Справа № 480/6706/21
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2022-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2022 року Справа № 480/6706/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/6706/21 за позовом Споживчого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Сумський" до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, Споживчий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Сумський», звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Слобожанського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить:
- скасувати постанову Слобожанського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки № 202829 від 26.04.2021р. про застосування адміністративно- господарського штрафу.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з відкритих безкоштовних реєстрів: автоматизованої системи виконавчих проваджень, Єдиного реєстру боржників та за усною інформацією від державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) дізнався, що 26.04.2021р. заступником начальника Слобожанського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки винесено постанову № 202829 про застосування адміністративно - господарського штрафу, відповідно до якої на позивача накладено штраф у розмірі 1700 гривень.
Позивач не погоджується із вказаною постановою, з огляду на те, що вважає її незаконною, оскільки позивач не здійснював перевезення вантажу та не був автомобільним перевізником 24.03.2021р. об 13 год. 55 хв. на вул. Білопільській шлях, 38 в м. Суми, з урахуванням того, що зупинений інспекторами Слобожанського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки транспортний засіб МАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час перевірки перебував в орендному користуванні іншої юридичної особи - ТОВ «Сумимостобуд», отже позивач не є суб`єктом відповідальності за порушення відповідно до Закону України «Про авмомобільний транспорт».
Крім того, Слобожанське міжрегіональне Управління Укртрансбезпеки не повідомляло позивача про дату та час розгляду справи про застосування щодо нього адміністративно- господарських санкцій, що позбавило позивача законного права бути присутнім під час розгляду справи, подати відповідні докази, висловити заперечення.
Також позивач відзначає, що не отримував ані поштовим листом, ані нарочно постанову Слобожанського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки № 202829 та акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, на підставі якого був накладений штраф.
Ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Представник відповідачів надав суду відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує та зазначає, що відповідно до Акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час надання послуг з перевезення вантажу згідно накладної на переміщення №2019 від 24.03.2021 а/перевізник здійснив порушення, а саме: на момент перевірки у водія відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа, чим порушено накази МТЗУ № 340 від 07.06.2010 р. та № 385 від 24.06.2010 р. та ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».
За результатами розгляду справи уповноваженою посадовою особою Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки винесено оскаржувану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 202829, копія якої направлено на адресу позивача поштою з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Крім того, відповідач зазначає, що власник транспортного засобу в разі передачі транспортного засобу в тимчасове користування зобов`язаний здійснити перереєстрацію такого транспортного засобу, а водій, здійснюючи перевезення вантажів зобов`язаний надавати для перевірки не лише свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, але й документи, на підставі яких на законних підстава використовується транспортний засіб (договір оренди та тимчасове реєстраційний талон). Сама наявність договору оренди не підтверджує факту, що в день здійснення спірної перевірки відповідачем перевезення здійснювало саме ТОВ «Сумимостобуд», а не власник транспортного засобу СК «Житлово- будівельний кооператив «Сумський».
Представник позивача надав суду відповідь на відзив, в якій з доводами відповідачів не погоджується та наполягає на позовних вимогах. Зокрема представник позивача зазначає, що чинним законодавством України не передбачено обов`язку власника транспортного засобу чи орендаря отримувати тимчасовий реєстраційний талон, тому аргументи відповідачів є безпідставними.
Представник відповідачів в свою чергу надав заперечення на відповідь на відзив, в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що за результатами рейдової перевірки транспортного засобу МАЗ 6501, номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , посадовими особами Слобожанського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки виявлено порушення законодавства про автомобільний транспорт та складено: Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 24.03.2021 №215103 (далі акт перевірки, а.с. 60).
Під час перевірки виявлено порушення під час надання послуг з перевезення вантажу згідно накладної на переміщення №2019 від 24.03.2021 а/перевізник здійснив порушення, а саме: на момент перевірки у водія відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа, чим порушено накази МТЗУ № 340 від 07.06.2010 р. та № 385 від 24.06.2010 р. та ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Також в акті перевірки зазначено, що вказаний транспортний засіб належить СК «ЖБК Сумський», місцезнаходження м. Суми, вул. Заливна 29/1, кв.16.
26.04.2021 уповноваженою посадовою особою Слобожанського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки за відсутності представника позивача було розглянуто справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт та винесено постанову № 202829 про застосування адміністративно- господарського штрафу, відповідно до якої на Споживчий кооператив «Житлово- будівельний кооператив «Сумський» накладено штраф у розмірі 1700 гривень (а.с. 65).
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека).
Відповідно до пункту першого Положення Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
Згідно із підпунктом 1 пункту 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.
Підпунктами 15 та 27 пункту 5 названого Положення визначено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.
Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок № 1567)
Відповідно до пункту 2 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.
Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю, в тому числі шляхом проведення рейдових перевірок.
Відповідно до пункту 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Під час проведення рейдової перевірки перевіряється, серед іншого, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом. (п. 15 Порядку № 1567).
Оформлення результатів перевірки та застосування адміністративно-господарських штрафів, передбачені пунктами 20-30 цього Порядку.
Так, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).
У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис. (п. 20-22 Порядку № 1567).
Відповідно до пункту 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Пунктами 26-27 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.
За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно із додатком 5.
Відповідно до абз. 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи:
- перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» - автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Абз. 2 та 3 ч. 2 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», визначено, що документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Статтею 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобільний перевізник, зокрема, повинен забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства.
Також, статтею 18. Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.
Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.
Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.
Це Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку. Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.
Пунктами 7.1. та 7.2. Положення №340 (в редакції, що була чинною на час виникнення спріних правовідносин) встановлено, що перевірка додержання режиму праці та відпочинку водія здійснюється Державною службою України з безпеки на транспорті з дотриманням вимог Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567. Головний орган, на який покладається забезпечення безпеки дорожнього руху, здійснює перевірку встановленого режиму праці і відпочинку водіїв відповідно до чинного законодавства України
Відповідно до п. 6.1. Положення №340, автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.
Пунктом 6.3. Положення визначено, що водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія.
В свою чергу, порядок використання тахографів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 р. № 385 (далі - Інструкція № 385). Ця Інструкція розроблена відповідно до вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (далі - ЄУТР), Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року №153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, а також Законів України "Про автомобільний транспорт", "Про дорожній рух".
Пунктом 3.3. Інструкції № 385 визначено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.
Відповідно до Поправки 6 до ЄУТР з 20 грудня 2010 року загальна кількість тахокарт у водіїв має складати 29 тахокарт (тобто за поточний день та попередні 28 календарних днів).
Внесеними змінами до положень ЄУТР (поправка № 6) також передбачено, що у разі, коли водій не керував транспортним засобом, тобто перебував у відпустці, на лікарняному чи з інших причин, автомобільний перевізник складає бланк підтвердження діяльності. Бланк підтвердження діяльності водій повинен надавати під час перевірки представнику уповноваженого контролюючого органу. Такий бланк мають визнавати контрольні органи всіх країн - учасниць ЄУТР
Таким чином, з метою перевірки режиму праці та відпочинку водіїв, які керують транспортними засобами обладнаним тахографами, посадовим особам необхідно здійснити аналіз інформації щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а саме: із заповнених тахокарт у кількості, що передбачена ЄУТР або бланку підтвердження діяльності.
Як встановлено судовим розглядом та підтверджується матеріалами справи, оскаржувана постанова прийнята органом державного контролю за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена абз. 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Водночас, підставою прийняття оскаржуваної постанови є матеріали здійснених посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Сумській області заходів державного контролю щодо транспортного засобу, власником якого є позивач.
Суд погоджується із висновком відповідача, що відсутність під час надання послуг з перевезення вантажу згідно накладної на переміщення №2019 від 24.03.2021 протоколу перевірки та адаптації тахографа, свідчить про порушення законодавства про автомобільний транспорт. Факт відсутності тахографа не заперечувався водієм вказаного транспортного засобу, про що останнім зазначено в акті перевірки.
Разом з тим, виходячи із аналізу приписів статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність передбачена цією нормою за порушення законодавства про автомобільний транспорт застосовується до автомобільних перевізників.
Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
В позові позивач стверджує, що транспортний засіб МАЗ 6501, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності позивачу згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 28.10.2020, з 22 вересня 2020 року був переданий в оренду ТОВ «Сумимостобуд».
На підтвердження зазначеного факту позивач надав суду договір оренди транспортного засобу № 01/09-20 від 22.09.2020р., укладений між Споживчим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Сумський» (орендодавець) та ТОВ «Сумимостобуд», (орендар), згідно якого : «Орендодавець надає Орендареві у тимчасове володіння і користування (у оренду) вантажний автомобіль, а саме: МАЗ 6501С5 вантажний спеціальний бетонозмішувач, 2017 року випуску, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 (з урахування додаткової угоди - НОМЕР_1 ) (далі - транспортний засіб), без надання послуг по управлінню ним, а Орендар приймає у володіння і користування на праві оренди цей транспортний засіб згідно акту прийому-передачі, який є невід`ємною частиною даного Договору (Додаток № 1)». Пунктом 2.2. договору оренди транспортного засобу № 01/09-20 від 22.09.2020р. визначено термін оренди з «22» вересня 2020 року по «22» вересня 2021 року (а.с. 25 27). На виконання договору оренди транспортний засіб: МАЗ 6501С5 - бетонорозмішувач, був переданий орендарю - ТОВ «Сумимостобуд» згідно Акту прийому-передачі транспортного засобу від 22.09.2020р. (а.с. 28)
Також ТОВ «Сумимостобуд», листом № 254 від 22.07.2021р. підтвердив, факт користування на праві оренди зазначеним транспортним засобом позивача згідно договору оренди транспортного засобу № 01/09-20 від 22.09.2020р. та зазначив, що водій ОСОБА_1 працює в ТОВ «Сумимостобуд» з 01.12.2020 та саме він здійснював перевезення вантажу на зазначеному автомобілі 24.03.2021р. згідно товарно-транспортної накладної № 24 від 24.03.2021р. та видаткової накладної № СМБ000062 від 24.03.2021р.(а.с. 32).
Із Акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 24.03.2021 №215103, суд вбачає, що 24.03.2021 під час перевезення вантажу вантажним автомобілем МАЗ 6501С5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , водієм був ОСОБА_1 .
В позові позивач стверджує, що ОСОБА_1 не перебуває у трудових відносинах з Споживчим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Сумський», що підтверджується штатним розкладом (а.с. 37).
Водночас, ТОВ «Сумимостобуд» разом з листом № 254 від 22.07.2021р. надало копію наказів «Про прийняття на роботу ОСОБА_1 » № 3011-1-к від 30.11.2020р., «Про закріплення транспортного засобу» № 3011-1 від 30.11.2020р., згідно якого за водієм ОСОБА_1 було закріплено вантажний автомобіль МАЗ 6501С5, держ. № НОМЕР_1 (а.с. 23-24).
Факт перебування ОСОБА_1 в спірний період у трудових відносинах з ТОВ «Сумимостобуд» підтверджується Індивідуальними відомостями про застраховану особу, наданим Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області на виконання ухвали суду про витребування доказів (а.с. 135-139).
Отже виходячи із аналізу наданих доказів у їх сукупності, суд вважає, що матеріалами справи підтверджується, що 24.03.2021 р. під час перевірки транспортного засобу МАЗ, 6501 реєстр. № НОМЕР_1 , він знаходився у фактичному користуванні ТОВ «Сумимостобуд», який і був на той час автомобільним перевізником, який повинен притягуватись до відповідальності згідно статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», що в свою чергу виключає можливість застосування адміністративно господарського штрафу до позивача за вказане правопорушення.
При цьому, суд вважає безпідставним посилання відповідачів на абзац 4 пункту 16 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388.
Так, відповідно до абзацу 4 пункту 16 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, за бажанням власника транспортного засобу - фізичної особи надати право керування таким засобом іншій фізичній особі чи за бажанням фізичної або юридичної особи, якій власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортними засобами, сервісний центр МВС видає за зверненням такого власника тимчасовий реєстраційний талон на строк, зазначений у його заяві, або документах, які підтверджують право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.
Отже вказана норма передбачає видачу тимчасового реєстраційного талону у разі надання права керування власником транспортного засобу - фізичною особою іншій фізичній особі або юридичної особи, лише за бажанням таких осіб.
Суд вирішуючи даний спір виходить з критеріїв правомірності та законності рішень суб`єктів владних повноважень, визначених частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Зазначене також виходить із завдань адміністративного судочинства, змістом яких є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.
З огляду на викладене, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення для його прийняття. У разі ж відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Підсумовуючи наведене, суд вважає, що спірна постанова є такою, що не відповідає критеріям правомірності, наведеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, та такою, що видана необгрунтовано, тобто без з`ясування та урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), отже, це рішення є таким, що підлягає скасуванню судом як протиправне.
Відтак позовні вимоги суд вважає обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи положення ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь Споживчого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Сумський" за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті суму судового збору в розмірі 2 270,00 грн., сплаченого згідно до платіжного доручення від 21.07.2021 року № 1050 (а.с. 9).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Споживчого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Сумський" до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову Слобожанського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки № 202829 від 26.04.2021р. про застосування адміністративно-господарського штрафу.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек