Справа № 440/14492/21
Суддя: Коновод О. В.
Дата ухвалення: 2022-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/548/43/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.05.2022 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Коновод О.В.,

секретаря судових засідань Листопад В.Л.,

розглянувши у судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Делія В`ячеслав Миколайович, до Держаної служби України з безпеки на транспорті, представник відповідача - Гонтар Поліна Анатоліївна про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Позиція позивача та заперечення відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі.

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати Постанову Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу № 00000162 від 18.10.2021 року.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 18 жовтня 2021 року Державною службою України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (далі-Відповідач) винесено постанову №00000250 про застосування до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (далі-Позивач) адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000 грн. (далі Постанова).

22.10.2021 року ОСОБА_1 отримав поштове відправлення у якому знаходилась постанова №00000162 від 18.10.2021 року (докази наявні у відповідача). Отже постанови муть бути оскаржені до 01.11.2021 року включно.

Згідно Постанови, старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті, Колєснік Н.Г., розглянуто справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт ОСОБА_1 та встановлено, що ОСОБА_1 17.10.2021 року у Полтавській області, на автошляху сполученням Полтава-Олександрія, а/д М-22 км. 74+810, допущено надання послуг з перевезення вантажу транспортним засобом DAF XF 95.430 НОМЕР_2 з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: загальної маси транспортного засобу на 7,9% (7,99 тон) та перевантаження строєних осей на 6,5% (5,911 тон), у зв`язку з чим постановлено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000 грн.

ОСОБА_1 є власником т.з. DAF XF 95.430, днз. НОМЕР_2 , номер шасі: НОМЕР_3 , належному йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 . Даний транспорт гр. ОСОБА_1 , відповідно до договору оренди транспортних засобів №1 від 01.10.2021 року, а також акту приймання-передачі транспортного засобу №1 від 01.10.2021 року здає в оренду ФОП ОСОБА_2 для здійснення господарської діяльності (ч. 1 ст. 283 ГКУ, ст. 759 ЦКУ) (копія договору та акту приймання передачі т.з. додаються). Відповідно, суб`єктом господарювання виступає ФОП ОСОБА_2 , а не орендодавець ОСОБА_1

17.10.2021 року (день виявлення адміністративного правопорушення) саме ФОП ОСОБА_2 здійснювала перевезення вантажу у сфері своєї господарської діяльності, що підтверджується договором перевезення вантажу №08/10-2021/К від 08.10.2021 року, укладеним між Представництвом «Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті» та ФОП ОСОБА_2 , а також товарно-транспортною накладною № 3 від 17.10.2021 року.

Тому для позивача залишається не зрозумілим, на підставі чого на нього було складено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №00000162 від 18.10.2021 року та з чого виходила посадова особа, яка приймала відповідне рішення, визначаючи ОСОБА_1 , суб`єктом господарювання.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить визнати спірну постанову протиправною та скасувати її.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 29.11.2021 справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 передано за підсудністю до Хорольського районного суду Полтавської області.

Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області Коновода О.В. 31.12.2021 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Делія В`ячеслав Миколайович, до Держаної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення до розгляду та відкрито провадження у справі в межах спрощеного позовного провадження.

Представником відповідача Держаної служби України з безпеки на транспорті у визначений судом строк подано відзив на позов, в якому відповідач позовні вимоги не визнав та зазначив, що що винесена інспектором постанова ВМ № 00000162 від 18.10.2021 є законною. Так, представник відповідача на рахунок доводів позивача щодо неперевищення нормативних параметрів маси транспортного засобу згідно товарно-транспортної накладної зазначає, що така накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення інших вантажів у транспортному засобі, що не вказані в накладній. Крім того, представник відповідача вказує, що імперативна вимога щодо необхідності використання під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпекою або її територіальними органами методики, затвердженої Мінекономрозвитку, яка була закріплена у п.19 Порядку №879, виключена з 08.09.2017 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 671. Також представник відповідача зазначив, що механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком № 1174, в якому відсутні посилання на методику визначення навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, затверджену спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Сторона позивача у визначений судом строк не подала відповідь на відзив, позивач та його представник у судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд спарви у їх відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Враховуючи неявку учасників справи, суд проводить судове засідання, керуючись положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України.

Розглянувши позовні вимоги, дослідивши доводи сторін та докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Фактичні обставини, встановлені судом.

18.10.2021 о 06 год 35 хв за адресою M-22, км 74+810, Полтавська обл., зафіксовано транспортний засіб DAF XF 95.430, днз. НОМЕР_2 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306: загальної маси транспортного засобу на 7,9% (7,99 тон); навантаження на строєні осі транспортного засобу на 6,5% (5,911 тон) .

За результатами фіксації в автоматичному режимі адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті винесено постанову ВМ № 00000162 від 18.10.2021, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн, що підтверджується копією вказаної постанови.

З товарно-транспортної накладної від 18.10.2021 та договору перевезення вантажу від 08.10.2021 вбачається, що транспортний засіб DAF XF 95.430, днз. НОМЕР_2 , який перевозив вантаж за замовленням представництва «Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті», 18.10.2021 рухався від м. Кременчук до с. Капустяни Решетилівського району Полтавської області під керуванням водія ОСОБА_3 , з вагою нетто 23,67 т, загальна вага 38,31 т.

Копіями сертифікату перевірки типу від 13.04.2021, експертного висновку від 29.12.2020 та сертифікату відповідності від 18.06.2021 підтверджується встановлення елементів системи моніторингу за станом доріг та умовами руху на 74+810 автомобільної дороги державного значення М-22 Полтава-Олександрія, відповідність встановленого приладу для зважування транспортних засобів WAGA WIM-35 зав. № 1 застосованим вимогам технічного регламенту та стандартам ДСТУ. Прилад призначений для визначення маси транспортного засобу, навантаження на вісь та на групу осей упродовж його проїзду через вантажоприймальний пристрій ваг.

Норми права, застосовані судом.

Положеннями ч.2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 103 (далі Положення), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до п.5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 229 КУпАП від імені органів автомобільного транспорту та електротранспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право, зокрема, на автомобільному транспорті посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (частина друга статті 122-2, частини друга, третя статті 132-1, стаття 132-2, частини перша, друга, четверта, п`ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2); керівник перевізника, який в установленому законодавством порядку надає транспортні послуги, його заступники та контролери (частина третя статті 119, частина п`ята статті 133, частина друга статті 134, абзаци четвертий, шостий та восьмий статті 135)

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, 3,75 м), за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно з ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Приміткою до ст. 132-1 КУпАП передбачено, що підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Згідно ч. 1 ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 вказаної статті КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-7 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 1 ст. 279-7 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили:

1)така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння

2)внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

3)особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 279-5 КУпАП у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Згідно п. 2 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою КМУ № 1197 від 14.11.2018, належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи - лізингоодержувача (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи - лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру, відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до п. 9 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений постановою КМУ № 1174 від 27.12.2019, інформування учасників дорожнього руху про фіксацію автоматичними пунктами (фотозйомку та/або відеозапис) фактів правопорушень здійснюється не пізніше початку роботи таких пунктів на визначених ділянках автомобільних доріг шляхом встановлення відповідних дорожніх знаків в установленому порядку, а також розміщення відповідних оголошень на офіційному веб-сайті Мінінфраструктури.

Згідно з п. 1 Розділу II Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27.09.2021, уповноважені поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, передбачені частинами першою - третьою статті 122 (перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал світлофора, порушення правил зупинки, стоянки, порушення установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху), та частиною першою статті 123 (порушення правил руху через залізничний переїзд, крім в`їзду на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений) КУпАП (далі - адміністративні правопорушення). Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень в уповноваженому органі (підрозділі) Національної поліції України.

Мотивована оцінка аргументів сторін.

Судом встановлено, що 18.10.2021 о 06 год 35 хв за адресою M-22, км 74+810, Полтавська обл., зафіксовано транспортний засіб DAF XF 95.430, днз. НОМЕР_2 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306: загальної маси транспортного засобу на 7,9% (7,99 тон); навантаження на строєні осі транспортного засобу на 6,5% (5,911 тон), що відповідає об`єктивній стороні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

18.10.2021 посадовою особою Державної служби України з безпеки на транспорті Колєснік Н.Г. винесено постанову ВМ № 00000162, якою притягнуто власника транспортного засобу DAF FT XF 95.430, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Оцінюючи доводи представника позивача щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, суд виходить з наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, і це не заперечується позивачем, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу сідлового тягача DAF XF 95.430, днз. НОМЕР_2 .

Частиною 1 ст. 14-3 КУпАП визначені суб`єкти адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, якими можуть бути фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а також належний користувач транспортного засобу, за умови, що відомості про такого користувача внесені до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Проаналізувавши аргументи сторін та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, відповідно складання постанови уповноваженим органом про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за рух транспортним засобом DAF XF 95.430, днз. НОМЕР_2 , з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм є правомірним.

Оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, містить усі передбачені положеннями ст. 283 КУпАП обов`язкові відомості щодо події правопорушення, суб`єкта адміністративної відповідальності, накладеного стягнення та порядку його сплати, а також порядку ознайомлення та оскарження постанови, а також інші обов`язкові відомості, визначені ст. 283 КУпАП, крім того постанова містить додаткову інформацію про транспортний засіб, визначену Інструкцією.

Доводи позивача щодо порушення порядку зважування даного транспортного засобу, зокрема, без застосування відповідної методики, а також щодо того, що вантаж був сипучим, суд вважає є необґрунтованими з огляду на наступне.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком № 1174, в якому відсутні посилання на методику визначення навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, затверджену спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Вимога щодо необхідності використання під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпекою або її територіальними органами методики, затвердженої Мінекономрозвитку, яка була закріплена у п. 19 Порядку № 879, виключена з 08.09.2017 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 671.

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що жодним правовим актом не передбачено можливості звільнення від відповідальності за порушення нормативних параметрів транспортних засобів, що визначені в п.22.5 ПДР України, під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у випадку переміщення сипучого вантажу.

На думку суду, факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, доведено належними, допустимими та достовірними доказами.

Суд також не приймає доводи сторони позивача про те, що відсутність перевищення нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, підтверджується товарно-транспортною накладною суд вважає необгрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до змісту абзацу двадцять сьомого глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей.

Таким чином, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно й інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги про скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього стягнення у розмірі 17000,00 грн, не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. У разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , який не звільнений від сплати судового збору, відмовлено, суд покладає судові витрати на позивача.

Керуючись ст.ст. 243, 246, 250 КАС України, ч. 1 ст. 14-3, ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) представник позивача адвокат Делія В`ячеслав Миколайович, (Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 663 від 28.05.2009, адреса: м. Полтава, пр-т Першотравневий, буд. 19, оф. 35) до Держаної служби України з безпеки на транспорті, (Код ЄДРПОУ: 39816845, адреса: м. Київ, пр-т Перемоги, буд. 14), представник відповідача адвокат Гонтар Поліна Анатоліївна, (Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 000043 від 30.01.2016, адреса: вул. Рішельєвська,19 м. Херсон, Херсонська область) про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення суду: 03.05.2022

Суддя: О.В. Коновод