Справа № 580/7621/21
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2022-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/7621/21 Суддя першої інстанції: Анжеліка БАБИЧ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Губської Л.В., Кобаля М.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на прийняте у порядку спрощеного письмового провадження рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - Відповідач, ГУ ПФ в Черкаській області), в якому просив:

- визнати протиправною відмову у здійсненні переведення з пенсії по інвалідності на пенсію державного службовця;

- зобов`язати Відповідача призначити Позивачу з 08.09.2021 пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України №3723 «Про державну службу», здійснивши нарахування та виплату пенсії у розмірі 60% заробітку, зазначеного у довідках Головного управління ДПС у Черкаській області від 03.09.2021 №147/23-00-10-0225 та №148/23-00-10-0225;

- зобов`язати Відповідача з 08.09.2021 здійснивши нарахування та виплату Позивачу пенсії у розмірі 60% заробітку, зазначеного у довідках Головного управління ДПС у Черкаській області від 03.09.2021 №147/23-00-10-0225 та №148/23-00-10-0225, пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України №3723 «Про державну службу».

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03.11.2021 позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФ в Черкаській області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 08.09.2021 про переведення його на пенсію державного службовця з інвалідності ІІ групи відповідно до Закону України №3723 «Про державну службу» з урахуванням доданих до неї довідок від 03.09.2021 №147/23-00-10-0225, №148/23-00-10-0225;

- зобов`язано ГУ ПФ в Черкаській області у встановленому чинним законодавством порядку повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.09.2021 про переведення його на пенсію державного службовця з інвалідності ІІ групи відповідно до Закону України №3723 «Про державну службу» з урахуванням доданих до неї довідок від 03.09.2021 №147/23-00-10-0225, №148/23-00-10-0225 та прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням висновків суду у цьому рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що посади в органах податкової служби у період з 18.08.2003 по 15.09.2016, на яких працював ОСОБА_1 , належать до державної служби в силу приписів ст. 342 Податкового кодексу України, а тому ГУ ПФ в Черкаській області безпідставно відмовило Позивачу у нарахуванні пенсії державного службовця згідно Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723 (далі - Закон №3723), не врахувавши указаний період роботи до стажу державної служби. Разом з тим, суд зазначив, що оскільки питання призначення пенсій належить до виключної компетенції територіальних управлінь Пенсійного фонду України, то, з метою недопущення втручання у дискреційні повноваження Відповідача, належним способом захисту прав є зобов`язання останнього повторно розглянути заяву Позивача про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду, оскільки лист Відповідача жодних прав та обов`язків не створює.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням в частині відмови в задоволенні позовних вимог, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його в частині відмови в задоволенні позовних вимог та адміністративний позов задовольнити повністю. В обґрунтування своїх доводів наголошує на помилковості висновків суду першої інстанції про те, що лист Відповідача не містить жодного владного припису та має інформативний характер, жодних прав та обов`язків для Позивача не створює, а тому не порушує права Позивача, адже він містить відмову у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію державного службовця. Наголошує на тому, що обраний Позивачем спосіб захисту відповідає практиці Верховного Суду, а відтак безпідставно не застосований судом першої інстанції.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021 відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Крім того, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що Позивач працював в органах державної податкової адміністрації на посадах, які не належать до посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ, а тому не має права на переведення на пенсію державного службовця відповідно до Закону № 889-VIII.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ПФ в Черкаській області та встановлено строк для подачі відзиву на неї.

Відзиви на апеляційні скарги не надходили.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2022 справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що останні необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6-8).

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААА №532836 Позивачу 17.11.2016 встановлена інвалідність 2 групи безтерміново (а.с. 9).

Із змісту посвідчення від 28.07.2021 серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 є пенсіонером (а.с. 9).

Судом першої інстанції також встановлено, що у трудовій книжці Позивача серії НОМЕР_3 зазначено, що останній працював з 18.08.2003 до 15.09.2016 в органах Державної податкової служби (Міндоходів, Державної фіскальної служби) на різних посадах. 18.08.2003 прийняв присягу державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (а.с. 10-23).

08.09.2021 Позивач звернувся до Відповідача із заявою, в якій просив перевести його з 08.09.2021 з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу», а також призначити йому з 08.09.2021 пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України №3723 «Про державну службу», здійснивши нарахування та виплату пенсії у розмірі 60% заробітку, зазначеного у довідках Головного управління ДПС у Черкаській області від 03.09.2021 №147/23-00-10-0225 та №148/23-00-10-0225 (а.с. 28-29).

Листом від 22.09.2021 №6740-6997/Б-03/8-2300/21 Відповідач повідомив про відсутність підстав для переведення Позивача з 08.09.2021 із пенсії по інвалідності відповідно до Закону України №1058 на пенсію відповідно до Закону України №3723, оскільки посади, які останній обіймав в органах Державної податкової служби, не віднесено до відповідних категорії посад державної служби, передбачених Законом України №3723 (а.с. 30-32).

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. 37 Закону №3723, п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VII (далі - Закон №889-VІІІ), ст. 342 Податкового кодексу України, Постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 «Про затвердження «Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб», а також ряду інших законів і підзаконних актів, суд першої інстанції дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, оскільки служба в податкових органах належить до державної служби. Разом з тим, суд вказав про те, що належним способом захисту прав є зобов`язання останнього повторно розглянути заяву Позивача про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду, оскільки викладена у листі Відповідача позиція не належить до рішень суб`єкта владних повноважень.

З таким висновком суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ст. 90 Закону № 889-VІІІ, який набрав чинності з 01.05.2016, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

За правилами п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Так, згідно ч. 1 ст. 37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом 1 частини першої статті 28 Закону №1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

При цьому, нормою статті 37 Закону №3723-ХІІ було передбачено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (1058-15), особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Отже, обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону №899-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Як було встановлено раніше, єдиною підставою для відмови у переведенні Позивача на пенсію за нормами Закону України «Про державну службу» Відповідачем визначено недостатній стаж державної служби, який полягає у незарахуванні трудового стажу ОСОБА_1 на посадах в органах державної податкової служби, оскільки, на думку ГУ ПФ в Черкаській області, ці посади не відносяться до категорій посад, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу».

Разом з тим, як було зазначено вище, пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Приписи абзацу 2 пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок №283) визначали, що до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Колегія суддів звертає увагу, що як Законом №889-VIII від 10.12.2015, так і нормами діючих до нього Закону №3723-XII і Закону України «Про державну податкову службу в Україні» №509-ХІІ (далі - Закон №509-ХІІ) та Порядку №283 передбачалося зарахування до стажу державної служби роботи (служби) на посадах керівних працівників і спеціалістів в органах державної податкової служби та її територіальних органів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.1999 №258 затверджено Положення про спеціальні звання посадових осіб органів державної податкової служби, серед яких, зокрема, визначено таке спеціальне звання як: «інспектор податкової служби 3 рангу». Указане спеціальне звання було присвоєне ОСОБА_1 01.01.2004 (а.с. 11).

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 №1234, якою затверджено Положення спеціальні звання посадових осіб органів державної податкової служби, Позивачу присвоєні 10.01.2006 - спеціальне звання «інспектор податкової служби 2 рангу» (а.с. 13), 10.01.2008 - спеціальне звання «інспектор податкової служби І рангу» (а.с. 14), 11.01.2010 - спеціальне звання «радник податкової служби ІІІ рангу» (а.с. 15).

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 19.12.2012 №1169 «Питання присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів державної податкової служби» ОСОБА_1 присвоєно 10.01.2013 - спеціальне звання «радник податкової служби ІІ рангу» (а.с. 17), 02.01.2014 - спеціальне звання «радник податкової та митної справи ІІ рангу» (а.с. 18).

У свою чергу, судова колегія звертає увагу, що постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 №306 «Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями» (далі - Постанова №306) затверджено Порядок присвоєння рангів державних службовців, співвідношення рангів державних службовців і військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями згідно з додатками 1-10.

Додатком 6 до Постанови №306 передбачено, що спеціальне звання «радник податкової та митної справи ІІ рангу», який присвоєно Позивачу 02.01.2014, прирівнюється до 5 рангу державного службовця.

Отже, посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Указані висновки відповідають правовим позиціям, викладеним у постанові Верховного Суду України від 22.10.2013 у справі №21-340а13, а також, у постановах Верховного Суду від 03.07.2018 року у справі №586/965/16-а, від 10.07.2018 у справі №591/6970/16-а, від 18.03.2021 справі №500/5183/17.

Крім того, відповідно до п. 344.1 ст. 344 Податкового кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».

При цьому, період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Таким чином, оскільки Позивач з 18.03.2003 до 15.09.2016 безперервно працював в органах державної податкової служби, прийняв присягу державного службовця, обіймав відповідні посади для виконання завдань і функцій держави (у сфері податкової політики), йому присвоєно відповідний ранг державного службовця та спеціальні звання, такий період роботи (служби) ОСОБА_1 , що складає більше десяти років, підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що період проходження служби у податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ.

Надаючи оцінку посиланню Відповідача на те, що позовні вимоги щодо порядку обчислення пенсії є передчасними, а також аргументам ОСОБА_1 про необхідність саме зобов`язання ГУ ПФ в Черкаській області призначити йому з 08.09.2021 пенсію державного службовця, а не повторно розглядати його заяву, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 58 указаного Закону пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом, соціальні та інші виплати, передбачені законодавством України, та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

За таких обставин колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про необхідність зобов`язання Відповідача повторно розглянути заяву Позивача про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ з урахуванням висновку суду, оскільки при розгляді справи за адміністративним позовом про зобов`язання органів Пенсійного фонду України призначити та виплачувати пенсію, суд вправі зобов`язати відповідний орган розглянути зазначене питання, а не приймати рішення про виплату такої пенсії, що не належить до компетенції суду.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.05.2020 у справі №233/330/17.

Викладене, у свою чергу, свідчить про правильність визначеного судом першої інстанції способу захисту порушених прав Позивача.

Твердження останнього в апеляційній скарзі про те, що судом не було враховано позицію Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №822/524/18 про те, що належним способом захисту прав особи є покладення на територіальний орган Пенсійного фонду України обов`язку з призначення та виплати пенсії на підставі відповідної довідки, судовою колегією оцінюється критично.

Так, у справі №822/524/18 не було спірним питання наявності/відсутності в особи стажу державного службовця, необхідного для призначення пенсії на підставі ст. 37 Закону №3723-ХІІ. У свою чергу, у межах справи, рішення в якій є предметом апеляційного перегляду, передумовою для прийняття органом Пенсійного фонду України рішення щодо призначення пенсії за Законом №3723-ХІІ є вирішення питання щодо можливості зарахування стажу роботи у податкових органах до стажу державної служби. Відтак, рішення у справі №822/524/18 не є релевантним до вирішення цього спору в частині обрання способу захисту порушеного права особи.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на ряд рішень Черкаського окружного адміністративного суду та постанов Шостого апеляційного адміністративного суду судовою колегією відхиляються, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У розрізі наведеного обґрунтованим є твердження ГУ ПФ в Черкаській області про те, що вимоги про призначення та виплату пенсії державного службовця з урахуванням довідок Головного управління ДПС у Черкаській області від 03.09.2021 №147/23-00-10-0225 та №148/23-00-10-0225 є передчасними, адже рішення щодо переведення ОСОБА_1 на відповідний вид пенсії не приймалося.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційних скаргах доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду 13 листопада 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

М.І. Кобаль

Повний текст постанови складено 19 травня 2022 року