Справа № 300/1617/21
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2022-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 травня 2022 року

Київ

справа №300/1617/21

адміністративне провадження №К/990/3169/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Гімона М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Усенко Є.А., Яковенка М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справу №300/1617/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трак Сота» до Галицької митниці Держмитслужби, правонаступником якої є Івано-Франківська митниця, утворена як відокремлений підрозділ Державної митної служби України, про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару, скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Івано-Франківської митниці, утвореної як відокремлений підрозділ Державної митної служби України, на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 січня 2022 року (головуючий суддя - Бруновська Н.М., судді: Матковська З.М., Хобор Р.Б.),-

ВСТАНОВИВ:

Івано-Франківський окружний адміністративний суд рішенням від 15 червня 2021 року позов задовольнив. Визнав протиправними та скасував картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209270/2021/00175 та рішення про коригування митної вартості №UA209000/2021/100015/2 від 16 березня 2021 року. Повний текст судового рішення складено 22 червня 2021 року (том 1 а.с.187-200).

Копія рішення суду першої інстанції була отримана Галицькою митницею Держмитслужби, правонаступником якої є Івано-Франківська митниця, утворена як відокремлений підрозділ Державної митної служби України (далі - відповідач, Митниця) 27 липня 2021 року (том 1 а.с.248).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, 25 серпня 2021 року Митниця подала апеляційну скаргу (том 2 а.с.2-13).

Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 30 вересня 2021 року залишив апеляційну скаргу без руху та надав скаржнику строк тривалістю десять днів з моменту отримання копії ухвали для надання документа про сплату судового збору та документів на підтвердження повноважень на подання апеляційної скарги (том 2 а.с.17-18).

Копія вказаної ухвали була отримана відповідачем 07 жовтня 2021 року (том 2 а.с.23).

11 жовтня 2021 року до апеляційного суду надійшло клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, яке вмотивовано тим, що Івано-Франківська митниця запрацювала лише з 01 липня 2021 року, через що їй було виділено лише частково кошти на сплату судового збору, які вже було витрачено на сплату судового збору по іншим справам. Апелянт долучив до клопотання виписку, згідно з якою станом на 01 жовтня 2021 року кошти для сплати судового збору за КЕКВ 2800 відсутні. Щодо підтвердження повноважень на подання апеляційної скарги скаржник зазначив, що станом на час її подання в.о. керівника Івано-Франківської митниці був ОСОБА_1 та відповідно його дані були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Водночас, з 10 вересня 2021 року на посаду начальника Івано-Франківської митниці було призначено ОСОБА_2 Повноваження здійснювались відповідно до Положення про Івано-Франківську митницю, затвердженого наказом Державної митної служби України №489 від 29 жовтня 2020 року. (том 2 а.с.37-39).

Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 27 жовтня 2021 року апеляційну скаргу повернув скаржнику з огляду на неусунення недоліків апеляційної скарги.

Вказана ухвала вмотивована тим, що з наказу Державної митної служби України від 30 червня 2021 року №472 «Про початок здійснення митницями як відокремленими підрозділами Державної митної служби України покладених на них функцій і повноважень з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань митної справи» слідує з 01 липня 2021 року розпочато діяльність митницями як відокремленими підрозділами Державної митної служби України, проте доказів правонаступництва не надано (том 2 а.с.51-52).

04 листопада 2021 року Митниця (за підписом начальника Кузніка Андрія) повторно направила апеляційну скаргу на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року до апеляційного суду. Скаржник також просив поновити строк на апеляційне оскарження, вказуючи, що первинна апеляційна скарга була подана у межах встановленого законом строку. Зауважив, що з повторною апеляційною скаргою звертається невідкладно після отримання копію ухвали про повернення первинної поданої скарги. Наголошував, що строк на апеляційне оскарження пропущено не у зв`язку з бездіяльністю митного органу, а через відсутність коштів для сплати судового збору. Також апелянт повідомив суд про обставини реорганізації Галицької митниці Держмитслужби, в процесі чого утворено Івано-Франківську митницю, як відокремлений підрозділ Державної митної служби України, яка є правонаступником відповідача у справі згідно з приписами статті 52 КАС України. З 30 жовтня 2020 року Галицька митниця Держмитслужби перебуває в процесі припинення (том 2 а.с.61-73). Вказана апеляційна скарга зареєстрована у суді апеляційної інстанції 11 листопада 2021 року згідно з відомостями штампу вхідної кореспонденції

24 листопада 2021 року Митниця направила до суду апеляційної інстанції аналогічну до направленої 04 листопада 2021 року апеляційну скаргу, але за підписом начальника Пересунька Святослава. Крім того, до цієї апеляційної скарги було долучено копію платіжного доручення від 18 листопада 2021 року №133 про сплату судового збору в розмірі 4540 грн (том 2 а.с.78-92). Вказана апеляційна скарга зареєстрована у суді апеляційної інстанції 30 листопада 2021 року згідно з відомостями штампу вхідної кореспонденції

Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 13 грудня 2021 року визнав неповажними причини пропуску Митницею строку на апеляційне оскарження та залишив апеляційну скаргу без руху з наданням строку для усунення недоліків тривалістю десять днів з моменту отримання копії зазначеної ухвали для надання заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із наведенням інших поважних причин його пропуску та документа про сплату судового збору (том 2 а.с.94-97).

Вказана ухвала вмотивована тим, що апелянт не наводить жодних доводів щодо об`єктивних перешкод, які зумовили звернення до суду з апеляційною скаргою лише 11 листопада 2021 року. При цьому суд зазначив, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які об`єктивно є непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджується належними доказами. Крім того, суд апеляційної інстанції вказав, що також не відповідає вимогам статті 296 КАС України, оскільки не сплачено судовий збір. Такий недолік має бути усунуто шляхом надання документа про сплату судового збору в розмірі 6810 грн.

Копія ухвали про залишення вдруге поданої апеляційної скарги без руху була направлена на електронну пошту Митниці 14 грудня 2021 року (том 2 а.с.102).

24 грудня 2021 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, до якого також долучено платіжне доручення від 16 грудня 2021 року №196 про сплату судового збору в розмірі 2270 грн. Апелянт зазначив, що вперше подана апеляційна скарга була подана в межах строку, встановленого статтею 295 КАС України, проте була повернута ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2021 року. Вже 04 листопада 2021 року до суду апеляційної інстанції повторно було направлено апеляційну скаргу. З огляду на відсутність в Електронному кабінеті та в Єдиному державному реєстрі судових рішень інформації щодо прийняття апеляційної скарги 24 листопада 2021 року апелянт повторно направив до суду апеляційної інстанції, до якої долучив документ про сплату судового збору у розмірі 4540 грн. Оскільки в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху від 13 грудня 2021 року суд вказав про необхідність сплати судового збору в розмірі 6810 грн, апелянт здійснив відповідну доплату в розмірі 2270 грн. Вказане у сукупності, на думку апелянта, свідчило про вжиття ним усіх заходів для оскарження рішення суду першої інстанції без зволікань та у найкоротший строк (том 2 а.с.103-109).

Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 05 січня 2022 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Івано-Франківської митниці на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року (том 2 а.с.113-118).

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виходив з того, що повернення вперше податної апеляційної скарги відбулось 27 жовтня 2021 року, а повторно з апеляційною скаргою апелянт звернувся лише 11 листопада 2021 року. За позицією апеляційного суду, відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не можуть впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку. Суд зазначив, що апелянтом не надано доказів наявності у нього в цей період кошторису, проєкту кошторису, тимчасового індивідуального кошторису або тимчасового розпису бюджету, які б свідчили про здійснення апелянтом видатків бюджету, передбачених для сплати судового збору. Крім того, апелянт не скористався правом на здійснення розподілу в межах бюджетних асигнувань з метою забезпечення сплати судового збору. Обставини звернення апелянта з первинною апеляційною скаргою у строк, встановлений КАС України, не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не надає такій особі права у будь-який необмежений після спливу строку апеляційного оскарження час реалізовувати своє право на апеляційне оскарження. Ці висновки відповідають висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 15 травня 2019 року у справі №825/1378/17, від 08 листопада 2019 року у справі № 813/258/17, від 21 листопада 2021 року у справі №804/320/18, від 28 квітня 2021 року у справі №640/3393/19.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, Митниця подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження та направити справу для продовження розгляду до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

В обґрунтування вимог касаційної скарги зазначено, що первинна апеляційна скарга була подана скаржником з дотриманням строків, встановлених статтею 295 КАС України. Суд апеляційної інстанції повернув її скаржнику 27 жовтня 2021 року. З повторною апеляційною скаргою Митниця звернулась до суду апеляційної інстанції невідкладно - 04 листопада 2021 року. Через відсутність відомостей про прийняття вказаної скарги до провадження скаржник 23 листопада 2021 року направив до апеляційного суду повторно апеляційну скаргу, долучивши до неї документ про сплату судового збору. Скаржник звертає увагу, що з 30 жовтня 2020 року Галицька митниця Держмитслужби перебуває в процесі припинення. При цьому ухвала Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2021 року про повернення апеляційної скарги початково була скерована судом до Галицької митниці Держмитслужби і тільки згодом - до Івано-Франківської Митниці, утвореної як відокремлений підрозділ Державної митної служби України. Скаржник вважає, що апеляційний суд не врахував вказаних обставин та часу, необхідного на отримання ухвали про повернення апеляційної скарги. Митниця наводить посилання на постанови від 21 березня 2019 року (справа №813/713/18), від 18 червня 2020 року (справа №826/13606/16), від 02 грудня 2021 року (справа №300/1596/19), в яких Верховний Суд визнав помилковим висновок суду апеляційної інстанції про неповажність наведених апелянтом причин пропуску строку на апеляційне оскарження. Такі причини є аналогічними до обставин цієї справи.

Відповідно до ухвали Верховного Суду від 24 лютого 2022 року касаційне провадження у справі відкрито з метою перевірки доводів касаційної скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відзив на касаційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає здійсненню касаційного перегляду судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 341 КАС України (в редакції, чинній з 8 лютого 2020 року) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Вимоги до форми і змісту апеляційної скарги передбачені у статті 296 КАС України, пунктом 1 частини п`ятої якої передбачено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Механізм реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення врегульовано Главою першою Розділу ІІІ КАС України.

Так, частиною першою статті 295 КАС України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частина восьма статті 169 КАС України).

Пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки (частина друга статті 299 КАС України).

Таким чином, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою після закінчення строків, установлених статтею 295 КАС України, та якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Частинами першою та другою статті 44 КАС України передбачено, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

Наведеною процесуальною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження, а також належного оформлення апеляційної скарги. Для цього особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Згідно з частиною першою статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому норми Кодексу адміністративного судочинства України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з врахуванням обставин у справі.

Отже, процесуальний строк звернення до суду покликаний забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору. Вирішуючи питання про поновлення процесуального строку, зокрема на апеляційне оскарження, суди повинні надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск строку.

На думку колегії суддів, сам по собі факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку, тому при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду, яким чином діяла ця особа протягом зазначеного часу. Суди мають враховувати, чи вчинялись особою, яка має намір подати апеляційну скаргу, усіх можливих та залежних від неї дій у розумні строки, без невиправданих зволікань з метою виконання процесуального обов`язку щодо дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень.

Аналогічна правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду від 19 червня 2020 року (справа № 280/4682/19), від 18 червня 2020 року (справа № 400/524/19), від 17 червня 2020 року (справа № 280/4951/19) тощо.

З матеріалів справи слідує, що повернення вперше поданої апеляційної скарги було зумовлене невиконанням вимог ухвали суду від 30 вересня 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху в частині сплати судового збору та надання доказів правонаступництва. Після отримання вказаної ухвали апеляційного суду Митниця подавала клопотання про продовження строку на усунення недоліків. Водночас, в ухвалі від 27 жовтня 2021 року про повернення апеляційної скарги не викладено мотивів щодо неможливості надання апелянту додаткового строку для усунення недоліків апеляційної скарги як в частині сплати судового збору, так і надання тих документів, які б, на думку суду, могли належним чином підтвердити те, що Івано-Франківська митниця, утворена як відокремлений підрозділ Державної митної служби України, є правонаступником Галицької митниці Держмитслужби.

Звертаючись повторно з апеляційною скаргою, Митниця долучила до неї, окрім клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, платіжне доручення про сплату судового збору від 18 листопада 2021 року №133. Зі змісту ухвали про залишення повторно поданої апеляційної скарги без руху від 13 грудня 2021 року слідує, що суд апеляційної інстанції цю обставину залишив поза увагою. При цьому на апелянт врахував висновок апеляційного суду щодо належного розміру судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі та своєчасно на виконання вимог ухвали від 13 грудня 2021 року було здійснено відповідно доплату судового збору з наданням платіжного доручення.

Як вбачається з матеріалів справи, вперше відповідач оскаржив в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції в межах строку, визначеного статтею 295 КАС України. Рішення про повернення апеляційної скарги було ухвалене 27 жовтня 2021 року. Як під час залишення апеляційної скарги без руху, так і відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що апеляційна скарга була подана до суду апеляційної інстанції повторно лише 11 листопада 2021 року відповідно до відомостей штампу вхідної кореспонденції апеляційного суду. Разом з тим, з матеріалів адміністративної справи слідує, що згідно із штемпелем на конверті апеляційна скарга вдруге була направлена Митницею до суду апеляційної інстанції саме 04 листопада 2021 року, тобто через сім днів після прийняття ухвали про повернення апеляційної скарги (том 2 а.с.73).

При цьому матеріали справи не містять даних, а суд апеляційної інстанції не встановив точну дату отримання Митницею копії ухвали про повернення первинної апеляційної скарги. Крім того, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції залишив поза увагою та не надав відповідної правової оцінки при встановленні поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження доводам Митниці, що копія зазначеної ухвали спочатку була направлена тільки до Галицької Держмитслужби, а вже потім - до Івано-Франківської митниці, утвореної як відокремлений підрозділ Державної митної служби України.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що сукупність установлених у цій справі обставин свідчить, що в даному випадку апелянт не допустив тривалого зволікання з поданням другої апеляційної скарги. При цьому пропуск строку на апеляційне оскарження був незначним і перегляд судового рішення суду першої інстанції не порушив би принципу res judicata.

Окрім того, матеріали справи свідчать, що недоліки вперше поданої апеляційної скарги щодо несплати судового збору було усунуто Митницею при поданні апеляційної скарги повторно. Водночас, суд апеляційної інстанції залишив поза увагою доводи апелянта про усунення обставин, з огляду на які була повернута перша апеляційна скарга, а саме сплату судового збору.

Враховуючи повторне подання відповідачем апеляційної скарги у стислі строки після отримання ухвали про повернення вперше поданої апеляційної скарги, усунення виявлених недоліків апеляційної скарги, добросовісну процесуальну поведінку відповідача, а також враховуючи обов`язок суду сприяти учасникам справи у реалізації їх процесуальних прав з додержанням принципу розумності та пропорційності, висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій конкретній справі не можна вважати таким, що прийнятий із додержанням балансу між метою забезпеченням належної процесуальної поведінки сторони та забезпеченням її права на апеляційне оскарження судового рішення.

Вказані обставини у сукупності та докази на їх підтвердження свідчать, що в даному конкретному випадку в діях апелянта не вбачається ознак невиправданої бездіяльності чи зловживання процесуальними правами та обов`язками.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження підлягає скасуванню, оскільки судом порушено норми процесуального права, а також принцип рівності сторін, допущено надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, наслідком чого стало порушення права скаржника на судовий захист.

Відповідно до частин першої і четвертої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Враховуючи, що порушення норм процесуального права допущено судом апеляційної інстанції, справа підлягає направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 345, 353, 355, 356 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Івано-Франківської митниці, утвореної як відокремлений підрозділ Державної митної служби України, задовольнити.

Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 січня 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі №300/1617/21 скасувати.

Справу №300/1617/21 направити до Восьмого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

СуддіМ.М. Гімон Є.А. Усенко М.М. Яковенко