131)» від 13.07.2021, комісія постановила: при призначенні заходу дисциплінарного стягнення врахувати, що засуджений вину у скоєному порушенні визнав та надав письмове пояснення; за порушення встановленого порядку відбування призначеного покарання. Яке виразилося у порушенні правил поведінки, зберіганні гострорізального і колючого предмету саморобного пристрою для нанесення татуювань, засудженому ОСОБА_1 оголосити «догану» правами начальника установи.

Про прийняте дисциплінарною комісією рішення позивач був повідомлений під підпис 13.07.2021.

Того ж дня, 13.07.2021 начальник СМБР з ПТУ, майор внутрішньої служби Омелянюк М. звернувся до начальником Державної установи «Городоцький виправний центр (№ 131)» Гордіюка В. з рапортом, у якому клопотав про застосування до засудженого ОСОБА_1 заходів дисциплінарного впливу.

В подальшому, начальником Державної установи «Городоцький виправний центр (№ 131)», підполковником внутрішньої служби Гордіюком В. винесена постанова про накладення на засудженого дисциплінарного стягнення, якою на підставі статей 131, 132, 134, 135 Кримінально-виконавчого кодексу України засудженому ОСОБА_1 оголошено «догану». Наявна у справі копія оскаржуваної постанови містить підпис позивача про те, що її зміст йому оголошений, а також роз`яснено вимоги статей 134, 135 КВК України, 45 КПК України.

Позивач, не погоджуючись зі спірною постаново та вважаючи її протиправною, звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи вказаний спір по суті та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Правовий статус засуджених, гарантії захисту їхніх прав, законних інтересів та обов`язків; порядок застосування до них заходів впливу з метою виправлення і профілактики асоціальної поведінки; системи органів і установ виконання покарань, їх функцій та порядок діяльності; нагляд і контроль за виконанням кримінальних покарань, участі громадськості в цьому процесі; а також регламентація порядку і умов виконання та відбування кримінальних покарань; звільнення від відбування покарання, допомоги особам, звільненим від покарання, контролю і нагляду за ними, врегульовано Кримінально-виконавчим кодексом України (далі КВК України).

За правилами частини четвертої статті 59 КВК України, особи, засуджені до обмеження волі, зобов`язані, зокрема:

виконувати законні вимоги адміністрації виправного центру, які стосуються порядку відбування призначеного покарання;

сумлінно працювати у місці, визначеному адміністрацією виправного центру;

постійно знаходитися в межах виправного центру під наглядом, залишати його межі лише за спеціальним дозволом адміністрації цього центру, проживати за особистим посвідченням, яке видається взамін паспорта;

проживати, як правило, у спеціально призначених гуртожитках;

з`являтися за викликом адміністрації виправного центру;

виконувати в разі залучення роботу із самообслуговування та благоустрою виправного центру.

А в силу вимог частини п`ятої цієї статті КВК України, засудженим до обмеження волі забороняється:

придбавати, використовувати, зберігати при собі та на території, де вони проживають, а також доставляти на цю територію предмети, вироби і речовини, перелік яких визначений Міністерством юстиції України. У разі виявлення таких предметів, виробів і речовин у засудженого вони підлягають вилученню і зберіганню до його звільнення, а вилучені з обігу - знищуються. Якщо в засудженого виявлені предмети, вироби і речовини, придбання і використання яких здійснюються за особливими дозволами і вичерпний перелік яких визначений законодавством, а також предмети, вироби і речовини, виготовлення, придбання, зберігання, збут і розповсюдження яких забороняються законодавством, вони передаються адміністрацією виправного центру до органів Національної поліції для прийняття рішення відповідно до законодавства. Про вилучення предметів, виробів і речовин посадовою особою виправного центру складається протокол;

вживати спиртні напої і пиво, наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги чи інші одурманюючі засоби.

За вимогами частини десятої статті 59 КВК України, порядок і умови виконання покарання у виді обмеження волі і нагляду за засудженими визначаються нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Так, за приписами абзацу четвертого пункту 4 розділу II Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 № 2823/5 (далі Правила № 2823/5) засудженим забороняється придбавати, виготовляти, зберігати і використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, заборонені до використання в установах виконання покарань за переліком предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено.

Тотожна за змістом норма права закріплена і в статті 107 КВК України.

Частиною сьомою статті 102 КВК України визначено, що перелік і кількість предметів і речей, які засуджені можуть мати при собі, визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України. Зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол.

Згідно з положеннями абзацу першого пункту 3 Розділу XXV Правил № 2823/8, виявлені у засуджених гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, які заборонено використовувати в установах виконання покарань, вилучаються, про що посадовою особою установи складається протокол вилучення (додаток 34).

Абзацом другим частини першої статті 9 КВК України визначено, що засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб.

В свою чергу, частиною другою статті 9 КВК України передбачено, що невиконання засудженими своїх обов`язків і встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Абзацами першим, третім частини третьої статті 107 КВК України визначено, що засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії.

Відповідно до абзацу третього пункту 3 розділу ІІІ Правил № 2823/5, засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, правомірні взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом установи виконання покарань та іншими особами.

Аналізуючи вказані вище норми права суд приходить до висновку про те, що засудженні до позбавлення волі зобов`язані неухильно дотримуватися встановлених чинним законодавством порядку та умов відбування покарання, які передбачають для засуджених, зокрема, заборону на зберігання виробів, заборонених до використання в установах виконання покарань за переліком предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено.

Додаток 3 до Правил № 2823/5 містить перелік предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено, який включає, зокрема, ножі, бритви (крім електричних, механічних та безпечних з касетною головкою) та інші гострорізальні і колючі предмети.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про те, що зберігання засудженими до позбавлення волі гострорізальних і колючих предметів свідчить про порушення останніми Правил № 2823/5.

Відповідно до статті 131-1 КВК України, дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою.

Персонал установи виконання покарань зобов`язаний довести наявність у діях чи бездіяльності особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, усіх ознак дисциплінарного проступку. Відсутність таких ознак виключає застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення.

Згідно з частиною першою статті 132 КВК України, за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися такі заходи стягнення, зокрема, догана.

Порядок застосування заходів стягнення до осіб, позбавлених волі, регламентований статтею 134 КВК України.

Зокрема, частинами першою, третьою, шостою, п`ятнадцятою та шістнадцятою названої статті передбачено, що при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.

Стягнення може бути накладене лише на особу, яка вчинила проступок, і не пізніше десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв`язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її закінчення, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Стягнення накладається лише письмово.

При накладенні стягнення на засудженого адміністрація колонії надає йому можливість у встановленому порядку повідомити про це близьких родичів, адвоката або інших фахівців у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Адміністрація колонії при встановленні факту порушення особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, вимог режиму зобов`язана невідкладно розпочати перевірку причин, обставин і мотивів вчинення порушення, поведінки цієї особи до вчинення проступку, визначити кількість і характер раніше накладених стягнень, а також отримати її пояснення про суть проступку. За наслідками такої перевірки приймається рішення про доцільність або недоцільність застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення та обґрунтовується їх вид. Якщо адміністрація колонії прийняла рішення обмежитися іншими профілактичними заходами, це відображається у щоденнику індивідуальної роботи із засудженим та доводиться до відома особи під підпис.

Також статтею 135 КВК України визначена процедура дисциплінарного провадження.

Як встановлено у частинах першій, четвертій сьомій вказаної статті КВК України, питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань. Дисциплінарна комісія установи виконання покарань діє на постійній основі. Засідання дисциплінарної комісії є повноважним, якщо на ньому присутні більше половини членів дисциплінарної комісії.

Особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має бути повідомлена про місце і час засідання дисциплінарної комісії не пізніше ніж за одну добу до його проведення. За заявою засудженого цей термін може бути продовжено, але не більш як на дві доби.

Особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має право користуватися послугами адвоката або фахівця в галузі права за власним вибором під час підготовки до засідання дисциплінарної комісії, який представлятиме її інтереси під час засідання комісії. Якщо особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, не має доступу до адвоката або фахівця в галузі права, адміністрація установи виконання покарання зобов`язана надати йому можливість звернутися за отриманням правової допомоги до суб`єктів надання такої допомоги.

Матеріали про порушення доповідаються на засіданні дисциплінарної комісії начальником відділення соціально-психологічної служби у присутності особи, яка вчинила порушення, та інших запрошених осіб.

Під час засідання дисциплінарної комісії заслуховуються пояснення засудженого та його представника, свідків, інших осіб, залучених відповідно до частини третьої та абзацу сьомого частини п`ятої цієї статті, адміністрації установи виконання покарань, особи, яка ініціювала притягнення до дисциплінарної відповідальності, та осіб, які мають право дорадчого голосу.

Рішення про притягнення до відповідальності приймається більшістю голосів членів дисциплінарної комісії.

Рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності особи, яка відбуває покарання, має бути детально вмотивоване та може бути оскаржене особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, або її представником до органу виконання покарань вищого рівня, прокурора чи суду.

Засудженому протягом трьох робочих днів видається копія рішення про застосування до нього стягнення із зазначенням можливості та порядку його оскарження.

Суд на підставі протоколу вилучення № 40 від 29.06.2021 встановив, що черговим помічником начальника установи капітаном внутрішньої служби Подольцем Р. у період з 10:10 год. до 10:40 год. 29.06.2021 в присутності двох понятих з числа працівників Державної установи «Городоцький виправний центр (№ 131)» в спальному приміщенні № 1 сектору мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання в приліжковій тумбочці засудженого ОСОБА_1 серед особистих речей виявлено саморобний пристрій для нанесення татуювань.

При цьому, у відібраних з даного приводу у позивача письмових поясненнях від 29.06.2021 останній підтвердив факт виявлення у нього саморобного пристрою для нанесення татуювань під час обшуку.

При цьому, за змістом позовної заяви позивачем також жодним чином не заперечується виявлення у нього під час обшуку 29.06.2021 саморобного пристрою для нанесення татуювань.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про те, що позивач, здійснюючи зберігання саморобного пристрою для нанесення татуювання, який за своєю суттю відноситься до гострорізальних і колючих предметів, допустив порушення вимог пункту 4 розділу II Правил № 2823/5, що зумовлює обґрунтованість прийняття відносно нього спірної постанови про накладення дисциплінарного стягнення.

Щодо покликань позивача на допущення процедурних порушень відповідачем в ході дисциплінарного провадження, то суд враховує наступне.

Як вказує позивач, в ході дисциплінарного провадження йому не була надана можливість для отримання правової допомоги.

Однак, судом з`ясовано, що 09.07.2021 о 10 год. 30 хв. позивач під підпис був ознайомлений з повідомленням про проведення засідання дисциплінарної комісії по факту рапорту № 20 від 29.06.2021, а також вимогами статті 134 КВК України. Більше того, у вказаному повідомленні цитується зміст статті 134 КВК України, у тому числі частини п`ятнадцятої, згідно з якою при накладенні стягнення на засудженого адміністрація колонії надає йому можливість у встановленому порядку повідомити про це близьких родичів, адвоката або інших фахівців у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Тотожна за змістом норма права закріплена у частині п`ятій статті 135 КВК України, відповідно до якої особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має право користуватися послугами адвоката або фахівця в галузі права за власним вибором під час підготовки до засідання дисциплінарної комісії, який представлятиме її інтереси під час засідання комісії. Якщо особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, не має доступу до адвоката або фахівця в галузі права, адміністрація установи виконання покарання зобов`язана надати йому можливість звернутися за отриманням правової допомоги до суб`єктів надання такої допомоги.

Аналізуючи зміст наведених вище положень статей 134, 135 КВК України, суд приходить до висновку про те, що в разі відкриття дисциплінарного провадження відносно особи, засудженої до позбавлення волі, адміністрація установи відбування покарання зобов`язана забезпечити такому засудженому можливість звернутися до адвоката або інших осіб, які за законом мають право на надання правової допомоги. В свою чергу, фактичне отримання засудженим правничої допомоги в межах дисциплінарного провадження залежить виключно від реалізації останнім свого права на звернення до адвоката або інших фахівців у галузі права.

Також суд враховує, що ОСОБА_1 відбуває показання у Державній установі «Городоцький виправний центр (№ 131)», тобто останній не обмежений у пересуванні по території виправного закладу, а також доступі до телефонного та електронного зв`язку, у встановленому КВК України та Правилами № 2823/5 порядку.

Матеріали справи містять докази на підтвердження того, що на стенді у відділенні соціально-психологічної служби Державної установи «Городоцький виправний центр (№ 131)» міститься інформація про доступ до безоплатної вторинної правової допомоги для засуджених.

Крім того, Додатком № 6 до Правил № 2823/5 затверджений зразок розписки про ознайомлення з правами, обов`язками та правилами поведінки засуджених, з якою засуджений ознайомлюється по прибуттю до установи виконання покарань. Вказана розписка містить положення, зокрема, про те, що засуджені мають право:

вести телефонні розмови у порядку, встановленому розділом XIV цих Правил;

Телефонні розмови проводяться протягом дня у вільний від роботи час та поза часом, передбаченим для приймання їжі та безперервного сну, а за необхідності та за погодженням з адміністрацією - у будь-який час.

користуватися глобальною мережею Інтернет відповідно до Порядку організації надання засудженим доступу до глобальної мережі Інтернет, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 19 жовтня 2017 року № 3233/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2017 року за № 1280/31148;

Засудженим надається право користуватися мережею Інтернет під контролем адміністрації.

Користування глобальною мережею Інтернет проводиться протягом дня у вільний від роботи час та поза часом, передбаченим для приймання їжі та безперервного сну.

З вищевказаними правами та правилами поведінки позивач був ознайомлений 10.10.2020, що стверджується наявною у справі копією витягу з розписки останнього.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про те, що в спірних правовідносинах позивач мав можливість самостійно звернутися до адвоката або інших фахівців у галузі права, а тому нереалізація останнім такої можливості не може свідчити про допущення відповідачем в даному випадку порушення прав позивача на отримання правничої допомоги.

Лише у разі відсутності у позивача доступу до адвоката або фахівця в галузі права, відповідач в силу вимог частини п`ятої статті 135 КВК України був зобов`язана надати останньому можливість звернутися за отриманням правової допомоги до суб`єктів надання такої допомоги.

Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження обставин щодо звернення до відповідача з приводу надання правової допомоги позивач в ході розгляду справи не надав, а суд не здобув.

Також у позовній заяві позивач покликається на те, що вилучений у нього заборонений предмет саморобний пристрій для нанесення татуювань, був знищений за актом від 07.07.2021, а Висновок перевірки факту порушення режиму відбування покарання затверджений 08.07.2021. Таким чином, позивач вважає, що в ході перевірки не був досліджений вилучений у нього заборонений предмет, що ставить під сумнів результати перевірки.

З даного приводу суд зазначає, що на підставі резолюції на рапорті чергового помічника начальника установи капітаном внутрішньої служби Подольця Р від 29.06.2021 № 20, оперуповноваженому оперативної групи капітану внутрішньої служби Фрейздорф Д. було доручено провести перевірку, висновки якої оформлені останнім 08.07.2021.

Тобто, ОСОБА_4 мав можливість для дослідження вилученого у позивача забороненого предмета протягом 29.06.2021 08.07.2021. Відтак, знищення вилученого у позивача забороненого предмета за один день (07.07.2021) до складання висновку (08.07.2021) не може свідчити про те, що відповідний доказ взагалі не був досліджений.

Також суд зауважує, що порушення, яке ставиться у винну позивачу, полягає у зберіганні ним, як засудженим, забороненого предмета.

В ході судового розгляду позивач не заперечував, що вилучений у нього саморобний пристрій для нанесення татуювань відносить до заборонених предметів; доказів на підтвердження протилежного останній суду не надав та суд не здобув.

Факт зберігання заборонено предмета позивачем також не оскаржується.

Разом з тим, позивач, покликаючись на передчасне знищення вилученого у нього забороненого предмета, не вказує які саме обставини могло довести або спростувати його дослідження саме у день затвердження Висновку перевірки факту порушення режиму відбування покарання засудженим від 08.07.2021.

Щодо покликання позивача на те, що з матеріалів перевірки на підставі акта від 08.07.2021 були вилучені свідчення інших засуджених, на підставі яких відповідач прийняв рішення про допущення позивачем дисциплінарного проступку, то суд зауважує, що такі дії відповідача відповідають вимогам чинного законодавства та були вчиненні у цілях безпеки засуджених з метою недопущення конфліктної ситуації між засудженими.

При цьому, відсутність таких свідчень в матеріалах перевірки жодним чином не спростовує вчинення позивачем дисциплінарного проступку, позаяк, останній у письмових поясненнях від 29.06.2021 підтвердив факт отримання від іншого засудженого забороненого предмета та його зберігання протягом певного проміжку часу.

У сукупності викладених обставин, суд дійшов висновку, що перевірка за фактом порушень позивачем вимог порядку відбування покарання проведена відповідно до встановленої процедури, з урахуванням обставин вчиненого та поведінки засудженого. Рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є вмотивованим та обґрунтованим з урахуванням усіх обставин вчинення засудженим порушення, тяжкості і характеру проступку, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Отже, в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Передбачені ст.139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної установи «Городоцький виправний центр (№ 131)» про визнання протиправною та скасування постанови про накладення на засудженого дисциплінарного стягнення у вигляді догани від 13.07.2021, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 20 травня 2022 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 (ДУ "Городищенський виправний центр (№131)",с. Городок, Рівненський район, Рівненська область, 35331,

Відповідач - Державна установа "Городоцький виправний центр (№131)" (вул. Барона Штейнгеля, 92 А, с.Городок, Рівненський район, Рівненська область, 35331, ЄДРПОУ/РНОКПП 08575616)

Суддя Н.В. Друзенко