Справа № 160/12640/20
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року

м. Київ

справа № 160/12640/20

адміністративне провадження № К/9901/19914/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Чиркіна С.М.,

суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 року (головуючий суддя: Серьогіна О.В.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року (головуючий суддя: Баранник Н.П., судді: Малиш Н.І., Щербак А.А.) у справі № 160/12640/20 за позовом ОСОБА_1 до Відділу праці та соціально-трудових відносин Кам'янської міської ради про визнання протиправними та скасування припису, акту та постанови,

У С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

08 жовтня 2020 року ОСОБА_1 (далі також позивачка або ФОП ОСОБА_1) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу праці та соціально-трудових відносин Кам`янської міської ради (далі також відповідач або Відділ праці) , в якому просила:

визнати протиправним та скасувати припис Відділу праці та соціально-трудових відносин Кам`янської міської ради про усунення виявлених порушень від 04 вересня 2020 року № ОМС-ДН55228/3111/АВ/П;

визнати протиправним та скасувати акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю від 04 вересня 2020 року № ОМС- ДН55228/3111/АВ Відділу праці та соціально-трудових відносин Кам`янської міської ради;

визнати протиправною та скасувати постанову Відділу праці та соціально-трудових відносин Кам`янської міської ради від 22 вересня 2020 року № ОМС-ДН55228/3111/АВ/П/ВП/ТД-ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 у сумі 150 000,00 (сто п`ятдесят тисяч) грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 року, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року, у задоволені позову відмовлено.

31 травня 2021 року від позивачки на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга, у якій скаржниця, з урахуванням уточненої касаційної скарги від 01 червня 2021 року, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій і ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі. Цією ж ухвалою витребувано справу з суду першої інстанції.

05 липня 2021 року від відповідача надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому він просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.

05 липня 2021 року від позивачки надійшла відповідь на відзив на касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 10 травня 2022 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України).

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 11 серпня 2020 року за вх. № 381 до відділу праці та соціально-трудових відносин Кам`янської міської ради надійшов лист № 01-02/317 від 10 серпня 2020 року від Департаменту муніципальних послуг та регуляторної політики «Про опрацювання колективних звернень щодо дотримання чинного законодавства ФОП ОСОБА_1, магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1.

В даному листі зазначено, що до виконавчого комітету Кам`янської міської ради надійшло три письмових колективних звернення від мешканців будинків № 80/1, 80, 82 по просп. Аношкіна та № 3, 5, 9, 11 по вул. Магнітогорській щодо незаконного продажу алкогольних напоїв, у тому числі на розлив та цілодобово, у магазині продовольчих товарів «ІНФОРМАЦІЯ_1» («ІНФОРМАЦІЯ_2»), що функціонує за адресою: АДРЕСА_1 (копії звернень додаються).

В ході проведеної роботи було встановлено, що у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованому по АДРЕСА_1, з урахуванням інформації, розміщеної в куточку споживача, господарську діяльність здійснює фізична особа - підприємець ОСОБА_1

Реалізація алкогольних напоїв здійснюється як у магазині, так і цілодобово з одного із вікон магазину, до якого прибудовано сходи.

З метою опрацювання зазначених вище звернень, просить здійснити інспекційне відвідування магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1 з питання дотримання ФОП ОСОБА_1 вимог у сфері законодавства про працю, охорону праці та зайнятість населення. Про підсумки проведеної роботи та прийняте рішення просить проінформувати Департамент муніципальних послуг та регуляторної політики.

Листом № 884/47-4 від 17 серпня 2020 року Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області на повідомлення відповідача від 11 серпня 2020 року щодо проведення відвідування з метою інформування ФОП ОСОБА_1 надало номер ДН 54237, за яким це відвідування було внесено до Реєстру інспекційних відвідувань та рішень інспектора праці про відвідування роботодавця.

19 серпня 2020 року інспектором праці Волинкіним А.В., посвідчення № 3111, на підставі пункту 28 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ від 21 серпня 2019 року № 823 (надалі також Порядок № 823), проведено відвідування за адресою: АДРЕСА_1, магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2» - «ІНФОРМАЦІЯ_1» на території м. Кам`янське, в ході якого було проведено інформування роботодавця та працівників про найбільш ефективні способи дотримання законодавства про працю, з метою запобігання незадекларованої праці та безпечних умов праці працівників - продавців ОСОБА_2 та ОСОБА_3

За результатом відвідування складено довідку № 54237 від 19 серпня 2020 року стосовно ФОП ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка підписана продавцями ОСОБА_2 та ОСОБА_3

20 серпня 2020 року інспектором праці Волинкіним А.В. складено службову записку на ім`я начальника Відділу праці та соціально-трудових відносин міської ради Процика І., в якій зазначено, що під час проведення відвідування ФОП ОСОБА_1 за адресою здійснення господарської діяльності: АДРЕСА_1 , два найманих працівника, які представилися ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виконували роботу продавця продовольчих товарів. У своїх усних поясненнях повідомили, що укладеного належним чином трудового договору з позивачкою не мають, оскільки зараз знаходяться на стажуванні.

Листом № 932/4.7-4 від 01 вересня 2020 року Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області на повідомлення відповідача від 26 серпня 2020 року щодо проведення відвідування з питання оформлення трудових відносин ФОП ОСОБА_1 надало номер ДН 55228, за яким це відвідування було внесено до Реєстру інспекційних відвідувань та рішень інспектора праці про відвідування роботодавця.

Наказом № 17/55288 від 02 вересня 2020 року, керуючись пунктами 3,5 Порядку № 823, на підставі службової записки від 20 серпня 2020 року № ВН-8, № ДН-55228, за яким інспекційне відвідування внесено до Реєстру інспекційних відвідувань та рішень інспектора праці про відвідування роботодавця, наказано завідувачу сектору контролю та нагляду з питань праці й занятості населення відділу праці та соціально трудових відносин міської ради Волинкіну А.В. у період з 03 вересня 2020 року по 04 вересня 2020 року провести інспекційне відвідування зі здійснення заходів контролю за додержанням законодавства про працю у ФОП ОСОБА_1 за адресою проведення господарської діяльності: АДРЕСА_1.

Відповідно до наказу № 17/55288 видано направлення на проведення інспекційного відвідування 02 вересня 2020 року за № 17/55228/3111.

За результатами інспекційного відвідування був складений акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ОМС-ДН55228/3111/АВ від 04 вересня 2020 року та винесено припис про усунення виявлених порушень № ОМС-ДН55228/3111/АВ/П.

15 вересня 2020 року відповідачем складено акт № ОМС-ДН55228/3111/АВ/П/ВП про відмову від підпису у зв`язку з неповерненням станом на 15 вересня 2020 року підписаного примірнику акту та припису.

16 вересня 2020 року на адресу позивачки направлено повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю від 16 вересня 2020 року № 617.

На підставі акту № ОМС-ДН55228/3111/АВ від 04 вересня 2020 року та у відповідності до Порядку № 509, Відділом праці та соціально-трудових відносин Кам`янської міської ради було винесено постанову про накладення штрафу від 22 вересня 2020 року № ОМС-ДН55228/3111/АВ/П/ВП/ТД-ФС на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України (далі також КЗпП України) у розмірі 150 000,00 грн за порушення вимог частин 1, 3 статті 24 КЗпП України (фактичний допуск до роботи трьох найманих працівників: ОСОБА_2 та молоду жінку, яка здійснювала продаж алкогольних напоїв на розлив через бокове вікно приміщення магазину, без укладеного в письмовій формі трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування при прийнятті працівника на роботу).

Позивачка не погодившись із висновками акту перевірки, приписом та постановою про накладення штрафу звернулась до суду із вказаним позовом.

IIІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ

Позивачка стверджувала, що у зв`язку з карантинними обмеженнями з березня 2020 року фактично господарську діяльність не вчиняла та найману працю не використовувала. Направлення на перевірку вона не отримувала, а лише отримала припис, акт інспекційного відвідування та постанову про накладення штрафу. Постанову №ОМС-ДН55228/3111/АВ/П/ВП/ТД-ФС від 22 вересня 2020 року, яку отримала 24 вересня 2020 року, вважає протиправною, оскільки в ній міститься інформація, що ОСОБА_1 допустила до роботи невідомих людей, а саме молоду та літню жінку, однак в цей період вона фактично не здійснювала господарську діяльність.

Відповідач у відзиві на позов проти задоволення позовних вимог заперечував. За позицією відповідача, інспекційне відвідування позивача по справі здійснено Відділом праці у порядку та спосіб, що визначені Порядком № 823.

У відповіді на відзив, позивачка стверджувала, що магазин їй не належить та діяльність в ньому вона не здійснює, тому що це є приміщення АДРЕСА_1. Також не погоджується із віднесенням відповідачем двох дівчин до її продавців, адже ці люди їй не відомі.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що матеріалами справи підтверджено допуск позивачкою до роботи осіб без укладання трудового договору.

Судами попередніх інстанцій зазначено, що на виконання вимог ухвали суду першої інстанції Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області надані копії декларацій акцизного податку, подані ФОП ОСОБА_1 за період березень-жовтень 2020 року.

Також позивачем до суду першої інстанції надавалися копії ліцензій, отримані ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, зокрема, ліцензія № 1905843 терміном дії з 19.11.2019 року по 19.11.2020 року із зазначенням місця реалізації за адресою: АДРЕСА_1.

За позицією судів попередніх інстанцій, ці докази спростовують доводи позивачки, що нею у період інспекційного відвідування не здійснювалася підприємницька діяльність за адресою: АДРЕСА_1.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ВІДЗИВУ

Скаржниця вважає, що рішення судів попередніх інстанцій прийнятті з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

З покликанням на постанову Верховного Суду від 25 березня 2021 року у справі № 260/768/19 зазначає, що доповідна записка посадової особи органу контролю не є належною підставою для призначення інспекційного відвідування, оскільки ознаки порушення законодавства про працю виявлені поза межами його контрольних повноважень.

Скаржниця стверджує, що в порушення вимог Порядку № 823 посвідчення їй пред'явлене не було, копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування ніхто не надавав, і вона перебувала у іншому місті, а тому, з зазначених підстав, доводи про відмову від підписання акту не заслуговують на увагу.

Позивачка вважає, що акт інспекційного відвідування повинен бути скасований, оскільки був виданий з порушенням вимог Порядку № 823 та Закону України від 5 квітня 2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі також Закон № 877-V), а саме без обов'язкового надання направлення на перевірку.

Також зазначає, що зафіксоване в акті інспекційного відвідування правопорушення не підтверджується жодними доказами.

Звертає увагу на декларації акцизного податку за період з березня 2020 року по жовтень 2020 року, які містили нульові відомості.

Стверджує, що з актів та постанови про накладення штрафу неможливо встановити осіб, яких начебто допущено до праці без оформлення трудових відносин, оскільки зазначено молода жінка, літня жінка ОСОБА_4 та ОСОБА_2, самі ж особи пояснень не надавали, особистість їх встановлена не була .

У відзиві на касаційну скаргу відповідач зазначає, що підставою для інспекційного відвідування з питань оформлення трудових відносин позивачки відповідно до підпункту 3 пункту 5 Порядку № 823 була службова записка від 20 серпня 2020 року №ВН-8 інспектора праці, за результатами складеної довідки під час інформаційного відвідування від 19 серпня 2020 року №ДН-54237, яке внесено із додержанням усіх норм чинного законодавства до «Реєстру інспекційних відвідувань та рішень інспектора праці про відвідування роботодавця» центральним органом виконавчої влади.

Щодо пред'явлення посвідчення інспектора праці та направлення на проведення інспекційного відвідування, відповідач зазначає, що на телефонні дзвінки інспектора праці позивачка свідомо не відповідала та засобами VIBER з особистого номеру телефона інспектора праці на номер телефона ФОП ОСОБА_1, який зазначено в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: НОМЕР_2 була направлена інформація про початок інспекційного відвідування, надане фото посвідчення інспектора праці, направлення на проведення інспекційного відвідування, лист про надання документів від 02 вересня 2020 року № 579 та лист про проведення відвідування від 02 вересня 2020 року № 578.

Також стверджує, що інспекційне відвідування позивачки проведено саме за фактичним місцем здійснення її господарської діяльності (АДРЕСА_1), оскільки зазначена адреса, серед іншого вказана в ліцензії на продаж алкогольних виробів.

У відповіді на відзив позивачка стверджувала, що камера нагрудний реєстратор PATRUL X-06, за допомогою якої було зроблено запис, була придбана у вересні 2020 року, а отже відеозапис від 19 серпня 2020 року не міг бути зроблений за допомогою цієї камери.

Також зазначала, що вручення направлення на перевірку за допомогою додатку VIBER не передбачено чинним законодавством та наполягає на тому, що не отримувала ані оригінал, ані копію направлення у будь-який спосіб.

VІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Так, у відповідності з положеннями частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначає Порядок № 823.

Заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю, крім заходів з питань виявлення неоформлених трудових відносин, здійснюються відповідно до вимог Закону та з урахуванням пунктів 2-4 цього Порядку (абзац 2 пункту 1 Порядку № 823).

Згідно із абзацами 1, 2 пункту 2 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів. Заходи контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються інспекторами праці виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, дотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад) у формі, визначеній абзацом першим цього пункту.

Інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів рад (далі - органи контролю), посадовими обов`язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - контрольні повноваження) та які пройшли перевірку знань у порядку, визначеному Мінекономіки (пункт 3 Порядку №823).

Отже, як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, інспекційне відвідування є формою заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю.

Підпунктом 3 пункту 5 Порядку № 823 передбачено, що підставами для здійснення інспекційних відвідувань є рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Також пунктом 5 Порядку № 823 передбачено, що інспекційне відвідування або рішення інспектора праці про відвідування роботодавця, передбачене пунктом 28 цього Порядку, підлягає повідомній реєстрації Держпраці чи її територіальним органом до початку їх проведення.

Зміст підпункту 3 пункту 5 Порядку № 823 свідчить, що підставою для здійснення інспекційного відвідування є рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації...із інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством…

Так, наказ № 17/55288 від 02 вересня 2020 року «Про проведення інспекційного відвідування» прийнято відповідачем керуючись пунктами 3,5 Порядку № 823, на підставі службової записки від 20 серпня 2020 року №ВН-8 щодо питання оформлення трудових відносин, інформації ГУ Держпраці у Дніпропетровській області про ДН-55228, за яким інспекційне відвідування внесення до Реєстру інспекційних відвідувань та рішень інспектора праці про відвідування роботодавця.

Відтак, рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації службової записки інспектора праці, яким було проведено інформаційне відвідування ФОП ОСОБА_1 відповідно до пункту 28 Порядку № 823 є підставою для здійснення інспекційного відвідування, яка передбачена підпунктом 3 пункту 5 зазначеного Порядку.

В свою чергу, правова позиція у постанові Верховного Суду від 25 березня 2021 року у справі № 260/768/19, на яку покликається скаржниця, не є подібною, оскільки в межах зазначеної справи судом надана оцінка підставі інспекційного відвідування, яка передбачена підпунктом 5 пункту 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295, а саме за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю.

Згідно із пунктом 8 Порядку № 823 під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред'явити об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об'єкта відвідування (за його наявності).

За змістом пункту 10 Порядку № 823 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право, серед іншого:

під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об'єкта відвідування, в яких використовується наймана праця (підпункт 1);

ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об'єктом відвідування їх копії або витяги (підпункт 2);

наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об'єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення (підпункт 3);

фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки (підпункт 6).

Пунктом 13 Порядку № 823 передбачені права об'єкта відвідування під час проведення інспекційного відвідування.

Верховний Суд звертає увагу, що особливістю проведенні інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин є фіксування по факту осіб, які перебувають у трудових відносинах без належного оформлення з об'єктом щодо якого вживаються заходи державного контролю, а отже керівник об'єкта відвідування або уповноважена ним особам зобов'язані прибути за місцем здійснення своєї господарської діяльності для реалізації своїх прав, передбачених пунктом 13 Порядку № 823 у разі повідомлення про інспекційне відвідування в телефонному режимі або будь-яким іншим способом інспекторами праці або особами, які перебувають у трудових відносинах та безпосередньою виконують свої обов'язки за місцем здійснення підприємницької діяльності такої особи.

За змістом пунктів 16-21, 23 Порядку № 823 за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об'єктом відвідування або уповноваженою ним особою.

Один примірник акта залишається в об'єкта відвідування.

Другий примірник акта залишається в інспектора праці.

Якщо об'єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід'ємною частиною.

Зауваження можуть бути подані об'єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів після дня підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Матеріали, зафіксовані засобами аудіо-, фото- та відеотехніки в ході інспекційних відвідувань, долучаються до акта у паперовому або електронному вигляді на дисках для лазерних систем зчитування, на яких проставляється номер і дата складення акта. Про долучення таких матеріалів робиться відмітка в акті.

Припис є обов'язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об'єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування.

Припис вноситься об'єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.

Відповідачем акт та припис були направлені засобами поштового зв`язку 04 вересня 2020 року та отримані позивачем 09 вересня 2020 року, що підтверджується трекінгом відправлень.

Позивачка отримавши акт, не направила підписаний примірник акту та свої зауваження у разі непогодження з викладеною в акті інформацією.

15 вересня 2020 року відповідачем складено акт № ОМС-ДН55228/3111/АВ/П/ВП про відмову від підпису у зв`язку з неповерненням станом на 15 вересня 2020 року підписаного примірнику акту та припису.

Також позивачка належним чином проінформована про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю повідомленням від 16 вересня 2020 року № 617.

Відтак, як правильно зазначено судами попередніх інстанцій, встановлені у справі фактичні обставини свідчать, що відповідачем вимоги наведених правових норм дотримані.

За позицією судів попередніх інстанцій, з якою погоджується Верховний Суд, доводи позивачки про те що вона не здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , спростовуються наступним.

Під час дослідження доказів, а саме відеозапису від 19 серпня 2020 року, судом першої інстанції встановлено, що під час інформаційного відвідування фізичної особи-підприємця ФОП ОСОБА_1 за адресою ведення господарської діяльності: АДРЕСА_1, два найманих працівники, а саме: продавці - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знаходились за прилавком. Найманий працівник ОСОБА_2 зазначила, що господарську діяльність за даною адресою здійснює фізична особа-підприємець ФОП ОСОБА_1, вона та її колега ОСОБА_3 знаходяться на стажуванні, тому трудового договору вони поки не мають.

Під час дослідження доказів, а саме відеозапису інспекційного відвідування, судом першої інстанції встановлено, що під час інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 за адресою ведення господарської діяльності: АДРЕСА_1, три найманих працівники, а саме: молода жінка ОСОБА_2 03.09.2020 року з 09 год. 40 хв. по 10 год. 50 хв. та з 13 год. 00 хв. по 13 год. 10 хв. здійснювала продаж товару через прилавок у приміщенні магазину, будь-які пояснення щодо офіційного оформлення трудових відносин з ФОП ОСОБА_1 надавати категорично відмовилась. Другий найманий працівник молода жінка, яка 03.09.2020 року з 09 год. 40 хв. по 10 год. 50 хв. та з 13 год. 00 хв. по 13 год. 10 хв., здійснювала продаж алкогольних напоїв на розлив та продаж кави через бокове вікно приміщення магазину, будь-які пояснення щодо офіційного оформлення трудових відносин з ФОП ОСОБА_1 надавати категорично відмовилась. Третій найманий працівник, літня жінка, яка представилася ОСОБА_4, 03.09.2020 року з 09 год. 40 хв. по 10 год. 50 хв. та з 13 год. 00 хв. по 13 год. 10 хв. в робочому халаті виконувала роботу прибиральниці, підмітала прибудинкову територію магазину, сходи. На запитання інспектора праці, ОСОБА_4 пояснила, що допомагає ФОП ОСОБА_1 прибирати сміття біля магазину та офіційного оформлення працевлаштування не потребує, оскільки знаходиться на пенсії. ФОП ОСОБА_1 була відсутня під час перевірки та на телефонні дзвінки не відповіла. 03.09.2020 року з 09 год. 40 хв. по 10 год. 50 хв. та з 13 год. 00 хв. по 13 год. 10 хв. під час проведення інспекційного відвідування до приміщення магазину з`явився молодий чоловік, якого запросила до магазину за допомогою телефонного дзвінка найманий працівник ОСОБА_2 та назвала його ОСОБА_5. Будь-яких документів, які підтверджують йогу особу або свідчать про його вид діяльності ним не надано. Крім того, останній заявив, що він є власником даного приміщення, проте підтверджуючих документів під час інспекційного відвідування не надав. Вів себе грубо та висловлювався у грубій формі в бік інспектора праці під час інспектування.

На виконання вимог ухвали суду Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області надана інформації про отримання ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) ліцензії на продаж алкогольних виробів № 1905843 терміном дії з 19.11.2019 року по 19.11.2020 року за адресою: АДРЕСА_1.

Також під час дослідження відеозапису інформаційного відвідування від 19 серпня 2020 року та інспекційного відвідування, яке проводилось з 03 вересня 2020 року по 04 вересня 2020 року, судом встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 здійснюється продаж алкогольних та тютюнових виробів.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Так, зазначаючи, що інспекційне відвідування проводилося відповідачем не за адресою господарської діяльності позивачки, ФОП ОСОБА_1 не надає жодних правовстановлюючих документів на таке приміщення.

За такого правового регулювання та встановлених обставин, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що позивачкою не надано суду доказів, які б спростували факт нездійснення підприємницької діяльності позивачем за адресою: АДРЕСА_1.

Вирішуючи питання щодо наявності порушення трудового законодавства з боку позивачки, суд зазначає наступне.

Пунктом 2 частини 5 статті 50 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що роботодавцям заборонено застосовувати працю громадян без належного оформлення трудових відносин, вчиняти дії, спрямовані на приховування трудових відносин.

Відповідно до статті 21 КЗпП України трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома роботодавця.

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З аналізу наведених норм вбачається, що допущення працівника до роботи можливе за наявності укладеного трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та подання повідомлення про прийняття працівника на роботу до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.

Судами попередніх інстанцій встановлено та відеозаписом підтверджено, що позивачка допустила вищезазначених найманих працівників до виконання ними роботи без офіційно укладених належним чином трудових договорів, чим порушено вимоги частини 3 статті 24 КЗпП України.

Доказів належного оформлення трудових відносин, відповідно до норм чинного законодавства, позивачкою під час проведення відвідування та під час розгляду справи у суді надано не було.

Верховний Суд критично оцінює доводи позивачки про те, що зазначені в акті та постанові про накладення штрафу особи їй невідомі (не встановлено їх особу та не відібрані пояснення), оскільки допуск зазначених найманих працівників до виконання ними роботи підтверджується відеозаписом інспекційного відвідування та довідкою про проведення інформаційного відвідування ФОП ОСОБА_1 від 19 серпня 2020 року, в якій зафіксовані обставини підтверджується підписами двох продавців ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Також докази закупівлі міні боді камер (нагрудний відеореєстратор Patrul Х-06) у вересні 2020 року, надано відповідачем на підтвердження належного фіксування інспекційного відвідування у вересні 2020 року, за наслідками якого прийнято оскаржувану постанову, а не відвідування відповідно до вимог пункту 28 Порядку № 823 від 19 серпня 2020 року.

Відповідно до положень статті 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження (частина 2 статті 265 КЗпП).

За такого правового регулювання та встановлених обставин, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що під час розгляду справи позивачем не спростовано виявлених порушень, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування припису від 04 вересня 2020 року № ОМС-ДН55228/3111/АВ/П та постанови від 22 вересня 2020 року №ОМС- ДН55228/3111/АВ/П/ВП/ТД-ФС про накладення штрафу в сумі 150 000 грн.

Що стосується вимог позивача про визнання протиправним та скасування акту інспекційного відвідування від 04 вересня 2020 року №ОМС-ДН55228/3111/АВ, Верховний Суд вже неодноразово викладавав правову позицію з зазначеного питання.

У постанові Верховного Суду від 22 квітня 2019 року у справа № 806/2143/18 викладено таку правову позицію:

«Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

За приписами пункту 19 частини першої статті 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Як обґрунтовано зазначає суд першої інстанції, акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених порушень законодавства, не є рішенням суб'єкт владних повноважень, який безпосередньо породжує правові наслідків для суб'єктів відповідних правовідносин і носить обов'язковий характер. Натомість акт перевірки є тільки службовим документом, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб'єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства та його дотримання. Висновки, викладені у акті, не породжують обов'язкових юридичних наслідків. Зафіксовані у акті факти можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень суб'єкта владних повноважень, в основу яких покладені зазначені в ньому висновки. Тобто, акт є лише носієм доказової інформації.

Водночас, обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер».

Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 816/1155/16.

Отже, для позивачки правове значення та певні наслідки має саме рішення, прийняте відповідачем на підставі акту перевірки, в зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення вимог в частині визнання протиправним та скасування акту інспекційного відвідування від 04 вересня 2020 року № ОМС-ДН55228/3111/АВ.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Доводи касаційної скарги не містять належних та об'єктивно обумовлених міркувань, які б спростовували наведені висновки судів першої та апеляційної інстанцій, фактично зводяться до переоцінки доказів, та є аналогічними тим, які зазначені у позові та в апеляційній скарзі. Проте таким доводам, з огляду на вищенаведені висновки, судами попередніх інстанцій надано належну правову оцінку з дотриманням норм матеріального права.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд при прийнятті рішення враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

За приписами частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій у справі.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року у справі № 160/12640/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: С.М. Чиркін

В.М. Кравчук

О.П. Стародуб