Справа № 500/772/21
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2022-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року

м. Київ

справа № 500/772/21

адміністративне провадження № К/9901/39702/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Тацій Л.В.,

суддів: Бучик А.Ю., Стрелець Т.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.10.2021 (головуючий суддя - Боровицький О.А., судді: Шидловський В.Б. Курко О.П.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 (далі-позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі-відповідач, ГУ ПФУ), в якому позивач просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ щодо неврахування до стажу роботи судді, що дає право на відставку і визначення розміру грошового утримання 6 років 9 місяців 12 днів, та зобов`язати відповідача зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці період роботи з 06.12.1983 по 24.02.1985 на посаді старшого консультанта, заступника начальника відділу в відділі юстиції Тернопільського облвиконкому, з 21.05.1975 по 24.05.1977 проходження дійсної строкової служби в Радянській армії, а також половину навчання на денній формі юридичного факультету Львівського державного університету імені Івана Франка 2 роки 6 місяців 19 днів, що в загальному становить 6 років 9 місяців і 12 днів і здійснити призначення, перерахунок з 05.01.2021 і виплату без обмежень ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з сукупного стажу роботи 42 роки 7 місяців 27 днів в розмірі 92% грошової винагороди на день звільнення, виходячи з розміру суддівської винагороди 124858,80 грн, та виплатити різницю між виплаченим грошовим утриманням 80% судової винагороди та 92 % судової винагороди.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.0.2021 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнані протиправними дії ГУ ПФУ щодо не зарахування позивачу до стажу роботи судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половини строку навчання на юридичному факультеті Львівського державного університету імені Івана Франка з 25.08.1977 по 28.09.1982, що становить 2 роки 6 місяців 19 днів, та періоду проходження дійсної строкової служби в Радянській армії з 21.05.1975 по 24.05.1977, що становить 2 роки 0 місяців 4 дні.

Зобов`язано ГУ ПФУ зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половину строку навчання на юридичному факультеті Львівського державного університету імені Івана Франка з 25.08.1977 по 28.09.1982, що становить 2 роки 6 місяців 19 днів, та періоду проходження дійсної строкової служби в Радянській армії з 21.05.1975 по 24.05.1977, що становить 2 роки 0 місяців 4 дні.

Зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок призначеного щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , з урахуванням стажу роботи, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до частини 3 статті 142 закону України "Про судоустрій і статус суддів" починаючи з 05.01.2021, з виплатою недоотриманих сум щомісячного грошового утримання.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Встановивши невідповідність апеляційної скарги вимогам статті 296 КАС України, Сьомим апеляційним адміністративним судом відповідно до ухвали від 09.09.2021 залишено апеляційну скаргу ОСОБА_1 без руху. При цьому особі, яка подала апеляційну скаргу, запропоновано в строк протягом 5 днів з моменту отримання ухвали усунути недоліки апеляційної скарги.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.10.2021 апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.07.2021 повернута особі, яка її подала.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги

Не погоджуючись з ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.10.2021, позивач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу від 04.10.2021, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга ОСОБА_1 обґрунтована тим, що у жовтні 2021 року через веб-сайт «Судова влада» випадково дізнався, що ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2021 його апеляційну скаргу залишено без руху та ухвалою від 04.10.2021 - повернуто апеляційну скаргу. Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не отримував, тому був позбавлений можливості у встановлені судом строки усунути недоліки скарги.

Провадження в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного суду від 15.12.2021 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, виходить із такого.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Цьому конституційному положенню кореспондують норми статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

За правилами частини другої статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, установлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно частин першої та другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, установлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Суд апеляційної інстанції, постановляючи ухвалу від 09.09.2021 про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без руху, виходив з того, що позивач не надавдо апеляційної скарги документ, який підтверджує сплату судового збору.

Суд апеляційної інстанції запропонував особі, яка подала апеляційну скаргу, у п`ятиденний строк з моменту отримання ухвали суду виконати вимоги цієї ухвали та усунути виявлені недоліки апеляційної скарги, а саме: надати оригінал документу про сплату судового збору.

Постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що в поданій апеляційній скарзі зазначено номер телефону заявника, а саме: НОМЕР_1 , на який судом була направлена копія ухвали від 09.09.2021, що підтверджується відповідною довідкою про направлення від 09.09.2021. Суд також в оскаржуваному рішенні зазначив про відсутність фінансування на послуги поштового зв`язку, через що вся судова кореспонденція (повістки, повідомлення, копії документів, судові рішення тощо) надсилаються судом лише за допомогою електронних засобів зв`язку.

Колегія суддів вважає висновок суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги передчасним з огляду на таке.

Відповідно до частини п`ятої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Згідно частини 11 цієї ж статті у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, яка в силу положень частини другої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає застосуванню до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Тобто, апеляційна скарга повертається з підстав, передбачених частиною другою статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, при настанні двох взаємопов`язаних умов: 1) не усунення недоліків, на які вказав суд; 2) закінчення встановленого судом строку для усунення недоліків скарги.

Зі змісту ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 204.10.2021 вбачається, що копія ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху направлена на телефон, зазначений позивачем.

Проте, колегія суддів зазначає, що такий спосіб направлення копії судового рішення -направлення на номер телефону, нормами КАС України не передбачений.

Іншого способу направлення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху позивачу матеріали справи не містять.

Таким чином, відомості щодо отримання позивачем копії ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у апеляційного суду були відсутні.

До того ж, суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу, вказав про факт надіслання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, однак не дослідив факт отримання/неотримання копії ухвали.

Безпідставним є також посилання суду апеляційної інстанції на те, що при зверненні до суду з апеляційною скаргою заявник реалізує своє право, а не обов`язок та є найбільш зацікавленою особою щодо відстеження руху даної справи.

Верховний Суд вважає за потрібне зазначити, що апеляційне оскарження дійсно є правом, у даному випадку, позивача, але направлення у передбачений чинним процесуальним законодавством спосіб, копії рішення є обов`язком суду. Тим більше, застосування наслідків не усунення недоліків у встановлений судом строк, передбачає в першу чергу наявність відомостей про дату вручення судового рішення, з якої відраховується початок строку на усунення недоліків. За відсутності таких відомостей, вирішення питання про повернення апеляційної скарги є передчасним.

Суд звертає увагу на те, що на час прийняття оскаржуваної ухвали суд апеляційної інстанції достовірно не пересвідчився в отриманні заявником копії ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду про залишення апеляційної скарги без руху.

Отже, суд апеляційної інстанції постановив ухвалу про повернення апеляційної скарги з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим це рішення підлягає скасуванню із передачею справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Пунктом 2 частини першої статті 349 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Відповідно до частини першої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Враховуючи зазначене, касаційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.10.2021- скасуванню із направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.10.2021 скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя- доповідач: Л.В. Тацій

Судді: А.Ю. Бучик

Т.Г. Стрелець