Справа № 420/19598/21
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2022-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/19598/21
Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Зуєвої Л.Є.,

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив

- визнати протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у зарахуванні до страхового стажу, врахованого для розрахунку пенсії, періоду роботи з 15.08.1983р. по 29.12.1983р. та у зарахуванні періодів роботи з 20.03.1989р. по 19.11.1993р. та з 22.11.1993р. по 02.07.1995р. в районі Крайньої півночі в 1,5 кратному пільговому обчисленні один рік за один рік і шість місяців;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок стажу, який врахований для розрахунку пенсії, а саме зарахувати до страхового стажу період роботи з 15.08.1983р. по 29.12.1983р., зарахувати періоди роботи з 20.03.1989р. по 19.11.1993р. та з 22.11.1993р. по 02.07.1995р. в районі Крайньої півночі в 1,5 кратному пільговому обчисленні один рік за один рік і шість місяців; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 24.08.2021р. донарахування та виплату пенсії відповідно до перерахованого страхового стажу, враховуючи фактично сплачені суми коштів.

В обґрунтування позову зазначалось, що пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими нормативно-правовими актами.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року, ухвалене в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Одесі позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 , врахованого для розрахунку пенсії, періоду роботи з 15.08.1983р. по 29.12.1983р. та у зарахуванні періодів роботи з 20.03.1989р. по 01.01.1991 в районі Крайньої півночі в 1,5 кратному пільговому обчисленні один рік за один рік і шість місяців.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок стажу, який врахований для розрахунку пенсії, а саме зарахувати до страхового стажу період роботи ОСОБА_1 з 15.08.1983р. по 29.12.1983р., зарахувати періоди роботи з 20.03.1989р. по 01.01.1991р. в районі Крайньої півночі в 1,5 кратному пільговому обчисленні один рік за один рік і шість місяців.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 24.08.2021р. донарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до перерахованого страхового стажу, враховуючи фактично сплачені суми коштів.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 надала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Доводами апеляційної скарги зазначено, що в період 1991-1995 роки в РФ діяв Закон РРФСР «Про державні пенсії в РРФСР» від 20.11.1990 року № 340-1, статтею 94 якого було передбачено наступне: при підрахунку трудового стажу, вказаного в статтях 10, 11, 12, 29 Закону, наступні періоди роботи (служби) обчислюються в пільговому порядку: у районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, - в полуторному розмірі та відповідно стаж роботи в районі Крайньої півночі після 01.01.1991р., на думку позивача, має бути обчислений згідно із законодавством держави, на території якої відбулась трудова діяльність. Оскільки таке обчислення здійснювалось в пільговому порядку (в полуторному розмірі), тому період роботи в районах Крайньої Півночі після 01.01.1991р., на думку позивача, також має бути зарахований у пільговому обчисленні.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначається, що підстави для зарахування в пільговому обчисленні стажу роботи позивача після 01.01.1991 у районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях відсутні.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області з 24.08.2021 р. та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 09.09.2021р. №16046-16557/З-02/8-1500/21, на запит ОСОБА_1 щодо неврахування періодів роботи, повідомлено про те, що до страхового стажу не враховано період роботи з 15.08.1983р. по 29.12.1983р. згідно записів № 1-2 дублікату трудової книжки, оскільки вказаний період потребує уточнення документами, які визначені Порядком № 637. Таким чином, для розгляду питання щодо врахування до страхового стажу зазначеного періоду необхідно надати уточнюючі документи, які визначені Порядком №637.

Щодо врахування до страхового стажу періодів роботи з 20.03.1989р. по 19.11.1993р. і з 22.11.1993р. по 02.07.1995р. на Крайній Півночі в пільговому обчисленні повідомлено пунктом 5 Прикінцевих положень Закону визначено, що період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу PCP, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі- Порядок № 22-1), встановлено, що за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Відповідно до Указів Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10.02.1960р. та від 26.09.1967р. пільги щодо нарахування надбавок до заробітної плати (п. 1), надання додаткової відпустки (п. 2), тривалості відпусток (п. 3), порядку виплати допомоги в разі втрати працездатності (п. 4) надавались особам незалежно від факту укладення трудових договорів, а пільги, передбачені п. 5, в тому числі право на пільгове обчислення стажу, надавалися лише особам, які укладали строкові договори терміном не менш як три роки.

Тобто врахувати стаж в пільговому обчисленні можливо лише в разі наявності:- коли в трудовій книжці наявний штамп в якому зазначено, що стаж обчислюється в півторакратному розмірі; - копії трудового договору про роботу в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в разі переведення, направлення чи запрошення особи; - копії строкового трудового договору про роботу в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі для осіб, які прибули на роботу у ні райони за власним бажанням; - довідки, виданої безпосередньо підприємством чи архівною установою, де зазначено, що саме цей працівник мав право на пільги, передбачені відповідними постановами Ради Міністрів СРСР чи Указами Президії Верховної Ради СРСР; - документа, який підтверджує бронювання житла на весь період дії трудового договору за місцем постійного проживання. Оскільки, на штампах в записах трудової книжки не зазначається, що стаж обчислюється в півторакратному розмірі, періоди роботи в районі Крайньої Півночі до 01.01.1991р. зараховані до страхового стажу в одинарному розмірі(а.с.11-12).

Не погоджуючись з таким рішення Пенсійного фонду позивач звернулась до суду.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Суд першої інстанції зазначив, що для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність, тому дійшов висновку про необхідність зарахувати до страхового стажу період роботи ОСОБА_1 з 15.08.1983р. по 29.12.1983р., зарахувати періоди роботи з 20.03.1989р. по 01.01.1991р. в районі Крайньої півночі в 1,5 кратному пільговому обчисленні один рік за один рік і шість місяців.

Разом з тим, суд першої інстанції відмовив в задоволенні вимог щодо зарахування періоду роботи після 01.01.1991 р. в пільговому обчисленні 1 рік за 1,5 роки , оскільки ні в Тимчасовій угоді від 15.01.1993, ні в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, не передбачено пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення суду відповідають, а викладені у апеляційній скарзі доводи скаржника є неприйнятні з огляду на наступне.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до п. 5 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграф «б» цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

При цьому пункт 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнює, що у якості документів про стаж, які передбачені вищезазначеним Порядком підтвердження наявного трудового стажу, за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген можуть надаватись договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10 листопада 1967 року.

Згідно п. 2.1 Порядку №22-1, встановлено, що за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Відповідно до Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 та від 26.09.1967 пільги щодо нарахування надбавок до заробітної плати (п. 1), надання додаткової відпустки (п. 2), тривалості відпусток (п. 3), порядку виплати допомоги в разі втрати працездатності (п. 4) - надавались особам незалежно від факту укладення трудових договорів, а пільги, передбачені п. 5, в тому числі право на пільгове обчислення стажу, надавалися лише особам, які укладали строкові договори терміном не менш як три роки.

За таких умов, врахувати стаж у пільговому обчисленні можливо лише у разі наявності: в трудовій книжці штампу в якому зазначено, що стаж обчислюється в півторакратному розмірі; копії трудового договору про роботу в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в разі переведення, направлення чи запрошення особи; копії строкового трудового договору про роботу в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі для осіб, які прибули на роботу у ці райони за власним бажанням; довідки, виданої безпосередньо підприємством чи архівною установою, де зазначено, що саме цей працівник мав право на пільги, передбачені відповідними постановами Ради Міністрів СРСР чи Указами Президії Верховної Ради СРСР; документа, який підтверджує бронювання житла на весь період дії трудового договору за місцем постійного проживання.

Таким чином, колегія суддів зазначає, положення Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення від 19.01.1993 лише надає громадянам Сторін цієї угоди право на достроковий вихід на пенсію по старості (за віком) за вказаних у статті 1 угоди умов, а також визначає порядок реалізації цього права.

При цьому, ні в зазначеній Тимчасовій угоді від 15.01.1993, ні в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, не передбачено пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Також, не передбачено пільг при обчисленні трудового стажу, відпрацьованого в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, після 01.01.1991 й нормами Законів України Про пенсійне забезпечення і Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За таких обставин, підстави для зарахування в пільговому обчисленні стажу роботи позивача після 01.01.1991 у районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях відсутні.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права висловлена Верховним Судом у постановах від 31.01.2018 (справа №676/7065/14-а), від 30.05.2019 (справа №348/2974/14-а) та від 19.09.2019 (справа №348/2208/16-а).

З огляду на викладені обставини, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині зарахування періоду роботи в районі Крайньої півночі в 1,5 кратному пільговому обчисленні один рік за один рік і шість місяців після 01.01.1991 року.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст. ст. 262, 263, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року залишити без змін.

Відповідно до ст. 325-328 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Головуюча суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Кравець