Справа № 320/13635/21
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2022-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2022 року Київ № 320/13635/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Шевченко А.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Міксджет Україна» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Міксджет Україна» (далі - позивач) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач), в якому позивач просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 29.12.2020 № 196070410 та від 29.12.2020 № 196050410.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач безпідставно виніс податкові повідомлення-рішення, оскільки порушень вимог податкового законодавства позивачем вчинено не було. Позивач стверджує, що після проведення камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за вересень 2020 року, було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість, який зареєстровано контролюючим органом 24.03.2021.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.11.2021 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання.

07.12.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав, заперечував проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи наступним. За результатами проведення камеральної перевірки складено акт перевірки від 19.11.2020 та встановлено порушення пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов`язань з ПДВ за вересень 2020 року на суму 350934 грн. зменшується сума, що підлягала зарахуванню до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму ПДВ 141952 грн. та порушення пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України на момент подання податкової декларації (рядок 19-рядок 19.1), яка зараховуються у зменшення суми податкового боргу з ПДВ (рядок 20.1), в сумі 48363 грн.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Підприємством ТОВ «Міксджет Україна» (податковий номер 43438349) за вересень 2020 року задекларовано податкові зобов`язання на суму ПДВ 113917 грн. за даними Єдиного реєстру податкових накладних у вересні 2020 року виписано та зареєстровано податкових накладних на загальну суму ПДВ 493845 грн. (сторінка 2 акта камеральної перевірки).

За результатами камеральної перевірки встановлено розбіжності, що свідчать про невключення до податкових зобов`язань за звітний період вересень 2020 року підприємством податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН на загальну суму ПДВ 493845 грн. та задекларовано суму від`ємного значення у зменшення суми податкового боргу з ПДВ у розмірі 48363 грн., чим порушено пункт 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21.

Перевіркою встановлено порушення пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, що призвело до заниження нарахувань з ПДВ за вересень 2020 року на суму 350934 грн. зменшується сума, що підлягала зарахуванню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму ПДВ 141952 грн. та в порушення пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, що призвело до завищення суми від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України на момент подання податкової декларації (рядок 19-рядок 19.1), яка зараховуються у зменшення суми податкового боргу з ПДВ (рядок 20.1), в сумі 48363 грн.

За результатами перевірки винесено податкове повідомлення-рішення від 29.12.2020 № 196070410, яким збільшено суму, що підлягає платі платником до бюджету у розмірі 350934 грн. і застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 87734 грн. та податкове повідомлення-рішення від 29.12.2020 № 196050410, яким зменшено розмір від`ємного значення ПДВ за вересень 2020 року у розмірі 141952 грн.

Не погоджуючись з правомірністю прийнятих відповідачем податкових повідомлень-рішень, позивач звернувся до суду з позовом про визнання їх протиправними та скасування, з приводу чого суд зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Види документальних перевірок, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів, що проводяться контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, встановлюються Митним кодексом України.

Відповідно до пункту 76.2, пункту 76.3 статті 76 Податкового кодексу України порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Згідно із пунктом 86.2 статті 86 Податкового кодексу України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Отже, камеральна перевірка є окремим самостійним видом перевірок і не належить ні до планових, ні до позапланових.

Відповідно до пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Пунктом 50.2 статті 50 Податкового кодексу України визначено, що платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом.

Отже, пунктом 50.2 статті 50 Податкового кодексу України встановлено обмеження щодо подачі уточнення показників поданої звітності лише у разі проведення документальної планової або позапланової перевірки.

Тому у випадках отримання акта камеральної перевірки щодо певної податкової декларації платник податків не обмежений у праві подати уточнюючий розрахунок до цієї декларації.

Вказане узгоджується також із змістом пунктом 50.3 статті 50 Податкового кодексу України, відповідно до якого у разі якщо платник податків подає уточнюючий розрахунок до податкової декларації, поданої за період, що перевірявся, або не подає уточнюючий розрахунок протягом 20 робочих днів після дати складення довідки про проведення електронної перевірки, якою встановлено порушення податкового законодавства, відповідний контролюючий орган має право на проведення позапланової перевірки платника податків за відповідний період.

Таким чином, після проведення камеральної перевірки і до прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення за наслідками такої перевірки платник має право подавати уточнюючі розрахунки, а контролюючий орган, приймаючи відповідне податкове повідомлення-рішення за наслідками такої камеральної перевірки, повинен встановити дійсний обов`язок платника зі сплати податку з урахуванням даних уточнюючого розрахунку.

Судом встановлено, що у березні 2021 року позивачем був поданий уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за вересень 2020 року, в якій позивач уточнив показники рядків 1.1, 9,10.1, 17, рядки розділу ІІІ «Розрахунки за звітний період» податкової декларації з ПДВ за вересень 2020 року, тобто з пропуском строку 20 робочих днів.

З огляду на вказане, суд робить висновок про законність та обґрунтованість прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, оскільки уточнююча декларація була подана через більше ніж 3 місяці після винесення податкових повідомлень-рішень за наслідками камеральної перевірки.

Враховуючи викладене у сукупності, суд уважає, що відповідач при винесені оскаржуваних податкових повідомлень-рішень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно та своєчасно, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення є такими, що не підлягають скасуванню.

На переконання суду, питання, які можуть вплинути на результат розгляду цієї справи, судом було розглянуто та надано їм оцінку у повній мірі. Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи спростовані фактичними обставинами справи.

У підсумку, з урахування зазначеного у сукупності, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив із того, що статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено відшкодування позивачу витрат зі сплати судового збору у випадку відмови у позові.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову Товариству з обмеженою відповідальністю «Міксджет Україна» відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Шевченко А.В.