Справа № 340/1561/22
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2022-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/1561/22

Кіровоградський окружний адміністративний суду у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7-А, )

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , через представника ОСОБА_2 , за допомогою системи "Електронний суд" звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_3 працювала на підземних гірничих роботах та має 12 повних років роботи у шахті по Списку №1. На виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду 01.12.2021 року у справі №340/5054/21 їй призначено пенсію за віком на пільгових умовах з 30.06.2021 року. Проте розмір її пенсії визначено на загальних підставах, без врахування статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" та абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які передбачають мінімальний розмір пенсії шахтарям. Представник позивачки просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, які виразились у незастосуванні при обчисленні розміру її пенсії за віком порядку, встановленого статтею 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" та абзацом 3 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", при призначенні пенсії за віком з 30.06.2021 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити розрахунок та виплату їй пенсії за віком відповідно до ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" та абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, з дати призначення пенсії за віком на пільгових умовах 30.06.2021 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду Сагуна А.В. від 17.03.2022 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду Черниш О.А. від 08.04.2022 року справу прийнято до провадження.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову. Відповідач вказував, що позивачка пропустила шестимісячний строк звернення до суду з позовними вимогами про зобов`язання провести їй перерахунок пенсії, а тому вимоги у цій частині повинні бути залишені без розгляду. Зазначав, що підстави для обчислення пенсії позивачки у розмірі 80% заробітку відповідно до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" відсутні, оскільки рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду 01.12.2021 року у справі №340/5054/21 такого зобов`язання не містить. Право на обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" позивачка набуде при досягненні пенсійного віку відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Стверджуючи, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1279 від 16.12.2020 року "Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги" з квітня 2021 року фінансування виплат пенсій здійснюється централізовано Пенсійним фондом України, а ГУ ПФУ в Кіровоградській області не має таких функцій, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши справу в порядку спрощеного (письмового) провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у червні 2021 року, досягнувши віку 45 років, звернулася до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою про призначення їй пенсії за віком, надавши необхідні документи.

Розглянувши питання про призначення пенсії, відповідач прийняв рішення №53 від 06.07.2021 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки вона не досягла пенсійного віку 50 років. При цьому зарахував до страхового стажу 36 років 6 місяців 16 днів, з них за Списком №1 - 12 років 7 місяців 12 днів.

Позивачка, не погодившись з таким рішенням, звернулася до суду з позовом, у якому просила скасувати це рішення та зобов`язати ГУ ПФУ в Кіровоградській області призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах з дня досягнення нею пенсійного віку ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду 01.12.2021 року у справі №340/5054/21 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області №53 від 06.07.2021 року. Зобов`язано ГУ ПФУ в Кіровоградській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 30.06.2021 року.

Вказане рішення суду сторонами не оскаржувалося та набрало законної сили.

ГУ ПФУ в Кіровоградській області, виконуючи це судове рішення, прийняло рішення №53 від 14.01.2022 року про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

На час призначення пенсії загальний трудовий стаж позивачки становив 37 років 11 місяців 11 днів, із них стаж роботи за Списком №1 - 12 років 7 місяців 12 днів. За кожний повний рік стажу роботи за Списком №1 до страхового стажу відповідно до абзацу 10 частини 3 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" додатково зараховано 12 років.

Основний розмір пенсії за віком позивачки визначений відповідно до статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та склав 5375, 02 грн. (14175, 74 грн. х 0,37917), де 14 175, 74 грн. - заробітна плата (дохід), визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, 0,37917 - коефіцієнт страхового стажу, визначений відповідно до статті 25 цього Закону. Крім того, відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за кожний повний рік страхового стажу понад 30 років пенсія за віком збільшена на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, і така доплата за 7 років понаднормового стажу склала 123, 83 грн. Загальний розмір пенсії позивачки з 30.06.2021 року склав 5498, 85 грн.

Позивачка, не погоджуючись з таким розміром пенсії, звернулася до суду з цим позовом, стверджуючи, що на неї поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", тож вона має право на обчислення її пенсії за правилами статті 8 цього Закону та абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Вирішуючи спір, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктами 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

У преамбулі Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII зазначено, що цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Згідно із статтею 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за цим Законом призначаються трудові пенсії: до яких відносяться пенсії за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Згідно з пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, чинній до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року №213-VІІІ (далі - Закон №213-VІІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" було передбачено зменшення пенсійного віку для чоловіків і жінок відносно загального пенсійного віку (60 років для чоловіків і 55 років для жінок) з урахуванням різниці між пенсійним віком у чоловіків і жінок на 10 років для працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, та на 5 років для працівників, зайнятих повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці; зменшення пенсійного віку та стажу для чоловіків і жінок стосовно загального пенсійного віку з урахуванням різниці між пенсійним віком у чоловіків і жінок на 5 років.

Отже, за змістом вищенаведеної норми пенсія за віком на пільгових умовах є особливим видом пенсії, яка призначається конкретній особі на підставі наявного страхового стажу, залежить від праці такої особи в особливих умовах, певно визначений час, призначення якої має відбуватись при досягненні нижчого пенсійного віку.

Законом №213-VІІІ, який набрав чинності з 01.04.2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 45 років до 50 років.

Крім того Верховною Радою України прийнято Закон "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" №2148-VIII від 03.10.2017 року, яким Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року доповнено розділом XIV-І "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян".

Згідно з частиною 1 статті 114 розділу XIV-І Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 114 розділу XIV-VIII Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (в редакції Закону №2148-VIII) на пільгових умовах пенсія за віком призначається: 1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Вказана норма є ідентичною за змістом пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення в редакції Закону №213-VIII щодо підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах.

Між тим, Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 року у справі №1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213-VIII від 02.03.2015 року.

Конституційний Суд України, дослідивши правовідносини, пов`язані зі змінами підстав реалізації права на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років, зазначив, що ці зміни вплинули на очікування осіб стосовно настання юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію.

Отже, особи, що належать до певної категорії працівників, були учасниками правовідносин, у яких вони об`єктивно передбачали настання відповідних наслідків, а саме призначення пенсій, тобто їх легітимні очікування були пов`язані саме з положеннями Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції до внесення змін Законом №213-VІІІ. Отже, зміна умов призначення пенсій особам, які належать до певної категорії працівників, з урахуванням наявності відповідного стажу роботи, призвела до такого нормативного регулювання призначення пенсій, яке суттєво вплинуло на очікування вказаних осіб, погіршило їх юридичне становище стосовно права на призначення пенсій, що має реалізовуватися при зміні нормативного регулювання лише у разі справедливого поліпшення умов праці та впевненості у настанні відповідних юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію.

Таким чином стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зі змінами, внесеними Законом №213-VIII, якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать частині першій статті 8 Конституції України, тобто порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

Відповідно до пунктів 2, 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року у справі №1-р/2020 стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213-VIII від 02.03.2015 року, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213-VIII від 02.03.2015 року для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах.

Таким чином, Конституційний Суд у Рішенні №1-р/2020 визначив спосіб захисту та відновлення прав осіб, що зазнали їх порушення у зв`язку з ухваленням Закону №213-VIII.

Отже на час звернення позивачки за призначенням пенсії Закон України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року у справі №1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 45 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

На час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року у справі №1-р/2020 з одного боку, та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - з іншого в частині віку набуття жінками права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 45 років, тоді як другий - у 50 років.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 року у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Враховуючи, що ОСОБА_1 на час звернення за призначенням пенсії досягла 45 років, мала страховий стаж роботи 36 років 6 місяців 16 днів, у тому числі на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - 12 років 7 місяців 12 днів, тому вона має право на пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020.

Такі обставини встановлені рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду 01.12.2021 року у справі №340/5054/21, яке набрало законної сили.

У статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

Мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до частин 4, 6 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частинами першою - третьою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Різниця між розміром пенсії, обчисленим відповідно до абзаців першого і третього частини першої, частини третьої цієї статті, та розміром пенсії, обчисленим відповідно до статті 27 цього Закону, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Статтею 1 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" передбачено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

У статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" передбачені особливості пенсійного забезпечення. Відповідно до цієї норми мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Отже, Законом України "Про підвищення престижності шахтарської праці" передбачено пільги пенсіонерам-шахтарям, зокрема підвищено мінімальний розмір пенсії за віком до 80 відсотків заробітної плати (доходу), але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Ці пільги поширюються на працівників, зазначених у Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, тобто, які були зайняті повний робочий день саме на підземних роботах.

Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 28.01.2014 року (справа №21-455а13), від 24.06.2014 року (справа №21-236а14).

Умовою виплати пенсії за нормами статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" та абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, які передбачають зменшення пенсійного віку, встановленого абзацом 1 статті 26 цього Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 26.05.2020 року у справі №205/8712/16-а.

Згідно з розрахунком стажу, який міститься у пенсійній справі позивачки, до стажу роботи на посадах, зайнятість на яких дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, включено 12 років 7 місяців 12 днів роботи у періоди, коли вона працювала учнем машиніста підйомних машин та машиністом підіймальної машини в Державному тресті "Кривбасшахтопроходка" (10 місяців 28 днів) та машиністом підіймальної машини (підземним) у Смолінській шахті ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (11 років 8 місяців 10 днів). З огляду на характер виконуваної роботи, позивачка була безпосередньо зайнята повний робочий день на підземних роботах у шахті, що підтверджується записами трудової книжки та уточнюючими довідками. (а.с. 14 21, 31, 32) Оскільки ці посади та роботи відносяться до Списку №1, тому ці періоди дають підстави для віднесення позивачки до кола шахтарів, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" .

З огляду на те, що ОСОБА_1 відпрацювала на підземних роботах у шахті за Списком №1 понад 7, 5 років, тож вона має право на обчислення її пенсії за віком з урахуванням особливостей, передбачених статтею 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", абзацом 3 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" щодо мінімального розміру пенсії пенсіонерам-шахтарям.

Відповідач, не застосувавши ці норми при призначенні позивачці пенсії за віком на пільгових умовах та обчисленні її розміру, діяв протиправно та порушив право позивачки на отримання пенсії у розмірі, установленому законом.

Тож позов слід задовольнити, а порушене право позивачки поновити зобов`язавши відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії позивачки із застосуванням статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та виплатити їй заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком.

Суд не приймає посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України №1279 від 16.12.2020 року "Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги", якою визначено механізм фінансування пенсій та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України, та зазначає, що відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" призначення і виплата пенсій особам, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону, здійснюються саме територіальними органами Пенсійного фонду України.

Доводи відповідача про пропущення строку звернення до суду з позовом суд відхиляє, оскільки цей позов поданий у межах строку, установленого частиною 2 статті 122 КАС України, - протягом 6 місяців від дня, коли позивачка дізнався про порушення своїх прав протиправними діями відповідача, вчиненими у січні 2022 року при призначенні та обчисленні її пенсії, належної до виплати з 30.06.2021 року.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачка при зверненні до суду з позовом сплатила судовий збір у сумі 992, 40 грн., які слід стягнути на її користь рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 263, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо обчислення пенсії за віком ОСОБА_1 без застосування норми статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" та абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 30.06.2021 року перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 992, 40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. Черниш