Справа № 280/5441/21
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2022-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2022 року м. Дніпросправа № 280/5441/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року (суддя Татаринов Д.В.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовський світанок» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Азовський світанок» звернулось з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року позов задоволено.

Суд вирішив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12 березня 2021 року № 9.

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, не враховано відсутність документального підтвердження здійснення підприємством господарської діяльності у період з 01.11.2020 по 30.11.2020 та використання придбаних активів, ТМЦ, послуг у господарській діяльності.

Представник позивача направив клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи вимоги статей 311 та 313 КАС України, колегія суддів вирішила розглянути справу в порядку письмового провадження.

Як було встановлено судом першої інстанції, на підставі направлень від 19 січня 2021 року №284, №283 виданих Головним управлінням ДПС у Запорізькій області та наказу Головного управління ДПС у Запорізькій області від 18 січня 2021 року №211-п «Про проведення відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 та пункту 200.11 статті 200 Податкового кодексу України документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Азовський світанок», виданого на підставі підпункту 191.1.6 пункту 191 статті 19 підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 та пункту 200.11 статті 200 Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Азовський світанок» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки.

За результатами перевірки складено акт №924/08-01-07-19/43052570 від 08 лютого 2021 року.

У Акті перевірки зазначено наступні висновки:

- підпункту 14.1.36, підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14, абзацу «г» пункту 198.5 статті 198 пункту 200.1, пункту 200.4 статті 200 ПК України, завищено від`ємне значення з ПДВ за листопад 2020 року, що зараховується до складу наступного звітного періоду (р.21), на суму 86 388 грн.;

- пункту 201.1, пункту 201.10 статті 201 ПК України, в результаті чого підприємством не зареєстровано податкові накладні за листопад 2020 на суму ПДВ 86 388 грн.

На підставі акту перевірки Головним управління ДПС у Запорізькій області прийняте податкове повідомлення-рішення від 12 березня 2021 року № 9, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, на 86 388 грн.

Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність податкового повідомлення-рішення не було доведено.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

ПК України надає визначення розумної економічної причини (ділової мети), як причини, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності. Економічний ефект, зокрема, але не виключно, передбачає приріст (збереження) активів платника податків та/або їх вартості, а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому (підпункт 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-XIV:

- господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства;

- первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію;

- економічна вигода - потенційна можливість отримання підприємством грошових коштів від використання активів.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону №996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до абзацу 1 підпункту 198.2 пункту 198 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.5 статті 198 ПК України передбачено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Пунктом 200.1 статті 200 ПК України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі фактичного вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. При цьому, у випадку отримання товарів/послуг, які використовуються в операціях, що не є господарською діяльністю платника податків, такий платник податків зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти і зареєструвати в ЄРПН зведену податкову накладну.

Як було встановлено судом першої інстанції, 16 грудня 2020 року позивачем подано до Головного управління ДПС у Запорізькій області декларацію з податку на додану вартість за листопад 2020 року, уточнену шляхом подання 20 січня 2021 року уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок та уточнену шляхом подання 25 січня 2021 року у уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, із зазначенням суми податку на додану вартість: у рядку 9 «Усього податкових зобов`язань»: 0 грн; у рядку 17 «Усього податкового кредиту»: 493 602 грн; у рядку 19 «Від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточно звітного (податкового) періоду»: 493 602 грн; у рядку 20 «Сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.З статті 2001 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, яка:»: 493 602 грн: зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду: 493 602 грн (рядок 20.3); у рядку 21 «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду»: 493 602 грн.

Показник рядка 17 декларації з податку на додану вартість за листопад 2020 року у сумі 493 602 грн сформований позивачем із урахуванням: суми від`ємного значення з ПДВ, задекларованого ТОВ «Азовський світанок» у попередніх звітних періодах, а саме задекларованого у жовтні 2020 року у сумі 164 067 грн; суми ПДВ з операцій з придбання ТОВ «Азовський світанок» товарів, послуг, необоротних активів на митній території України у листопаді 2020 року у сумі 329 535 грн.

Як вбачається з описової частини акту перевірки, встановлені порушення є наслідком того, що згідно наданих до перевірки первинних бухгалтерських документів, банківських виписок, регістрів бухгалтерського обліку у період з 01 листопада 2020 року по 30 листопада 2020 року ТОВ «Азовський світанок» не проводило діяльності, пов`язаної з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, спрямованої на отримання доходів. Згідно наданої головної книги та зворотно - сальдової відомості ТОВ «Азовський світанок» за період з 01 листопада 2020 року по 30 листопада 2020 року відсутні обороти по бухгалтерським рахункам 70 «Доходи від реалізації», 36 «Розрахунки з вітчизняними покупцями та замовниками», 681 «Розрахунки за авансами отриманими». Про відсутність здійснення господарської діяльності свідчить відсутність відображення операцій з виробництва (виготовлення) готової продукції, виконанням робіт, наданням послуг, реалізації ТМЦ та інше. До перевірки не надано договорів укладених з покупцями готової продукції, товарів, робіт, послуг.

Як було встановлено судом першої інстанції, ТОВ «Азовський світанок» на підставі договору № 06-1401 від 01 жовтня 2019 року, укладеного з АТ «Укрпошта», орендувало цілісний майновий комплекс навчально-розважального комплексу «Зв`язківець», розташований за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Макарова, 83, загальною площею 2231, 8 кв.м, для розміщення бази відпочинку.

Технічний та санітарний стан бази відпочинку - незадовільний та не придатний до експлуатації, про що контролюючим органом зазначено в акті перевірки.

Товариство є переможцем електронного аукціону з продажу бази відпочинку «Зв`язківець», оголошеного АТ «Укрпошта», що відбувся 16 червня 2020 року.

Згідно з договором купівлі-продажу від 04 березня 2021 року, укладеним із АТ «Укрпошта», база відпочинку перейшла у власність ТОВ «Азовський світанок».

Будь-яких порушень щодо оформлення податкових накладних, як і первинних бухгалтерських документів, складених за результатом здійснених операцій, контролюючим органом не встановлено, зауваження до змісту та форми зазначених документів відсутні.

Оскільки будівельно-майновий комплекс придбаний у стані непридатному для проживання за призначенням, то позивачем вчинено дії щодо його відновлення та ремонтних робіт.

Судом першої інстанції вірно було зазначено, що основним критерієм для віднесення діяльності до господарської у розумінні підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України є зв`язок з виробництвом, спрямованим на отримання доходу.

Відповідно до підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК України, розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

В той же час, не обов`язково, аби економічний ефект спостерігався негайно після вчинення операції. Не виключено, що такий ефект настане в майбутньому, а також не виключено, що в результаті об`єктивних причин економічний ефект може не настати взагалі, оскільки підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Матеріали справи містять видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, рахунки-фактури, платіжні доручення, податкові накладні, за якими сформований податковий кредиту перевіреному періоді.

Правильність складання первинних документів, реальність здійснених операцій, що оформлені цими первинними документами, наявність та правильність відображення операцій в бухгалтерському обліку, правильність декларування ПДВ у складі податкового кредиту контролюючим органом у акті перевірки не ставиться, відповідні посилання відсутні.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем не доведено того, що позивачем порушено вимоги підпункту 14.1.36, підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14, абзацу «г» пункту 198.5 статті 198 пункту 200.1, пункту 200.4 статті 200 ПК України, завищено від`ємне значення з ПДВ за листопад 2020 року, що зараховується до складу наступного звітного періоду (р.21), на суму 86 388 грн.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовський світанок» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції в строк, передбачений ст. 329 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 18 травня 2022 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш