Справа № 280/614/22
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року Справа № 280/614/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2022 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати неправомірним рішення відповідача про припинення виплати позивачу житлової субсидії на період часу з 01.05.2019 по жовтень 2021 року;

зобов`язати відповідача виплатити позивачу житлову субсидію за період часу з 01.05.2019 по жовтень 2021 року у повному обсязі відповідно до чинного законодавства.

Ухвалою суду від 25.01.2022 відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи без повідомлення/виклику представників сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішення відповідача про припинення виплати позивачу житлової субсидії на період часу з 01.05.2019 по жовтень 2021 року є протиправним. Позивач зазначає, що підставою для припинення виплати позивачу соціальної допомоги стало скасування місця реєстрації позивача, у зв`язку із анулюванням паспорту громадянина України, який видано на виконання рішення суду. Разом з тим, позивач зазначає, що підставою для анулювання паспорту стало не позбавлення її громадянства України, а через порушення порядку його видачі, тобто позивач залишалася громадянкою України. При цьому, позивач зазначає, що вона постійно проживала на території України, як на час призначення соціальної допомоги, так і на час припинення її виплати. Позивач вважає, що факт скасування державної реєстрації місця проживання, не є підставою для припинення виплати соціальної допомоги. З урахуванням викладеного у позовній заяві та наданих поясненнях, позивач просила задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що під час збору інформації про забезпеченість житлом, відомостей про нарахування плати за житлово-комунальні послуги та про доходи членів домогосподарства для призначення житлової субсидії на черговий (наступний) період, а саме неопалювальний період 2019 року (з 01.05.2019), управлінням було отримано інформацію від Департаменту реєстраційних послуг про зняття позивача з реєстрації за адресою отримання субсидії ( АДРЕСА_1 ) у зв`язку з визнанням паспорта громадянина України недійсним, у зв`язку з чим позивачу було відмовлено у призначенні субсидії з 01.05.2019. Відповідач зазначає, що рішення про відмову у призначенні позивачу субсидії з 01.05.2019 є правомірним, оскільки прийнято управлінням виключно на підставі норм законодавства, в зв`язку з відсутністю реєстрації позивача за адресою отримання житлової субсидії на час прийняття рішення про призначення/відмову у призначенні субсидії на новий період (з 01.05.2019).

Суд, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що 03.02.2011 ОСОБА_1 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, судом встановлено, що за зазначеною адресою позивач з березня 2011 року по квітень 2019 року отримувала житлову субсидію, а у період з 01.05.2019 по 30.09.2021 виплата субсидії не проводилась, відповідно до рішення УСЗН.

Не погодившись з правомірністю невиплати житлової субсидії у період з 01.05.2019 по 30.09.2021, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 КАС України, відповідно до яких завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, судом встановлено, що підставою для невиплати позивачу житлової субсидії за період з 01.05.2019 по 30.09.2021 стало отримання відповідачем від Департаменту реєстраційних послуг інформації про зняття позивача з реєстрації за адресою отримання субсидії, у зв`язку із визнанням паспорта громадянина України недійсним.

Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2018 року №329) затверджено Положення про порядок призначення житлових субсидій, яке визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг у грошовій формі, умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій… (далі Положення №848).

Відповідно до пункту 1 Положення №848, житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою громадянам мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком.

Згідно пункту 2 Положення №848, право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).

Відповідно до пункту 13 Положення №848, для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання):

заяву про призначення житлової субсидії за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - заява);

декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - декларація);

довідки про доходи - у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня у ДФС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у порядку, встановленому цим Положенням. У разі неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру;

договір найму (оренди) житла (у разі наявності).

Так, судом встановлено, що позивач житлову субсидію розпочала отримувати з березня 2011 року, а з 01.05.2019 надання житлової субсидії припинено УСЗН, у зв`язку із надходженням інформації про зняття позивача з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, судом встановлено, що з 01.05.2019 відповідачем вирішувалось питання не про призначення житлової субсидії вперше, а питання про продовження раніше призначеної житлової субсидії на наступних період.

Суд зазначає, що після призначення субсидії, питання припинення надання такої субсидії не регулюється пунктом 6 Положення №848, а застосуванню підлягають приписи пункту 22 Положення №848.

Так, відповідно пункту 22 Положення №848, за рішенням комісії надання раніше призначеної житлової субсидії припиняється за поданням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, управителів, об`єднання, виконавців комунальних послуг у разі, коли:

домогосподарству припинено надання житлово-комунальної послуги (послуг) внаслідок того, що громадянин має заборгованість за житлово-комунальні послуги;

громадянин не виконує зобов`язання за договором про реструктуризацію заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг;

у заяві та/або декларації громадянин зазначив недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на житлову субсидію або визначення її розміру на суму, яка перевищує 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день призначення житлової субсидії;

громадянин не повідомив структурному підрозділу з питань соціального захисту населення про обставини, зазначені у пункті 16 цього Положення, протягом 30 календарних днів з дня їх виникнення;

під час вибіркового обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства державним соціальним інспектором виявлено ознаки порушення норм законодавства щодо призначення житлової субсидії, які вплинули на право призначення житлової субсидії або визначення її розміру на суму, яка перевищує 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день призначення житлової субсидії;

виникнення обставин, зазначених в абзаці восьмому пункту 7 цього Положення.

Надання субсидії припиняється також за рішенням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у разі, коли:

виникли обставини, що унеможливлюють надання житлової субсидії, зокрема у разі переїзду домогосподарства в інше житлове приміщення (будинок), іншу місцевість, у разі смерті одинокої особи;

громадянин, якому призначено житлову субсидію, звернувся із заявою про припинення її надання.

Разом з тим, судом не встановлено, а відповідачем не доведено наявності підстав для припинення надання позивачу раніше призначеної житлової субсидії, відповідно до приписів пункту 22 Положення №848.

Суд зазначає, що пункт 22 Положення №848 не містить такої підстави для припинення надання житлової субсидії, як скасування реєстрації місця проживання отримувача житлової субсидії.

На переконання суду, після отримання інформації про скасування місця реєстрації позивача, відповідач не був позбавлений можливості здійснити перевірку домогосподарства, в т.ч. факт постійного проживання позивача за зазначеною адресою.

Більш того, реєстрацію місця проживання позивача було скасовано не за її бажанням у зв`язку із переїздом в інше житлове приміщення, тощо, а у зв`язку із складною ситуацією щодо її громадянства та питання оформлення постійного місця проживання в Україні, на що позивач об`єктивно не могла вплинути.

Посилання відповідача на пункт 8 Положення №848 суд відхиляє, оскільки в даному випадку питання стосувалось не призначення позивачу житлової субсидії, а питання припинення виплати раніше призначеної субсидії, а відповідно під час вирішення такого питання необхідно керуватися приписами пункту 22 Положення №848.

Суд зазначає, що в даному випадку у відповідача не було підстав вважати, що позивач залишила місце проживання за яким їй було надано житлову субсидію, як і не було підстав вважати, що позивач зловживає наданими пільгами.

При цьому, у зв`язку з тим, що до суду не надано самого рішення про припинення позивачу виплати житлової субсидії, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправними дії Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району щодо припинення виплати ОСОБА_1 житлової субсидії на період часу з 01.05.2019 по 30.09.2021.

Також, не підлягають задоволенню позовні вимоги про виплату субсидії у повному обсязі відповідно до чинного законодавства, оскільки на даний час спір між сторонами щодо розміру субсидії за спірний період, порядок її нарахування, не виник, а тому такі права позивача ще не порушені, а відповідно не потребують судового захисту.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За результатами розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку, що під час прийняття оскаржуваного рішення відповідач діяв необґрунтовано та без урахування всіх обставин, які мають значення для прийняття рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Оскільки позивачем судовий збір не сплачувався питання про його відшкодування на користь позивача не вирішується.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району (69104, м.Запоріжжя, вул.Чумаченка, 32, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району щодо припинення виплати ОСОБА_1 житлової субсидії на період часу з 01.05.2019 по 30.09.2021.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району нарахувати та виплатити ОСОБА_1 житлову субсидію з 01.05.2019 по 30.09.2021.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова