Справа № 380/24886/21
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2022-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року

справа №380/24886/21

провадження № П/380/25138/21

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чаплик І.Д. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

в с т а н о в и в:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35 ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РКНОПП: НОМЕР_1 ), в якій позивач просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь бюджету податковий борг в розмірі 69 758,48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, перебуває на обліку в органах доходів і зборів та є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України. Станом на 07.10.2021 податковий борг відповідача становить 69 758? 48 грн. і такий, як зазначив позивач, виник у зв`язку із несплатою у встановлений законом строк узгоджених грошових зобов`язань по єдиному податку з фізичних осіб. Оскільки платником не вживаються заходи щодо погашення заборгованості, просить стягнути таку у судовому порядку.

Ухвалою суду від 28.12.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Сторони повідомлялись належним чином.

Відповідач 02.02.2022 подав клопотання про ознайомлення із матеріалами справи, з якими ознайомився 13.02.2022.

28.02.2022 відповідач подав відзив на позовну заяву. Відзив обґрунтований тим, що 30 листопада 2021 року відповідачем було сплачено частину заборгованості з єдиного податку в сумі 55 718 грн. Окрім того, зазначає, що відповідно до ч.1 ст.122 КАС України встановлений тримісячний сторк для звернення до алміністративного суду суб`єктом владних повноважень. Вважає, що такий строк пропущений позивачем, оскільки граничним строком для подання відповідачем податкової декларації за 1 півріччя 2021 року було 9 серпня 2021 року, відповідно, єдиний податок мав бути сплачений в термін до 19 серпня 2021 року. При несплаті єдиного податку в термін до 19 серпня 2021 року платник податків буде вважатися таким, що прострочив. В результаті, трьохмісячний строк для звернення позивачем до адміністративного суду мав розпочинатися 20 серпня 2021 року і закінчуватися 20 листопада 2021 року, проте позов заявлено 21 грудня 2021 року. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Також, 28.02.2022 відповідач подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. Клопотання обґрунтоване тим, що граничним строком для подання відповідачем податкової декларації за: 2 кв. 2021 року було 11 травня 2021 року відповідно, єдиний податок мав бути сплачений в термін до 20 травня 2021 року. При несплаті єдиного податку в термін до 20 травня 2021 року платник податків буде вважатися таким, що прострочив, 1 півріччя 2021 року було 9 серпня 2021 року, відповідно, єдиний податок мав бути сплачений в термін до 19 серпня 2021 року. При несплаті єдиного податку в термін до 19 серпня 2021 року платник податків буде вважатися таким, що прострочив. В результаті, трьохмісячний строк для звернення позивачем до адміністративного суду мав розпочинатися: 21 травня 2021 року щодо суми податкового боргу в розмірі 55 717, 97 грн. (яка тим не менше була сплачена 30 листопада 2021 року згідно доказів, наданих у відзиві) і закінчуватися 21 серпня 2021 року, відтак, позивач пропустив строк для звернення із адміністративним позовом до суду; 20 серпня 2021 року щодо суми податкового боргу в розмірі 14 042, 76 грн. і закінчуватися 20 листопада 2021 року, проте, позивачем позов заявлено 21 грудня 2021 року, відтак, позивач пропустив строк для звернення із адміністративним позовом до суду. Просив залишити позовну заяву без розгляду.

08.04.2022 відповідач подав клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів надсилання відзиву та клопотання про залишення позовної заяви без розгляду позивачу.

18.04.2022 відповідач подав клопотання про приєднання до матеріалів справи оригіналу квитанції про сплату єдиного податку №x9k7-k5cx-06c1-m8x6 від 30.11.2021.

20.04.2022 позивач подав заяву про зменшення позовних вимог. Заява обґрунтована тим, що частину заборгованості по єдиному податку відповідачем сплачено. Відтак, залишок несплаченої заборгованості становить 8 675, 48 грн. Просив стягнути з відповідача податковий борг у сумі 8 675, 48 грн.

20.04.2022 позивач подав відповідь на віздзив. Відповідь на відзив обґрунтована тим, що ст. 102 ПК України встановлені строки давності та їх застосування. Відповідно до роз`яснення Вищого адміністративного суду України від 10.02.2011 №203/11/13-11, позовні вимоги контролюючого органу, пов`язані із стягненням податкового боргу з платників податків, повинні пред`являтись протягом 1095 днів з дня виникнення податкового боргу. Просив задоволити позовні вимоги.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Щодо строку звернення позивача із позовними вимогами суд зазначає наступне.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 25.02.2020 у справі № 1340/5767/18, Верховний Суд зазначив, що приписи пункту 102.4 статті 102 ПК України надають контролюючому органу право на стягнення податкового боргу, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні грошового зобов`язання, протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Частиною першою статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду.

Спеціальним строком звернення до суду з позовом у спорах цієї категорії справ є строк, визначений статтею 102 ПК України.

Оскільки Податковий кодекс України встановлює спеціальний строк звернення до суду, отже такий підлягає до застосування, а відтак позивачем не пропущений строк звернення до суду.

Щодо позовних вимог по суті спору суд зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до підп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За змістом п.41.2 ст.41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Відповідно до п.41.1 цієї статті, контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Згідно з підп.14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підп.14.1.156 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з підп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

ОСОБА_1 зареєстрований, як фізична особа-підприємець, 17.07.2020, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (місце знаходження: 79068, м. Львів, вул. Хвильового М., буд. 17/32; РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Як видно з облікової картки платника та довідки про суму заборгованості, станом на 07.10.2021 року податковий борг відповідача по платежах до бюджету становив 69 758, 48 грн. Проте відповідачем частина заборгованості була сплачена, що підтверджується квитанцією №x9k7-k5cx-06-c1-m8x6 від 30.11.2021. Відтак, позивач подав до суду розрахунок заборгованості станом на 19.04.2022, згідно з яким сума заборгованості складає 8 675, 48 грн.

Відповідно до розрахунку податковий борг виник на підставі «нарах. плат. самост. о. п. за квартал (декл. термін спл. пот. рік) Податкова декларація платника єдиного податку_ фізичної особи підприємця ( 3 група квартальна) № від 26.07.2021 терм. спл. 19.08.2021.

Пунктом 54.1 ст.54 Податкового кодексу України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п.56.11 ст.56 Податкового кодексу України, не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Відтак, суми грошових зобов`язань відповідача є узгодженими та у встановлені законом строки не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу у відповідності до підп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України.

У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган, у відповідності до вимог п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Відповідно до п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Тобто, податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів. При цьому податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.

На виконання вказаного положення Податкового кодексу України позивач надіслав на адресу відповідача податкову вимогу форми «Ф» від 08.06.2021 року №0-1307, відповідно до якої загальна сума податкового боргу платника податків становить 55 715, 72 грн.

Зазначену податкову вимогу повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу контролюючого органу.

Відповідно до п.42.2 ст.42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно п.45.1 ст.45 Податкового кодексу України, платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Відповідно до п.66.3 ст.66 Податкового кодексу України, у разі проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження або місця проживання платника податків, внаслідок якої змінюється адміністративно-територіальна одиниця та контролюючий орган, в якому на обліку перебуває платник податків (далі - адміністративний район), а також у разі зміни податкової адреси платника податків, контролюючими органами за попереднім та новим місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків проводяться процедури відповідно зняття з обліку/взяття на облік такого платника податків. У такому разі платник податків, визначений у пункті 64.2 статті 64 цього Кодексу, зобов`язаний подати контролюючому органу за новим місцезнаходженням відповідну заяву у десятиденний строк від дня реєстрації зміни місцезнаходження (місця проживання) згідно з порядком обліку платників податків. У разі неподання такої заяви протягом 10 календарних днів платник податків або посадові особи платника податків несуть відповідальність відповідно до закону.

Суд враховує, що платник зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою, яка фактично являється його місцем проживання і за якою податковий орган правомірно надсилає усю адресовану платникові кореспонденцію. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.

Вказані висновки суду узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 06.02.2018 року (справа №826/12162/17) та 09.10.2018 року (справа №820/1864/17).

Між тим, суд враховує, що з моменту виставлення податкової вимоги, податковий борг ОСОБА_1 був погашений частково.

Згідно з п.п.95.1, 95.2 ст.95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п.87.11 ст.87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Враховуючи, що заборгованість у розмірі 8 675, 48 грн. Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 у встановлені законом строки не сплачено, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості станом на день розгляду справи не надано, суд приходить висновку, що позов слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідача в користь бюджету кошти в сумі 8 675, 48 грн.

Відповідно до ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РКНОПП: НОМЕР_1 ) на користь бюджету податковий борг в сумі 8 675 (вісім тисяч шістсот сімдесят п`ять) гривень 48 копійок.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя Чаплик І.Д.