Справа № 280/211/22
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 травня 2022 року (09:50)Справа № 280/211/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

06.01.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі позивач) до Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення за заявою позивача про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 16,3400 га (кадастровий номер :03:001:0200) розташованої на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами населених пунктів для рибогосподарських потреб;

зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 16,3400 га (кадастровий номер :03:001:0200) розташованої на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами населених пунктів для рибогосподарських потреб, та за результатом її розгляду прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України, з урахуванням правової оцінки, наданої в судовому рішенні;

зобов`язати відповідача у встановлений судом строк надати звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у липні 2021 року звернувся до відповідача із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 16,3400 га (кадастровий номер :03:001:0200) розташованої на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами населених пунктів для рибогосподарських потреб. Разом із заявою позивач подав оригінал технічної документації із землеустрою розробленої на підставі розпорядження голови Запорізької облдержадміністрації від 26.04.2021 №289 «Про надання фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 16,3400 га для рибогосподарських потреб». Однак, від Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області позивачем отриманий лист від 26.10.2021 №06-24/1899 щодо підписання акту прийому передачі. У листі зазначалось, що в силу вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», який набув чинності 27.05.2021, у Запорізької обласної державної адміністрації відсутні повноваження щодо розпорядження водним об`єктом та земельною ділянкою під ним. Разом з цим, було зазначено про необхідність повернення позивачем земельної ділянки та підписання акту прийому передачі, у зв`язку з тим, що строк дії договору закінчився 05.04.2020. Позивач зауважує, що звертався до відповідача не із зверненням, а із відповідною заявою, за наслідком розгляду якої суб`єкт владних повноважень мав прийняти відповідне управлінське рішення, але останній протиправно направив позивачу відповідь у формі листа щодо підписання акту прийому - передачі, що не відповідає вимогам Конституції України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Також позивач вказує, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у неприйнятті ним жодного з тих рішень, які передбачені статтею 186 Земельного кодексу України. У зв`язку з цим позивач вважає, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області прийняти відповідне рішення, або рішення про затвердження або про відмову у затвердженні документації із землеустрою та надання у користування земельної ділянки позивачу. Просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 11.01.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

09.02.2022 суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 9740), в якому зазначає, що земельна ділянка щодо якої звертався позивач, у період з 07.05.2008 до 07.05.2020 перебувала в користуванні позивача на підставі договору оренди землі від 05.04.2008. Строк договору закінчився 07.05.2020. На новий строк договір оренди не поновлювався. У зв`язку з чим, на підставі статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено, а земельна ділянка повертається власнику землі. Таким чином, відповідач керуючись Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021 №1423-ІХ направив позивачу лист з проханням прибути до сільської ради для підписання акту прийому передачі земельної ділянки. Відповідач зазначив, що лист направлений позивачу не є відповіддю на заяву останнього. Також відповідач вважає, що підстави для поновлення дії договору у позивача відсутні. Також відповідач зазначає, що до Долинської сільської ради надійшов лист Запорізької обласної прокуратури від 19.08.2021 №15/3-516 вих-21, в якому зазначалось, що Запорізькою обласною прокуратурою вирішується питання щодо наявності підстав для представництва інтересів держави в суді в особі органу місцевого самоврядування з приводу повернення спірної земельної ділянки на користь територіальної громади в особі Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області. У зв`язку із зазначеним, як зазначає відповідач, Запорізька обласна прокуратура просила комісію не виносити на розгляд сільської ради питання про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ФОП ОСОБА_1 . З урахуванням цього, комісія вирішила не виносити на розгляд сільської ради вищевказане питання в зв`язку із розбіжностями у площі водного об`єкту та припиненням дії договору оренди на зазначений об`єкт. Також відповідач зазначає, що отримання позивачем розпорядження голови Запорізької обласної державної адміністрації про надання дозволу на виготовлення технічної документації не означає позитивного рішення про надання її у користування, а відмова сама по собі не є порушенням цивільного права. Беручи до уваги вищезазначене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно зі ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у липні 2021 року позивач звернувся до Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 16,3400 га (кадастровий номер :03:001:0200) розташованої на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами населених пунктів для рибогосподарських потреб.

Технічна документація із землеустрою була розроблена на підставі розпорядження голови Запорізької облдержадміністрації від 26.04.2021 №289 «Про надання фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 16,3400 га для рибогосподарських потреб».

У жовтні 2021 року від відповідача позивач отримав лист від 26.10.2021 №06-24/1899 щодо підписання акту прийому передачі. У листі зазначалось, що в силу вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» №1423-ІХ, який набув чинності 27.05.2021, у Запорізької обласної державної адміністрації відсутні повноваження щодо розпорядження водним об`єктом та земельною ділянкою під ним. Також, у листі сільської ради наголошувалось на необхідності повернути земельну ділянку та підписати відповідний акт прийому передачі, у зв`язку з тим, що строк дії договору закінчився 05.04.2020.

Спірна земельна ділянка загальною площею 16,3400 га, в тому числі: під водою 9,2274 га, прибережна захисна смуга (пасовища) 6,0126 га, під дамбою 1,100 га була предметом договору оренди землі від 05.04.2008 (реєстровий №3818), зареєстрованого у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07.05.2008 за №01 (далі Договір 1). Орендодавцем за цим Договором виступала Запорізька районна державна адміністрація Запорізької області, орендарем приватний підприємець ОСОБА_1 . Договір було укладено на 12 років (до 07.05.2020).

10.07.2012 між Запорізькою районною державною адміністрацією Запорізької області та приватним підприємцем ОСОБА_1 , на виконання вимог статті 51 Водного кодексу України був укладений договір надання водного об`єкту загальнодержавного значення, розташованого на території Запорізького району у тимчасове користування на умовах оренди (далі Договір 2). Предметом Договору 2 було водне дзеркало площею 9,2274 га. Строк дії Договору 2 до 07.05.2020.

Умовою для укладення Договору 2 була наявність договору оренди землі від 05.04.2008 (за реєстровим №3818), зареєстрованого 07.05.2008 за №01 (пункт 5.1. Договору 2).

Позивач є власником розташованої на спірній земельній ділянці споруди дамби ставка, що посвідчується договором купівлі продажу від 03.06.2004, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М. та зареєстрованого в реєстрі за №2807.

Починаючи з 07.05.2008 позивач безперервно, добросовісно та відкрито користується спірною земельною ділянкою площею 16,3400 га та водним дзеркалом площею 9,2274 га.

Отже, право користування позивача на спірну земельну ділянку та водний об`єкт у період до 07.05.2020 посвідчувалось двома договорами: договором оренди земельної ділянки та договором надання водного об`єкту у тимчасове користування.

03.12.2020 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо уточнення порядку передачі в оренду водних об`єктів у комплексі з земельними ділянками» від 04.11.2020 №963-IX, яким внесено зміни до статті 51 Водного кодексу України. У відповідності до цих змін, водні об`єкти надаються у користування за договором оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом у порядку, визначеному земельним законодавством України. Право оренди земельної ділянки під водним об`єктом поширюється на такий водний об`єкт.

26.04.2021 розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації №289 фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 16,3400 га для рибогосподарських потреб.

27.05.2021 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» №1423-ІХ. Цим Законом, зокрема підпунктом 58 пункту 4, розділ Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України доповнено пунктом 24.

Згідно з пунктом 24 Перехідних положень Земельного кодексу України, з дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.

Надані до дня набрання чинності цим пунктом рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок державної власності, які відповідно до цього пункту переходять у комунальну власність, є чинними. Особи, які отримали такі дозволи, а також органи, що їх надали, зобов`язані повідомити про це протягом місяця відповідні сільські, селищні, міські ради з дня набрання чинності цим пунктом. Рішення про затвердження такої документації, що не була затверджена на день набрання чинності цим пунктом, приймають сільські, селищні, міські ради.

Тобто, згідно положень пункту 24 Перехідних положень Земельного кодексу України розпорядження голови Запорізької облдержадміністрації від 26.04.2021 №289 після 27.05.2021 вважається чинним, як таке, що прийняте до набрання чинності пунктом 24 Перехідних положень Земельного кодексу України та підлягає затвердженню відповідною сільською радою.

Тому, позивач вважаючи бездіяльність відповідача, що виявилась у неналежному розгляді заяви про затвердження технічної документації із землеустрою, протиправною, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина 2 статті 116 Земельного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлений статтею 123 Земельного кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 123 Земельного кодексу України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Згідно з положеннями частин 1 3 статті 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 134 Земельного кодексу України, не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Згідно з пунктом 5 частини 5 статті 186 Земельного кодексу України, технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) затверджується: у разі передачі на підставі такої документації земельної ділянки у власність та користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування - рішенням таких органів.

Відповідно до частини 7 статті 186 Земельного кодексу України, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, інші суб`єкти, визначені цією статтею, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання документації із землеустрою безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про її погодження або про відмову в погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Строк дії таких висновків є необмеженим.

Відповідно до частини 8 статті 186 Земельного кодексу України, підставою для відмови у затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

При цьому, суб`єктам, які наділені повноваженнями погоджувати і затверджувати документацію землеустрою забороняється вимагати: 1) додаткові матеріали та документи, не включені до складу документації із землеустрою, визначеного Законом України «Про землеустрій»; 2) надання погодження документації із землеустрою будьякими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами чи організаціями, погодження яких не передбачено цією статтею; 3) проведення будьяких обстежень, експертиз чи робіт. Кожен суб`єкт, визначений цією статтею, розглядає та погоджує документацію із землеустрою самостійно та незалежно від погодження такої документації іншими органами (частина 9 статті 186 Земельного кодексу України).

Відповідно до частини 10 статті 186 Земельного кодексу України, висновок (рішення) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, іншого суб`єкта, визначеного цією статтею, щодо відмови у погодженні або затвердженні документації із землеустрою має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію. Повторна відмова у погодженні або затвердженні документації із землеустрою допускається лише у разі, якщо розробник не усунув недоліки, зазначені у попередньому висновку (рішенні), а також якщо підстава для відмови виникла після надання попереднього висновку (рішення). Повторна відмова у погодженні або затвердженні не позбавляє розробника документації із землеустрою права усунути недоліки такої документації та подати її на погодження або затвердження.

Отже, Земельним кодексом України передбачено певний алгоритм та поетапність процесу передачі в оренду земельних ділянок державної та комунальної власності, а саме: 1) подання клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у користування; 2) отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою (або мотивовану відмову у його наданні); 3) після розроблення документації із землеустрою її погодження у випадках передбачених Земельним кодексом України; 4) подання документації із землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування, про що, в свою чергу, такий орган у десятиденний строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у користування або рішення про відмову у затвердження документації із землеустрою, яке має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію.

Відповідно, єдиною підставою для відмови у затвердженні технічної документації із землеустрою може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Таким чином, з урахуванням положень статті 186 Земельного кодексу України, сільська рада протягом 10 днів з дня одержання технічної документації із землеустрою зобов`язана була прийняти або рішення про затвердження технічної документації та передачу земельної ділянки в користування або рішення про відмову із зазначенням вичерпного переліку недоліків та посиланням на відповідні норми законів.

Беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку, що Долинською сільською радою не дотримано встановленого законом способу та процедури прийняття рішення з питань надання у користування земельної ділянки.

Критерій прийняття рішень, вчинення (невчинення) дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, за змістом випливає з принципу законності, що закріплений у частині 2 статті 19 Конституції України, яка передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

У частині 1 статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зазначено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Відповідно до частини 5 статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Отже законодавцем врегульовано, що питання відведення земельних ділянок розглядаються на сесії ради не рідше ніж один раз на місяць та за результатами розгляду цих питань приймається відповідний акт у формі рішення про затвердження технічної документації та надання земельної ділянки у користування, або про відмову.

При цьому, жодного рішення по суті заяви, - ні про затвердження, ні про відмову в затвердженні технічної документації із землеустрою, сільською радою прийнято не було.

Під час розгляду справи судом встановлено, що Долинською сільською радою не дотримано встановленого законом способу та процедури прийняття рішення з питань надання у користування земельної ділянки.

Суд критично оцінює, посилання сільською радою на лист Запорізької обласної прокуратури від 19.08.2021 №15/3-516 вих.21, як на підставу не розглядати звернення про затвердження технічної документації позивача.

Така підстава, як лист обласної прокуратури, який надіслано з метою встановлення наявності підстав для представництва, не входить до визначеного частиною 8 статті 186 Земельного кодексу України, переліку підстав для відмови у затвердженні документації із землеустрою. Так само як і лист прокуратури не наділяє сільську раду повноваженнями не виносити питання на розгляд ради.

Відповідно до статті 18 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

На переконання суду, відповідачем не дотримано вимог Конституції України, статей 123, 186 Земельного кодексу України та статей 46, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» при розгляді заяви про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що Долинська сільська рада Запорізького району Запорізької області допустила протиправну бездіяльність щодо неприйняття рішення за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 16,3400 га (кадастровий номер :03:001:0200) розташованої на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами населених пунктів для рибогосподарських потреб.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача повторно розглянути позивача про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 16,3400 га (кадастровий номер :03:001:0200) розташованої на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами населених пунктів для рибогосподарських потреб, та за результатом її розгляду прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України, з урахуванням правової оцінки, наданої в судовому рішенні, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Бездіяльність суб`єкта владних повноважень це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи невиконання державним органом зобов`язань, які необхідно виконати.

Суд зазначає, що неприйняття відповідачем відповідного рішення за заявою є недопустимим у відповідності до змісту та сутності принципів верховенства права та законності, а також порушує конституційні права позивача щодо розгляду його звернення по суті органом місцевого самоврядування.

Неприйняття відповідачем жодного рішення за заявою позивача у строк, визначений нормами Земельного кодексу України, ставить його в ситуацію правової невизначеності.

У даному випадку має місце протиправна бездіяльність органу місцевого самоврядування щодо належного розгляду по суті заяви позивача про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), та прийняття відповідного рішення.

Суд звертає увагу, що відповідач як орган місцевого самоврядування зобов`язаний реалізовувати надані йому повноваження у спосіб, встановлений законом, із застосуванням норм законодавства, чинних на час вирішення відповідного питання регулювання земельних відносин.

Спосіб захисту порушеного права має бути реальним та ефективним. В той же час, зобов`язання відповідача прийняти певне рішення на користь позивача може мати місце у випадку, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на свій розсуд.

В спірній ситуації відповідач за заявою позивача не прийняв жодного рішення - ні про затвердження технічної документації, ні про відмову в її затвердженні, з наведенням мотивів.

У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що для належного та ефективного захисту порушеного права слід зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 16,3400 га (кадастровий номер :03:001:0200) розташованої на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами населених пунктів для рибогосподарських потреб, та за результатом її розгляду прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України, з урахуванням правової оцінки, наданої в судовому рішенні.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом покладення обов`язку на відповідача подати звіт про виконання рішення суду у цій справі, слід зазначити про таке.

Відповідно до частин 1, 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проаналізувавши наведені положення КАС України, суд приходить до висновку, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, суд наділений правом саме під час прийняття рішення у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Зазначена правова позиція підтверджується практикою Верховного Суду, що викладена у додатковій постанові по справі №235/7638/16-а від 31.07.2018.

Проаналізувавши обставини справи, суд не вбачає достатніх підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по вказаній адміністративній справі, оскільки судове рішення є обов`язковим до виконання, у тому числі, в примусовому порядку, а за невиконання рішення суду передбачена відповідальність.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч. 1 ст. 143 КАС України). Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи встановлено факт сплати судового збору у розмірі 2724,00 грн., що підтверджується квитанцією від 08.12.2021 № 1.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача стягується судовий збір у розмірі 2270,00 грн. (за одну самостійну вимогу немайнового характеру), в іншій частині судовий збір є таким, що сплачений надмірно, а відповідно стягненню з відповідача не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області (70420, Запорізька область, Запорізький район, с. Долинське, вул. Шкільна, буд. 5а, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області щодо неприйняття рішення за заявою фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 16,3400 га (кадастровий номер :03:001:0200) розташованої на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами населених пунктів для рибогосподарських потреб.

Зобов`язати Долинську сільську раду Запорізького району Запорізької області повторно розглянути заяву фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 16,3400 га (кадастровий номер :03:001:0200) розташованої на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами населених пунктів для рибогосподарських потреб, та за результатом її розгляду прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України, з урахуванням правової оцінки, наданої в судовому рішенні.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 20.05.2022.

Суддя Ю.В. Калашник