Справа № 620/10377/21
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2022-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Собківа Я.М.,

суддів: Глущенко Я.Б., Черпіцької Л.Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року по справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Чернігівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Чернігівській області звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення з відповідача податкового боргу на загальну суму 40643,06 грн, а саме: по податку на нерухоме майно, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в розмірі 10322,05 грн; по податку на нерухоме майно, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в розмірі 30321,01 грн.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення окружним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Станом на 18 травня 2022 року позивачем не надано до суду письмового відзиву (заперечень) на апеляційну скаргу.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований у встановленому чинним законодавством України порядку, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис та перебуває на обліку як платник податків з 15.03.2001 року.

Згідно інформації про реєстрацію місця проживання управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області відповідач значиться зареєстрованим за адресою АДРЕСА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи відповідач має податковий борг в розмірі 40643,06 грн, а саме: по податку на нерухоме майно, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в розмірі 10322,05 грн; по податку на нерухоме майно, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі 30321,01 грн.

Оскільки податковий борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений, Головне управління ДПС у Чернігівській області звернулося до суду з відповідним позовом.

Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно ст. 4 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (надалі також - Податковий кодекс України) податкове законодавство ґрунтується на принципі загальності оподаткування: кожна особа зобов`язувана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до п.87.11 ст.87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідач має податковий борг на загальну суму 40643,06 грн, а саме:

по податку на нерухоме майно, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в розмірі 10322,05 грн, що підтверджується податковими повідомленнями-рішеннями: від 31.05.2019 № 0-2525; від 31.05.2019 № 0-2525; від 31.05.2019 № 0-2525 від 31.05.2019 № 0-2525; від 31.05.2019 № 0-2525; від 31.05.2019 № 0-2525; від 31.05.2019 № 0-2525; від 04.06.2018 № 0-2525; від 04.06.2018 № 0-2525; від 04.06.2018 № 0-2525; від 04.06.2018 № 0-2525; від 04.06.2018 № 0-2525; від 04.06.2018 № 0-2525; від 04.06.2018; № 0-2525; від 18.06.2020; № 0-2516; від 18.06.2020 № 0-2516; від 18.06.2020 № 0-2516; від 18.06.2020 № 0-2516; від 18.06.2020 № 0-2516; від 18.06.2020 № 0-2516; від 18.06.2020 № 0-2516; від 18.06.2020 № 0-2516;

по податку на нерухоме майно, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі 30321,01 грн, що підтверджується податковими повідомленнями-рішеннями, а саме: від 18.06.2020 № 0-2516; від 18.06.2020 №0-2516; від 18.06.2020 № 0-2516 та від 18.06.2020 № -2516 (а.с.20).

Пунктами 59.1, 59.3, 59.5 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем направлена відповідачу податкова вимога від 10.07.2019 року № 165818-52 за адресою реєстрації.

Враховуючи те, що податковий борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Чернігівській області, які підтверджені належними та допустимими доказами, необхідно задовольнити повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Глущенко Я.Б.

Суддя Черпіцька Л.Т.