Справа № 380/1257/22
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2022-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року

справа №380/1257/22

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лунь З.І. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Бодеро» до Львівської митниці Державної митної служби про визнання протиправним та скасування рішення.

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Бодеро» (місцезнаходження: 80100, Львівська область, м.Червоноград, вул.Савки Теодозія, 13, ) звернулося до суду з позовом до Львівської митниці Державної митної служби України (місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ), в якому просить суд:

-визнати протиправним і скасувати рішення Львівської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів UА 209000/2021/700243/2 від 23.12.2021 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 209160/2021/000354.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що до митного оформлення для підтвердження задекларованої митної вартості товару декларантом подавалися всі необхідні документи, які не містять жодних розбіжностей. В оскаржуваних документах не зазначено, яких саме документів, визначених положеннями Митного кодексу України не надав декларант. Вважає висновки митного органу необґрунтованими, оскільки позивач надав всі необхідні документи для визначення митної вартості за основним методом. Позивач також наголошує, що за вказаною ним вартістю цей товар вже тричі розмитнювався цим же митним органом. Відтак відповідач мав інформацію по ідентичному товару, але застосував резервний метод визначення митної вартості.

Ухвалою від 21.01.2022 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, з дати отримання копії ухвали. У визначений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 01.04.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву проти позову або заяви про визнання позову та роз`яснено наслідки такого неподання.

На адресу суду від Львівської митниці надійшло клопотання, у якому відповідач просить розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою від 13.04.2022 у задоволенні клопотання Львівської митниці про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін- відмовлено.

Відповідач, Львівська митниця ДМС, подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Відзив обґрунтований тим, що вважає вимоги позивача безпідставними та необґрунтованими, оскільки при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Зазначає, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Під час здійснення митного контролю за митними деклараціями позивача опрацьовувалася інформація, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах. Відповідно до ст. 53 МК України декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість може бути визнана. На вимогу відповідача декларантом додаткові документи не надсилалися. За результатами розгляду всіх наданих документів Львівська митниця ДПС дійшла висновку, що, митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за резервним методом.

Інші заяви по суті справи сторони не надавали.

Суд встановив таке.

Основним видом господарської діяльності ПП «Бодеро» є неспеціалізована оптова торгівля, що підтверджується випискою з ЄДРПОУ.

ПП «Бодеро» займається імпортом в Україну з Туреччини бавовняної пряжі поліестерової з регенерованих волокон (митний код 52061200), яка згодом, після її розмитнення та сплати митних платежів, реалізовується на території України.

Продавцем вказаної пряжі в Туреччині є BTZ Export Sanay Vis Tigaret Ltd.Sti, з яким ПП«Бодеро» укладено відповідні контракти(договори) про її купівлю-продаж, в яких визначено, зокрема, її вартість, кількість.

Водночас, між ПП«Бодеро» та BTZ Export Sanay VE Tigaret Ltd.Sti укладено контракт № 6 від 04.11.2021. За умовами цього контракту Продавець продає, а Покупець купує товар пряжу бавовняну поліестерову з регенерованих волокон (митний код 52061200), країна походження Туреччина. Вартість цієї бавовняно-поліестерової трикотажної пряжі становить 2,25 долара США за кілограм нетто ваги в кількості 21 489,15кг на суму 48 350,59 дол. США

Відповідно до п.2. 3 цього контракту вартість упаковки (а саме конуси бобін, нейлонові мішки, картон) входять у вартість пряжі по нетто вазі.

22.12.2021 агентом ПП«Бодеро» з митного оформлення ОСОБА_1 , з яким у ПП «Бодеро» укладено договір про надання послуг по декларуванню товарів, для проведення митного оформлення товару, а саме пряжі, яка ПП «Бодеро» ввозилась на територію України в кількості та по ціні вказаній у контракті № 6 від 04.11.2021 та специфікації №6 до нього, було подано Львівській митниці Держмитслужби України електронну митну декларацію якій митницею присвоєно № UA 209160/2021/015959.

До митної декларації позивач додав документи на підтвердження митної вартості товару, а саме:

-рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) G1B059 від 15.12.2021;

-пакувальний лис т (Packing list) від 15.12.2021;

-автотранспортну накладну (Road consignment note) № 052491 від 15.12.2021;

- контракт№ 6 від 04.11.2021;

-специфікацію № 6 до контракту № 6 від 15.12.2021;

-сертифікат про походження товару форми A (Certificate of origin form A (GSP)) від 15.12.2021;

-інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів;

-банківський платіжний документ, що стосується вартості товару № 20 від 05.11.2021;

-копію митної декларації країни відправлення №21352800ЕХ00001260 від 15.12.2021;

-договір (контракт) про перевезення №18 від 09.12.2021;

-рахунок-фактура про надання транспортно - експедиційних послуг від виконавця договору № 63 від 21.12.2021 договору про транспортно- експедиційні послуг;

-довідку про транспортні витрати від 21.12.2021№ 2;

-рахунок-проформу (Proforma invoice) №6 від 04.11.2021;

-прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 15.12.2021;

-лист від 15.12.2021;

-банківський платіжний документ, про вартість товару № 21 від 15.12.2021;

-висновок судово-товарознавчого дослідження цього товару №21/1/403 від 13.10.2021;

-видаткову накладну №РН-0000249 від 20.09.2021;

- видаткову накладна №РН-0000257 від 06.10.2021;

-акт про проведення огляду (переогляду) товарів транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у випадках митного огляду № UA408050/2021/11403 від 21.12.2021);

-супровідний документі ТІ (Dispatch note model TI) №21TR3562 від 15.12.2021.

Вартість цього товару складала 1357317,24грн. (49791,53дол. США. по курсу 27,26грн. за 1 дол. США), із яких 1318027,41грн. (48350,59 дол. США) - вартість самої пряжі та 39289,83грн. (1441,29дол. США) - вартість міжнародного перевезення з місця відвантаження у Туреччині до митого поста «Порубне» (Чернівецька область), оскільки відповідно до ст. 58 МК до митної вартості товару додаються витрати на транспортування оцінюваних товарів пов`язаних з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на мигну територію України.

Виходячи із цієї суми 1357317,24 грн. ПП «Бодеро» було розрахований митний платіж в розмірі 271 463,44грн. за ставкою 20% (1357317,24 грн. *20%).

Платіжним дорученням №236 від 21.12.2021р. ПП «Бодеро» було сплачено митний платіж в розмірі 271703,27грн.

Під час митного оформлення декларантом заявлено митну вартість згідно з п. 1 ч. 1 ст. 57 МК України за основним методом (ціна договору), яка становить 2,25 долара США за кілограм нетто ваги товару.

Під час здійснення митного оформлення за митною декларацією №UA 209160/2021/015959 від 22.11.2021 відповідачем опрацьовано інформацію, що міститься у поданих до митного оформлення документах. За результатами опрацювання встановлено наступне:

- відповідно до положень Інкотермс -2010, термін FCA (Free Carrier (... named place) Франко перевізник (... назва місця) означає, що продавець доставить товар, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати(складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, згідно заявлених умов поставки, для підтвердження митної вартості товарів подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно- експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. Рахунок фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 21.12.2021 №63, та договір про перевезення від 09.12.2021 №18 не містять всіх відомостей про такі витрати, а саме відомостей про страхування та експедиційні витрати;

-у поданій до митного оформлення оцінюваного товару CMR від 15.12.2021 №052491 відсутні відомості у графах: 3 (місце розвантаження вантажу), 5 (документи), та 14 (умови оплати), що суперечить вимогам статті 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19 травня 1956) та ЗУ «Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів» від 01.08.2006 №57-V;

-в описі товару у гр.31 МД зазначено відомості щодо якісних характеристик товару, які суттєво впливають на рівень митної вартості, а саме термін - REGENERATED YARN (регенерована (відновлена) пряжа). Проте, вказане не підтверджується відомостями, що містяться у товаросупровідних документах, а саме: CMR, та у документах за кодами 0821 - Супровідний документ ТІ від 15.12.2021 №21TR3562, та 9610 - копія митної декларації країни відправлення від 15.12.2021 № 21352800ЕХ00001260;

-за умовами зовнішньоекономічного договору від 04.11.2021 №6 розділом 2 передбачено, що у вартість пряжі входить вартість упаковки (тари), а саме конуси бобін, нейлонові мішки, картон, однак документи подані до митного оформлення не містять відомостей що підтверджують числові значення таких складових ціни товару;

-виявлено розбіжності щодо загальної суми контракту, згідно розділу 2, та суми у рахунку-фактурі, а саме, в рахунку-фактурі вказано вартість товару 48350,59 $, в той же час в п. 2.1 контракту №5 від 27.09.2021 вказано суму 45845$, тобто з цих документів вбачається наявність різниці в вартості товарів;

-прайс-лист від 15.12.2021№б/н, заявлений у графі 44 митної декларації, містить інформацію лише по одній конкретній позиції товару для конкретного покупця, тому не відповідає визначенню документа за кодом 3014 - Прайс-лист виробника товару, оскільки відомості у даному документі не є систематизованим переліком товарів (послуг) із зазначенням цін та умов продажу необмеженій кількості потенційних покупців, як передбачено визначенням поняття Прайс-лист (прейскурант). У даному документі умови продажу товару EXW не відповідають умовам продажу оцінюваного товару FCA;

-висновок експерта від 13.10.2021№21/1/403 щодо якісних та вартісних характеристик товару не стосується оцінки митної вартості даної партії товару.

Відповідачем заявлено вимогу про надання додаткових документів згідно з переліком ч. 3-4 ст. 53 Митного кодексу України, а саме: «за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (видаткові, податкові накладні); транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок-фактура, оплата попередніх аналогічних поставок, акт виконаних робіт (наданих послуг)); якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідачем зазначено, що неможливо застосувати методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичності та подібні (аналогічні) товари, методи 2в (ст. 62 МКУ) та методу 2г (ст. 63 МКУ) з причин відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів.

Для підтвердження митної вартості декларантом додатково було надано наступні документи:

-рахунок-проформа (продубльовано надану при митному оформленні):

-пакувальний лист;

-інформаційний лист від відправника (без перекладу).

Не погоджуючись із заявленою митною вартістю Львівська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів UА 209000/2021/700243/2 від 23.12.2021, джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД від 29.10.2021 №UA209160/2021/13022, де митна вартість такого товару становить 3,5 дол. США за кг.

Підставою для коригування митної вартості визначено п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України, у зв`язку із неподанням декларантом або уповноваженою особою документів згідно із переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій третій статті 53 МК України. Проведено консультації з декларантом згідно ст. 57 МК України. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МК України) та методу 26 (ст. 60 МК України) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МК України) та методу 2г (ст. 63 МК України) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МК України).

Також Львівською митницею було прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA 209160/2021/000354.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку вказаним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно з пунктами 23 та 24 частини 1 статті 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За змістом статей 49,50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу(частини 1 та 2 статті 51 МК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з ч.1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 2 ст. 55 Митного кодексу України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до ч. 1ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2ст. 57 Митного кодексу України).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу(ч. 3ст. 57 Митного кодексу України).

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч. 6ст. 57 Митного кодексу України).

Частиною 1 ст. 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до частин четвертої п`ятої статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей , що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у Постановах: по справі № 21-127а15 від 31.03.2015, по справі №815/4477/15 від 21 січня 2020 року, по справі №813/1350/14 від 14 січня 2020 року, по справі №160/8775/18 від 18 грудня 2019 року, по справі №804/2957/17 від 12 грудня 2019 року, по справі №814/2602/15 від 14 листопада 2019 року та інших.

Як видно з матеріалів справи, позивач надав відповідачу для митного оформлення товару документи, що передбачені частиною другою статті 53 МК України.

Суд встановив, що відповідач за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, заявленої позивачем, дійшов висновку, що в наданих декларантом документах містяться розбіжності, наявність яких унеможливлює підтвердження всіх числових значень складових митної вартості, однак, суд не погоджується з такими висновками митного органу, з огляду на таке.

Щодо доводів відповідача, викладених у змісті оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів та у відзиві на позовну заяву, суд зазначає наступне.

Так, в рішенні про коригування митної вартості товарів UА 209000/2021/700243/2 від 23.12.2021 митний орган вказує, що рахунок фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 21.12.2021 №63, та договір про перевезення від 09.12.2021 №18 не містять всіх відомостей про такі витрати, а саме відомостей про страхування та експедиційні витрати.

Позивач в позовній заяві навів наступні пояснення, а саме зазначив, що до митного органу під час митного оформлення було надано разовий договір-заявку №18 від 09.12.2021, укладеного між позивачем та ТОВ «Грідн-Транс» щодо перевезення товару з м. Usak (Туреччина) до митного поста «Сокаль» у м. Червоноград, Львівської області.

Відповідно до рахунку-фактури №63 від 21.12.2021 вартість міжнародного перевезення з м. Usak (Туреччина) до митного поста «Порубне» (Чернівецька область) становила 39289,82грн (яка є складовою митної вартості) та 9822,45грн вартість внутрішнього перевезення з м/п «Порубне» до м. Червоноград (не враховується у митну вартість відповідно до п. 5 ч. 10 ст. 58 МК України).

Також митному органу було надано довідку перевізника про транспортні витрати від 21.12.2021 № 2, якою перевізник підтверджує таку вартість перевезення.

Згідно цієї ж довідки страхування вантажу не проводилось.

Відтак, безпідставним є висновок митного органу що ці документи не містять відомостей про страхування та експедиційні виграти.

Згідно з частиною другою статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів є, зокрема:

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Враховуючи, що страхування товару не здійснювалось, на підтвердження чого позивачем було подано рахунок-фактуру №63 від 21.12.2021, висновок відповідача про недотримання положень частини другої статті 53 МК України є необґрунтованим.

Відтак, не обґрунтованим є висновок митного органу що ці документи не містять відомостей про страхування та експедиційні витрати. До того ж обов`язком митного органу є здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості, а не дійсності здійснення господарської операції.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що декларантом були подані митному органу документи, пов`язані з транспортуванням товару, у яких міститься аналогічна інформація про вартість транспортного перевезення товару і така інформація базується на об`єктивних, документально підтверджених даних, та піддається обчисленню відповідно до пункту 2 частини другої статті 52 МК України.

Щодо зауважень митного органу, що у поданій до митного оформлення оцінюваного товару CMR від 15.12.2021р. №052491 відсутні відомості у графах: 3 (місце розвантаження вантажу), 5 (документи), та 14 (умови оплати), що суперечить вимогам статті 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19 травня 1956) та ЗУ «Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів» від 01.08.2006 №57-V, то суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева. 19 травня 1956). «Вантажна накладна містить такі дані:

a) дата і місце складання вантажної накладної;

b) ім`я та адреса відправника;

c) ім`я та адреса перевізника;

d) місце і дата прийняття вантажу до перевезення і передбачене місце його доставки;

e) ім`я та адреса одержувача:

f) прийняте позначення характеру вантажу і спосіб його упакування та, у випадку перевезення небезпечних вантажів, їх загальновизнане позначення;

g) кількість вантажних місць, їх спеціальне маркування і нумерація місць:

h) вага вантажу брутто чи виражена в інших одиницях виміру кількість вантажу:

i) платежі, пов`язані з перевезенням (провізна плата, додаткові платежі, митні збори, а також інші платежі, що стягуються з моменту укладання договору до доставки вантажу);

j) інструкції, необхідні для виконання митних та - інших формальностей;

k) заява про те, що перевезення здійснюється, незалежно від будь-яких умов, згідно положень дійсної Конвенції.

У випадку потреби, вантажна накладна повинна також містити наступні дані:

a) заява про те, що перевантаження забороняється;

b) платежі, які відправник зобов`язується сплатити;

c) сума платежу, що підлягає сплаті при доставці;

d) декларована вартість вантажу і сума додаткової цінності його для відправника:

e) інструкції відправника перевізнику відносно страхування вантажу;

f) погоджений термін, протягом якого повинно бути виконано перевезення;

g) перелік документів, переданих перевізнику.

Сторони можуть внести у вантажну накладну будь-яку іншу інформацію, яку вони вважають корисною».

Відповідно до ст. 1 Конвенції, ця Конвенція застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін.

Згідно з умовою Інкотермс 2010 «Delivered at Place», скорочено «DAP» (Постачання в місці призначення) одна з умов (термінів) Інкотермс, що означає, що продавець виконав своє зобов`язання з постачання тоді, коли він надав покупцеві товар, випущений в митному режимі експорту та готовий до розвантаження з транспортного засобу, який прибув у вказане місце призначення. Умови постачання DAP покладають на продавця обов`язки нести всі витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення, включаючи (де це буде потрібно) будь-які збори для експорту з країни відправлення.

З аналізу наведених норм вбачається, що CMR є документом, який супроводжує перевезення вантажу на основі укладеного договору автомобільного перевезення вантажів.

Судом встановлено, що відомості для перевезення товару CMR від 15.12.2021 №052491 містить, в т.ч. про кількість та вид товару.

Відповідно до ст. 6 названої Конвенції якісні характеристики товару у CMR не зазначаються.

QR-код на рахунок фактурі від 15.12.2021р за № GIB 059 зчитується за допомогою певних програм, а в митній декларації країни відправлення від 15.12.2021 №21352800ЕХ00001260 вказується на кількість та вартість товару, та є посилання на рахунок від 15.12.2021 за № G1B 059 в якій детально розписано вид товару, кількість, ціну, його характеристику, та митний код.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 54 МКУ, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Суд зазначає, що у відповідача були в наявності усі документи, які підтверджують заявлені числові значення митної вартості та відомості щодо ціни, яка підлягала сплати за товар.

Разом з тим, відповідачем не зазначено в оскаржуваному рішенні, чим відсутність відомостей у графі 14 CMR є «суттєвим для правильності визначення митної вартості на умовах DAP», оскільки митниця володіла інформацією про розмір провізної плати на підставі наявного документа, який підтверджує дану вартість - фактура № 63 від 21.12.2021.

Також, у графі 33 оскаржуваного рішення Львівської митниці зазначено що у рахунку-фактурі (інвойсі) № 63 відсутні реквізити зовнішньоекономічної угоди».

Разом з тим, матеріали справи свідчать, що до вказаної фактури декларантом додавалася специфікація, в якій зазначено посилання на номер та дату укладення зовнішньоекономічної угоди (договір №6 від 04.11.2021).

З позиції суду, дана обставина жодним чином не впливає на числове значення заявленої митної вартості товару. Окрім того, законодавством не передбачено вимоги щодо зазначення в рахунку реквізитів зовнішньоекономічної угоди.

З урахуванням зазначеного, зауваження митного органу щодо того, що у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару є необґрунтованими та безпідставними.

Разом з тим, суд вважає доцільним та обґрунтованим посилання представника позивача на те, що відповідачем не прийнята до уваги вартість аналогічного товару за митною декларацією, оскільки поставка товару відбувалась на таких самих умовах, та характеристики товару є аналогічними. При цьому, відповідачем при коригуванні митної вартості товару враховані митні декларації постачання товару за якими здійснювалась за інших умовах ніж визначені договором.

Суд зазначає, що орган доходів і зборів у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

При цьому, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

У розумінні наведених статей МК України сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у ч.2 ст.53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

У свою чергу, не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 09.04.2019 року у справі №826/10733/15 та від 19.02.2019 у справі №826/2312/16.

Відповідно до ст. 8 Митного кодексу України державна митна служба здійснюється на основі принципів, в тому числі, законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, тощо.

Згідно з ч.3 ст.318 Митного кодексу України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ч.7 ст.54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

З аналізу встановлених судом обставин суд дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено суду, що надані позивачем документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Щодо зауважень митного органу, що за умовами договору від 04.11.2021 №6 передбачено, що у ціну товару входить вартість упаковки, однак документи подані до митного оформлення не містять відомостей, що підтверджують числові значення таких складових цін, суд зазначає таке.

Відповідно до п.2.3. Контракту № 6 від 04.11.2021 вартість (упаковки, а саме конуси бобін, нейлонові мішки, картон) входять у вартість пряжі по нетто вазі.

Відтак, вартість упаковки товару вже була визначена та включена до митної вартості товару, а згідно ч.10 ст.58 МК України до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включилися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Суд погоджується із доводами позивача, що митний орган не має права втручатися в договірні відносини сторін договору, та зобов`язувати, додатково визначати та відображати вартість упакування, якщо сторони договору погодили, що упакування товару входить у його вартість.

Адже положеннями пункту 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України закріплено таку загальну засаду цивільного законодавства, як свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом та з якої випливає свобода способів ініціювання підприємницьких цивільних правовідносин.

Що стосується прайс-листа, то продавцем було надано діючу комерційну пропозицію, на підставі якої сторонами погоджено ціну товару та за якою продавцем здійснено відпуск товару.

Ненадання позивачем виписки з бухгалтерської документації (документи бухгалтерського та податкового обліку, що стосуються руху ідентичних та/або подібних оцінюваному товару в середині країни за попередні періоди), договору із третіми особами про поставку товару може свідчити про відсутність таких документів по причині відсутності правочинів, предметом яких є ідентичні та/або подібні оцінюваному товару.

Відповідно, безпідставним є посилання відповідача щодо надання позивачем зазначених документів як і незрозуміло яким чином вказані документи надали б можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. Разом з тим, вказані обставини не є належними підставами для коригування митної вартості.

З огляду на вказане суд вважає, що позивач надав митниці достатній перелік документів, який підтверджує заявлену митну вартість товару за основним методом (вартість придбаного товару на рівні 48350,59 дол. США та витрати на транспортування товару). При цьому, твердження відповідача про ненадання достовірних доказів та що подані документи містять розбіжності є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумніви в достовірності відомостей стосовно заявленої митної вартості та не дають можливість визначити митну вартість товару шляхом застосування обраного позивачем основного методу за ціною договору є безпідставними.

Щодо зауваження митного органу, що доданий додатково висновок експерта від 13.10.2021 № 21/1/403 про вартісні характеристики товару не стосується даної партії товару, отже має обмеження в достовірності оцінки вартості даного товару, суд зазначає, що вказана обставина жодним чином не обґрунтовує наявність обставин, визначених положенням ч. 3 ст. 53 МК України, отже не обґрунтовує і підстави коригування митної вартості проведеної митним органом.

Крім того, суд враховує, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 327 МК України, орган доходів зборів наділений правом залучати спеціалістів та експертів для участі у здійсненні митного оформлення.

Таким чином, доводи відповідача щодо обмежень в достовірності оцінки вартості даного товару, викладений у висновку експерта від 13.10.2021 № 21/1/403, суд не бере до уваги, оскільки такі не містять жодних зауважень по суті дослідження.

Таким чином, всупереч доводам відповідача, суд дійшов висновку, що позивачем належним чином підтверджено ціну товару, ввезеного на митну територію України.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено судом, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені ч.2 ст.53 МК України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин 4 та статті 58 МК України.

Судом також встановлено, що джерелом для прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості слугувала декларація від 29.10.2021 №UA209160/2021/13032, де митна вартість такого товару становить 3,5дол. США за кг.

Відповідно до графи 43 вказаної декларації, декларантом при здійсненні вказаного митного оформлення обрано 6 резервний метод визначення митної вартості.

Суд зазначає, що оскільки у зазначеному випадку митна вартість визначена самим декларантом за іншим методом визначення митної вартості, така декларація не може братись до уваги при розрахунку митної вартості у випадку прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості та не може вважатись інформативною у випадку із визначенням митної вартості імпортованого товару позивачем.

Крім того, заслуговують на увагу й доводи позивача щодо наявності у митного органу інформації про розмитнення аналогічного товару, адже в розпорядженні відповідача, на момент прийняття рішення 23.12.2021 були відомості про вартість аналогічного товару, який раніше розмитнювалось позивачем, дані обставини жодним чином не спростовані відповідачем.

Крім того, як слідує зі змісту Правил заповнення рішень про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Обов`язковість чіткого визначення вказаної вище інформації, як обов`язкових реквізитів будь-якого рішення про коригування заявленої митної вартості товарів підтримується і судовою практикою, зокрема відповідна правова позиція викладена в постанова Верховного Суду в складі Касаційного адміністративного суду від 14.08.2018 у справі №821/1617/17, від 08.02.2019 у справі №825/648/17, від 25.09.2020 у справі № 810/2520/16, від 13.10.2020 у справі №826/13139/15.

В оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості зазначено лише номер та дату митної декларації, яка стала джерелом інформації для коригування митної вартості. Такий підхід для формування оскаржуваних рішень про коригування митної вартості прямо суперечать наведеним вище положенням законодавства, що є самостійною підставою для їх скасування. Вказана позиція також підтверджується правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду викладеної в постанові від 21.12.2018 у справі №815/1670/17.

Оцінюючи оскаржувані рішення у сукупності з іншими обставинами справи, суд дійшов переконання, що загальні посилання на норми МК України, зроблені без конкретизації підстав щодо причин незастосування того чи іншого методу визначення митної вартості, не можуть вважатися достатніми доводами обґрунтованості прийнятих суб`єктом владних повноважень рішень.

Відповідно до частин першої другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, суд вважає, що під час розгляду справи, відповідачем не спростовано та не надано належних доказів неможливості застосування для визначення митної вартості товару основного методу, а також не обґрунтовано застосування до визначення митної вартості товару резервного методу.

З урахуванням встановлених обставин та наведених правових положень, суд приходить до висновку, що відповідачем не дотримано наведені приписи ч.2 ст.2 КАС України, а тому оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів № UА 209000/2021/700243/2 від 23.12.2021 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 209160/2021/000354 є протиправними та підлягають скасуванню.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного підприємства «Бодеро» підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України підлягають стягненню на користь позивача з бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в :

адміністративний позов Приватного підприємства «Бодеро» (місцезнаходження: 80100, Львівська область, м.Червоноград, вул.Савки Теодозія, 13, ) до Львівської митниці Державної митної служби України (місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів UА 209000/2021/700243/2 від 23.12.2021.

Визнати протиправною та скасувати картку к відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 209160/2021/000354.

Стягнути на користь Приватного підприємства «Бодеро» (місцезнаходження: 80100, Львівська область, м.Червоноград, вул.Савки Теодозія, 13, ) з Львівської митниці Державної митної служби України (місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ) на суму 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок)грн.00коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із урахуванням п.п.15.5 п.15 Р.VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Лунь З.І.