Справа № 340/7451/21
Суддя: Г.П. Казанчук
Дата ухвалення: 2022-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/7451/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Казанчук Г.П, розглядаючи у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в подальшому уточненій (а.с.82-86), в якій просить:

- визнати протиправною дію відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мала місце 12.08.2021 року;

- зобов`язати відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 щодо проведення перерахунку пенсії та провести перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 взявши до уваги інший період заробітної плати, а саме з січня 1984 року по грудень місяць 1988 року та провести оптимізацію коефіцієнта заробітної плати, виключивши з розрахунку період страхового стажу з липня місяця 2000 року по 2014 рік включно та прийняти за її наслідками відповідне рішення, починаючи з часу призначення пенсії, тобто з 06.08.2014 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що він з 06.08.2014 року отримує пенсію за віком. В серпні 2021 року звернувся до відповідача із заявою в якій просив провести перерахунок пенсії, виключивши із розрахунку страхового стажу період роботи з 01.07.2000 року по 30.06.2014 року. Натомість у відповідь отримав відмову пенсійного органу щодо такого перерахунку пенсії. Не погоджуючись із такою відмовою відповідача провести йому перерахунок пенсії, він вимушений звернутись до суду.

Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог позивача. Так, зокрема, зазначив, що у зверненні позивача від 02.08.2021 року вимога в проведенні перерахунку пенсії відсутня, а відтак його посилання в позові на судову практику викладену в постанові Верховного Суду від 27.11.2019 року по справі №748/696/17 є недоречним, так як в діях головного управління не було жодного формалізму, а навпаки був наданий детальний розрахунок пенсії з поясненням.

Позивач подав відповідь на відзив відповідача та зазначив, що з доводами відповідача не погоджується, зазначає, що доводів позовної заяви відзив не спростовує. Просить суду задовольнити його позов в повному обсязі.

У відповідності до частини 3 статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив. Вказані положення КАС України також були роз`яснені позивачу ухвалою суду від 30.11.2021 року.

Враховуючи предмет спору у даній справі, подання відповіді на позовну заяву не передбачено чинними нормами процесуального законодавства.

Рух справи:

Ухвалою судді від 23.10.2021 року позовну заяву залишено без руху із встановленням строку для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді від 30.11.2021 року позовну заяву позивача прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) (а.с.27), сторонам встановлено порядок та строки для виконання процесуальних дій.

У період з 06.12.2021 року по 24.12.2021 року включно суддя Казанчук Г.П. перебувала у відпустці, у період з 24.01.2022 року по 28.01.2022 року включно на лікарняному.

Дослідивши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі позивач) отримує пенсію за віком призначену за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" з06.08.2014 року.

Позивач 02.08.2021 року звернувся до відповідача із письмовою заявою (а.с.10, 87). в якій просив надати йому роз`яснення щодо процедури призначення пенсії за віком, яка призначалась у серпні 2014 року, за який період бралась заробітна плата для нарахування пенсії.

За результатом розгляду заяви позивача головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області надано лист-відповідь від 12.08.2021 року за вих. №5532-6128/Я-02/8-1100/21, в якому відповідач роз`яснив ОСОБА_1 виходячи із якого страхового стажу йому здійснено обчислення пенсії, який його коефіцієнт страхового стажу, за який період взято заробітну плату, який розмір пенсійної виплати був з 06.08.2014 року, який основний розмір пенсії, доплати, коли і на підставі яких норм здійснювався перерахунок пенсії, тощо (а.с.39).

Відповідь аналогічного змісту відповідачем було надано й на адвокатський запит представника позивача (а.с.7).

Позивач, не погоджуючись із дією відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку йому пенсії за віком, яка мала місце 12.08.2021 року, звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи адміністративну справу, виходячи із заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до частини 1 статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у частині 1 статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Предметом доказування відповідно до частини 2 статті 73 КАС України є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна особа згідно з частиною 1 статті 5 КАС України має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Вищенаведені норми вказують на те, що предметом позову можуть бути рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, які вчинені стосовно особи, яка вважає, що таким рішенням, дією чи бездіяльність порушені її права.

Завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в своєму Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

В цілому, гарантоване статтею 55 Конституції України право на захист можливе лише у разі його порушення, тому логічною вимогою при захисті такого права є обґрунтування такого порушення.

Аналогічну ідею закріплено Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Стаття 13 Конвенції під назвою "Право на ефективний засіб юридичного захисту" проголошує: "Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження".

Це означає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Суд зазначає, що таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи позивача з боку відповідача, яка стверджує про їх порушення.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/4406/16 та постанові Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 1340/4630/18.

Дослідивши подану позивачем заяву від 02.08.2021 року (а.с.40), суд вбачає, що остання за своїм змістом не є заявою про перерахунок пенсії. У вказаній заяві позивач просив надати йому роз`яснення щодо процедури призначення пенсії за віком, яка призначалась у серпні 2014 року, за який період бралась заробітна плата для нарахування пенсії. Вимога про перерахунок пенсії позивача у заяві від 02.08.2021 року відсутня.

Відповідач, листом від 12.08.2021 року за вих. №5532-6128/Я-02/8-1100/21 надав таке роз`яснення (а.с.39).

Таким чином, вимога позивача про визнання протиправною дію відповідача, що полягала у відмові йому у проведенні перерахунку пенсі за віком та, яка мала місце 12.08.2021 року, є безпідставною, оскільки ОСОБА_1 до пенсійного органу не було подано заяви про перерахунок пенсії.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідач розглянув заяву позивача від 02.08.2021 року в межа вимог заявлених самим позивачем у ній. Натомість вимоги (прохання) позивача стосувались виключно надання роз`яснення, а не проведення перерахунку пенсії, як зазначає позивач.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (абзац 2 частина 2 статті 77 КАС України).

Суд згідно з статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На час розгляду справи суду не надано жодних належних та допустимих доказів прийняття відповідачем рішення, вчинення дій чи допущення бездіяльності, які порушили права позивача.

Суд звертає увагу, що з`ясування питання порушених прав, свобод чи інтересів позивачки передує розгляду питання щодо правомірності (законності) рішення, дій чи бездіяльності, які оскаржуються.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював необхідність ефективного захисту прав заявників. Наприклад, у п. 75 рішення від 05.04.2005 у справі "Афанасьєв проти України" (заява №38722/02) ЄСПЛ зазначає, що засіб захисту, який вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним", як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9).

Відповідач, у відзиві наголошував на тому, що до пенсійного органу не надходила заява позивача про перерахунок пенсії, а тому суд дійшов висновку про відсутність правового спору стосовно перерахунку пенсії позивача.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи, наведених норм чинного законодавства та обраного позивачем способу захисту суд дійшов висновку про подання позову передчасно оскільки відсутнє порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Враховуючи, що спір вирішено не на користь позивача, підстави для присудження йому судового збору, сплаченого при зверненні до суду, відсутні.

Керуючись ст.ст.77-79, 90, 132, 134, 139, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградської області (вул. Соборна,7а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. Казанчук