Справа № 620/9869/21
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2022-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/9869/21 Суддя (судді) першої інстанції: Житняк Л.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Собківа Я.М.,

суддів: Глущенко Я.Б., Черпіцької Л.Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року по справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування припису, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Облтеплокомуненерго" звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати припис від 08.06.2021 року №23, виданий відповідачем.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення окружним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

11 лютого 2022 року відповідач подав відзив на апеляційну скаргу в якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.04.2021 року за вх. Б-194 до Головного управління за належністю від Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) надійшла скарга про порушення прав споживача ОСОБА_1 суб`єктом господарювання AT "ОТКЕ" (вул. Реміснича, буд. 55-Б, м. Чернігів).

На підставі даного звернення та за погодженням Держпродспоживслужби вих. №15.3-10/9910 від 28.04.2021, на підставі наказу від 21.05.2021 №1244п та направленням на проведення позапланової перевірки від 21.05.2021 №1244-п/531 Управлінням захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області було проведено позапланову перевірку AT "ОБЛТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО" що розташоване за адресою: вул. Реміснича, буд.55 - Б, м. Чернігів.

У ході перевірки встановлено, що АТ "ОТКЕ" в опалювальний період 2020/2021 визначало та нараховувало споживачу обсяги спожитої теплової енергії за опалення місць загального користування (далі - МЗК) із застосуванням "Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг", затвердженою наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315 (далі - Методика).

За результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів складено Акт від 08.06.2021 №081 (далі-Акт від 08.06.2021 №081), відповідно до якого позивачем було порушено ч.2 ст.8, ст.12, ч.7 ст.21 Закону України від 09.11.2017 №2189-VIII "Про житлово-комунальні послуги"; ч.1 ст.4 Закону України від 12.05.1991 №1023-ХІІ "Про захист прав споживачів".

На підставі перевірки, з метою припинення порушень законодавства про захист прав споживачів, керуючись вимогами ст.5, ст.26 Закону України "Про захист прав споживачів", ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" AT "ОТКЕ" було зобов`язано провести перерахунок плати за надання послуг з постачання теплової енергії за опалення місць загального користування за адресую: вул. Академіка Павлова №19, кв.5, м. Чернігів, Чернігівська область за опалювальні періоди 2020/2021 у відповідності до чинного законодавства, про що винесено оскаржуваний припис.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 10 Закону України від 22.06.2017 №2119-VIII "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" (далі - Закон №2119-VIII), у будівлях, обсяг відповідної комунальної послуги, визначений за допомогою вузла комерційного обліку розподіляється між усіма споживачами з урахуванням показань вузлів розподільного обліку, приладів - розподілювачів теплової енергії відповідно до частин другої-четвертої статті 10 цього Закону.

Так, споживачам, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії/вузлами розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), обсяг спожитої теплової енергії визначається за їхніми показаннями, але не менше мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії серед інших споживачів у будівлі, яка визначається згідно з методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово- комунального господарства.

Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону про комерційний облік теплової енергії передбачено, що до затвердження центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг співвласники багатоквартирного будинку або іншої будівлі, де налічуються два або більше споживачів, можуть визначити свій порядок розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг відповідно до положень статті 10 цього Закону, а також прийняти рішення про незастосування положень частини п`ятої статті 10 цього Закону при розрахунках за житлово-комунальні послуги у відповідному будинку, будівлі.

Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, відповідно до статті 10 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", пункту 4 частини другої статті 4 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", пункту 8 Положення про Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, наказом від 22.11.2018 №315, затверджено Методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг (далі - Методика №315). Ця Методика встановлює порядок визначення обсягів спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції); обсягів холодної, гарячої води, витраченої на загальнобудинкові потреби; обсягів холодної та гарячої води, спожитої споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку; порядок розподілу обсягів спожитих комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), визначає вимоги до приладів-розподілювачів теплової енергії, поправкові коефіцієнти для розподілу обсягу спожитої теплової енергії між окремими споживачами у будівлях, оснащених вузлами комерційного обліку теплової енергії та/або гарячої, та/або холодної води, де налічуються два та більше споживачів (пункт 1 Методики).

Відповідно до Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" та Закону України від 09.11.2017 №2189-VIII "Про житлово-комунальні послуги" (далі - Закон №2189-VIII), на виконання яких розроблена та затверджена вказана Методика №315, комунальними послугами є, зокрема, послуги: - з постачання теплової енергії; - з постачання гарячої води; - з централізованого водопостачання; - з централізованого водовідведення.

Закон №2189-VIII введений в дію з 01.05.2019, з цієї дати визнано такими, що втратив чинність Закон України від 24.06.2004 №1875-ІV "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до Закону №1875-ІV мешканці багатоквартирних будинків-споживачі отримають комунальні послуги: з централізованого опалення; з централізованого постачання гарячої води; з централізованого водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

До 01.05.2019 підприємства тепло-, водопостачання та водовідведення надають комунальні послуги та нараховують плату за них відповідно до вимог Закону №1875-ІV та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та договорів, оформлених на підставі типових договорів про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630.

Від моменту введення в дію Закону України від 09.11.2017 №2189-VIII "Про житлово-комунальні послуги" (01.05.2019) до моменту укладення типових договорів про надання комунальних послуг пунктом 3 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом п`яти місяців з дня завершення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк на тих самих умовах.

Відповідно до статті 12 Закону України від 09.11.2017 №2189-VIII "Про житлово-комунальні послуги" надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та елективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Порядок та особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання житлово-комунальних послуг визначаються статтями 13-15 цього Закону.

Зазначеним Законом чітко визначено умови перехідного періоду.

При цьому пунктами 4 та 5 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону передбачено, що не пізніш як протягом п`яти місяців з дня завершення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України співвласники багатоквартирних будинків незалежно від обраної ними форми управління багатоквартирним будинком зобов`язані прийняти рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг (крім послуг з постачання електричної енергії та природного газу) щодо кожного виду комунальної послуги згідно з частиною першою статті 14 цього Закону, а виконавці комунальних послуг - укласти із такими співвласниками договори про надання відповідних комунальних послуг відповідно до обраної співвласниками моделі організації договірних відносин.

У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги протягом строку, визначеного в пункті 4 цього розділу, між виконавцем та кожним співвласником укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги відповідно до частини сьомої статті 14 цього Закону.

Отже, до переходу на нові договори про надання комунальних послуг, що укладатимуться за правилами, визначеними Законом України від 09.11.2017 №2189-VIII "Про житлово-комунальні послуги", та відповідно до типових договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України окремо для різних моделей організації договірних відносин, продовжують діяти старі договори про надання комунальних послуг, що укладалися за вимогами Закону України від 24.06.2004 №1875-IV "Про житлово-комунальні послуги" (із змінами) та Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, на тих самих умовах.

Тарифи на комунальні послуги є однією із істотних умов договорів про надання комунальних послуг.

Таким чином, з 01.05.2019 Законом України від 09.11.2017 №2189-VIII "Про житлово-комунальні послуги" змінено не лише назви комунальних послуг, а й змінено підходи до їх надання, обліку, адміністрування, порядку формування та становлення тарифів.

Застосування тарифів на комунальні послуги, передбачених статтею 5 Закону України від 09.11.2017 №2189-VIII "Про житлово-комунальні послуги" (послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами), встановлені уповноваженими органами (органами місцевого самоврядування та національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг) після 01.05.2019, може здійснюватися виключно в умовах переходу на нові договори про надання комунальних послуг.

З моменту коли співвласники багатоквартирного будинку прийняли рішення про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги, то між виконавцем та споживачем укладається відповідний договір про надання комунальної юс луги.

На виконання положень Закону України від 09.11.2017 №2189-VIII "Про житлово-комунальні послуги" постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 затверджено Правила надання послуги з постачання теплової енергії і типові договори про надання послуги з постачання теплової енергії. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1182 затверджено Правила надання послуги в постачання гарячої води та типові договори про надання послуги з постачання гарячої води.

Процедура погодження договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін.

Отже, до 01.05.2019 та після 01.05.2019 залишаються чинними та продовжують діяти договори про надання комунальних послуг, які були укладені до введення в дію Закону України від 09.11.2017 №2189-VIII "Про житлово-комунальні послуги". I до вказаних договорів не передбачено можливості застосування виконавцями послуг Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315.

Натомість, договори про надання комунальних послуг, що були укладені раніше враховують положення Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630.

Чинні договори зі споживачами, вищезгадані Правила та Типовий договір, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, не передбачають можливості застосування виконавцями послуг Методики №315.

Наразі підприємства тепло-, водопостачання та водовідведення надають комунальні послуги та нараховують плату за них відповідно до вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630.

Тому застосування Методики №315 спричиняє пряме порушення вищенаведених нормативно-правових актів та умов діючих договорів зі споживачами.

Крім того, зазначена Методика №315 має використовуватися тільки після укладання відповідних договорів, передбачених Законом України від 09.11.2017 №2189-VIII "Про житлово-комунальні послуги".

Щодо доводів викладених позивачем в апеляційній скарзі, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закону №877-V), підставою для здійснення позапланового заходу є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності), оформлене у відповідності до вимог ст. 5 Закону України "Про звернення громадян".

Згідно з статтею 7 Закону №877-V, для здійснення позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки, у посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначається місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності якого здійснюється захід.

Відповідно до Закону №877-V, з метою вирішення питання поставлених у зверненні, які відносяться до компетенції Головного управління, був направлений лист до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі - Держпродспоживслужби) з метою отримання погодження на проведення позапланового заходу.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про звернення громадян" звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями, що саме і було зроблено НКРЕКП. При цьому, відсутність відповідних платіжок, про які йдеться у зверненні, ніяким чином не унеможливлює надання відповіді чи розгляду скарги.

Щодо тверджень, що у направленні на проведення перевірки від 21.05.2021 не зазначені ні питання ні предмет здійснення заходу, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" зазначено, що заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом. Перевірка - це вид контролю, що здійснюється органами та установами державної влади для забезпечення дотримання фізичними та (або) юридичними особами законодавства. Предмет перевірки- це саме та область фінансово-господарської діяльності, яка підлягає контролю тими чи іншими державними органами.

В даному випадку, предмет перевірки був зазначений в направленні на проведення перевірки від 21.05.2021 № 1244-п/531 а саме: "за додержанням законодавства прав споживачів".

У частині 3 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено вичерпний перелік, що зазначається у посвідченні (направленні) на проведення заходу: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Направлення на проведення перевірки від 21.05.2021 №1244-п/531 містить всі зазначені необхідні реквізити, з огляду на що, посилання апелянта до уваги не приймаються.

Що стосується Акту перевірки та зауважень, на які звертає увагу позивач, останні ніяким чином не спростовують факт встановлення порушення з боку AT "ОТКЕ", що на думку суду першої інстанції, з чим погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність.

А отже, висновок відповідача про порушення позивачем ч.2 ст. 8, ст.12, ч.7 ст.21 Закону України від 09.11.2017 №2189-VIII "Про житлово-комунальні послуги", ч.1 ст.4 Закону України від 12.05.1991 №1023-ХІІ "Про захист прав споживачів" знайшов своє підтвердження, а тому оскаржуваний припис від 08.06.2021 №23, складений відповідачем за результатами позапланової перевірки позивача, скасуванню не підлягає.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у позові Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування припису слід відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Глущенко Я.Б.

Суддя Черпіцька Л.Т.