Справа № 280/9418/21
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2022-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 травня 2022 року м. Дніпросправа № 280/9418/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.12.2021 року (суддя Конишева О.В., м. Запоріжжя, повний текст рішення виготовлено 03.12.2021 року) у адміністративній справі №280/9418/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії у більшому розмірі, суд

в с т а н о в и в:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України Запорізькій області (далі по тексту відповідач), в якому просив визнати причини пропуску звернення до суд поважними та поновити пропущений строк для звернення до суду; визнати неправомірними дії відповідача про відмову йому в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію у разі втрати годувальника; зобов`язати відповідача перевести його з пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку з втратою годувальника та провести розрахунок його пенсії з урахуванням того, що він є інвалідом дитинства та має право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника з часу подання заяви, тобто з 21.12.2020 року та провести відповідні виплати.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03.12.2021 року позовні вимоги задоволено.

З рішенням суду першої інстанції не погодилось Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, неправильно застосовано норми матеріального права. Апелянт зазначав, що ОСОБА_1 у вересні 2019 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області для надання допомоги в отриманні інформації стосовно часу встановлення інвалідності його матері ОСОБА_2 , після чого було направлено запити до КУ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради та до КУ «Любомирівський психоневрологічний інтернат» Запорізької обласної ради; отримано відповіді про відсутність інформації стосовно померлої ОСОБА_2 . Апелянт зазначав, що ОСОБА_1 у листопаді 2019 року звернувся із заявою від 07.11.2019 року про перехід пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, однак не надав виписку з огляду МСЕК та трудову книжку або документ про стаж годувальника, а тому йому було відмовлено. Апелянт зазначав, що копію висновку про час настання інвалідності від 11.11.2019 року ОСОБА_1 не було надано. Апелянт зазначав, що відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однією із умов призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, є наявність у померлого годувальника необхідного страхового стажу (у даному випадку не менше 8 років) та настання інвалідності у дитини до досягнення 18 років. Апелянт зазначав про відсутність архівної пенсійної справи померлої ОСОБА_2 .

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 21.12.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, однак Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області 30.12.2020 року своїм листом №0800-0205-8/70905 відмовило у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, оскільки ОСОБА_1 не надано документів про страховий стаж померлого годувальника або про наявність статусу пенсіонера. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно з ч.1 ст.9, ч.1 ст.10, ст.36 яких в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності. Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. Суд зазначав, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інваліда ІІ групи, є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 17.12.2015 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції серія НОМЕР_1 . Державна реєстрація народження проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України (за вказівкою матері), після народження ОСОБА_1 направлено до Запорізького будинку малютки, також зазначено, що мати перебувала в будинку інтернаті II групи с. Любицьке, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №3 від 21.01.2020 року. Відповідно рішення виконкому Новомиколаївської районної ради народних депутатів №69 від 19.03.1986 року неповнолітнього ОСОБА_1 помістили до Запорізького будинку дитини на повне державне забезпечення з подальшим переводом в дошкільний будинок дитини. Із зазначеного рішення вбачається, що мати дитини ОСОБА_2 знаходиться в Любицькому психоневрологічному інтернаті, є інвалідом ІІ групи безстроково, страждає на олігофренію у ступені глибокої імбецильності з повною втратою працездатності та обмежена в дієздатності; піклуватись дитиною та займатись його вихованням за станом здоров`я не може. З 11.09.1990 року по 01.09.1994 року ОСОБА_1 навчався і виховувався в КЗ «Бердянська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів» Запорізької обласної ради і знаходився на цілковитому державному забезпеченні, як такий, що залишився без батьківського піклування. З 01.09.1994 року по 23.06.2005 року ОСОБА_1 навчався у Вільнянській спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті для дітей-сиріт і дітей, які залишились без піклування батьків та знаходився на повному державному забезпеченні. Суд зазначив, що згідно листа Бердянської міжрайонної прокуратури Запорізької області №10/1476вих08 від 13.03.2008 року, також вбачається, що мати ОСОБА_1 ОСОБА_2 була інвалідом ІІ групи, знаходилася на постійному лікуванні у психоневрологічному будинку для інвалідів в с.Любицьке Новомиколаївського району на повному державному забезпеченні з діагнозом олігофренія в ступені глибокої імбецильності з повною стійкою втратою працездатності та через хворобу не могла належним чином займатися його вихованням. Його батько у свідоцтві про народження був записаний зі слів матері на підставі ст.135 СК України. Згідно довідки, наданої Любицьким психоневрологічним інтернатом, ОСОБА_2 вибула з інтернату 17.08.1983 року до своїх батьків в м. Бердянськ. ІНФОРМАЦІЯ_2 мати ОСОБА_1 ОСОБА_2 померла, про що Андріївською сільською радою Бердянського району Запорізької області складено відповідний актовий запис №21, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 . З листа КУ «Любицький психоневрологічний інтернат» Запорізької обласної ради №03-09/205 від 26.08.2020 року вбачається, що згідно книги реєстрації підопічних (справа №02-02) підопічна ОСОБА_2 дійсно перебувала на обліку підопічних, як особа, яка прибула до інтернату з Молочанської психіатричної лікарні для тубхворих, інвалід з дитинства ІІ групи, недієздатна. Архівну довідку про розмір соціальних виплат ОСОБА_2 , 1960 року народження, яка перебувала на державному утриманні в КУ «Любицький психоневрологічгий інтернат» не має змоги надати у зв`язку із тим, що її справу в архіві не знайдено, що підтверджено листом №Р1422.1 від 11.09.2020 року. З листа Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації №Н.1407.1 від 04.08.2021 року вбачається, що архівні пенсійні справи, в тому числі закриті протягом трьох останніх років, було передано до Новомоколаївського управління Пенсійного фонду України. Суд зазначив, що ОСОБА_1 звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо отримання довідки про розмір пенсійного забезпечення ОСОБА_2 , 1960 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак листом №7940-7806/К-02/3-0800/20 від 07.09.2020 року йому відмовлено у зв`язку з відсутністю архівної пенсійної справи. Крім того, листом №25398-23326/К-03/8-2800/20 від 25.09.2020 року ОСОБА_1 відмовлено у наданні інформації щодо пенсійного забезпечення ОСОБА_2 . Суд зазначив, що 11.11.2019 року складено висновок про час настання інвалідності в якому зазначено, що ОСОБА_1 хворий з дитинства за діагнозом F70 міг бути визнаний інвалідом до 18 років. Суд врахував, що ОСОБА_1 є членом сім`ї померлого годувальника та отримує призначену йому пенсію по інвалідності та здійснив своє волевиявлення на перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Днем звернення про переведення на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є день подання ним заяви від 21.12.2020 оку, що не заперечується сторонами.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом ІІ групи з дитинства, знаходиться на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію по інвалідності, яка призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Матеріалами справи встановлено, що батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 17.12.2015 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції серія НОМЕР_1 . Державна реєстрація народження проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України (за вказівкою матері). Після народження малолітнього ОСОБА_1 було направлено до Запорізького будинку дитини відповідно до рішення виконкому Новомиколаївської районної ради народних депутатів №69 від 19.03.1986 року, де він перебував на повному державному забезпеченні з подальшим переводом в дошкільний будинок дитини. Із зазначеного рішення вбачається, що мати дитини ОСОБА_2 знаходиться в Любицькому психоневрологічному інтернаті, є інвалідом ІІ групи безстроково, страждає на олігофренію у ступені глибокої імбецильності з повною втратою працездатності та обмежена в дієздатності; піклуватись дитиною та займатись його вихованням за станом здоров`я не може; перебування ОСОБА_2 підтверджується з листа КУ «Любицький психоневрологічний інтернат» Запорізької обласної ради №03-09/205 від 26.08.2020 року згідно книги реєстрації підопічних (справа №02-02), яка прибула до інтернату з Молочанської психіатричної лікарні для тубхворих, є інвалідом з дитинства ІІ групи, недієздатна.

Встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Андріївською сільською радою Бердянського району Запорізької області складено відповідний актовий запис №21, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 ..

Встановлено, що своїм листом від 11.09.2020 року №Р 1422.1 КУ «Любицький психоневрологічний інтернат» поінформував про неможливість надання архівної довідки про розмір соціальних виплат ОСОБА_2 , 1960 року народження, у зв`язку з відсутністю її справи в архіві. Крім того, своїм листом №Н.1407.1 від 04.08.2021 року Департамент соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації поінформував, що документи стосовно ОСОБА_2 було передано до Новомоколаївського управління Пенсійного фонду України. В той же час, своїм листом від 07.09.2020 року №7940-7806/К-02/3-0800/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повідомило ОСОБА_1 про те, що архівна пенсійна справа померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 Новомиколаївським управлінням соціального захисту населення до Міжрайонного відомчого архіву не передавалася. Департамент пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України своїм листом від 25.092020 року №25398-23326/К-03/8-2800/20 відмовило ОСОБА_1 у наданні інформації щодо пенсійного забезпечення ОСОБА_2 у зв`язку з конфіденційністю інформації.

На виконання ухвали суду першої інстанції від 13.10.2021 року Пенсійний фонд України своїм листом від 28.10.2021 року №2800-030201-7/53602 повідомив, що за інформацією Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відповідно до довідки КУ «Любицький психоневрологічний інтернат» Запорізької обласної ради від 26.08.2020 року №02-09/205, поданої ОСОБА_1 разом із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку з втратою годувальника від 21.12.2020 року, ОСОБА_2 перебувала на обліку підопічних як особа, яка прибула з Молочаївської психіатричної лікарні для тубхворих, являлась особою з інвалідністю з дитинства ІІ групи, недієздатна та отримувала соціальну виплату.

Встановлено, що з 11.09.1990 року по 01.09.1994 року ОСОБА_1 навчався і виховувався в КЗ «Бердянська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів» Запорізької обласної ради і знаходився на цілковитому державному забезпеченні, як такий, що залишився без батьківського піклування; з 01.09.1994 року по 23.06.2005 року ОСОБА_1 навчався у Вільнянській спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті для дітей-сиріт і дітей, які залишились без піклування батьків та знаходився на повному державному забезпеченні.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , починаючи з 2015 року неодноразово звертався до різних органів виконавчої державної влади, зокрема до Відділу медико-соціальної експертизи КУ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Департаменту охорони здоров`я Запорізької облдержадміністрації про надання архівних медичних документів стосовно матері ОСОБА_2 ; у 2019 та 2020 роках до КУ «Любицький психоневрологічний інтернат» Запорізької обласної ради щодо перебування ОСОБА_2 в інтернаті; до Департаменту соціального захисту населення Запорізької облдержадміністрації щодо розміру соціальних виплат ОСОБА_2 ; до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Пенсійного фонду України про розмір пенсійного забезпечення ОСОБА_2 .

Встановлено, що ОСОБА_1 21.12.2020 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області про переведення його з пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_2 , однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №160 від 24.12.2020 року йому було відмовлено у зв`язку з ненаданням документів про страховий стаж годувальника або про наявність статусу пенсіонера.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно висновку КУ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради від 03.12.2020 року про час настання інвалідності психіатрична МСЕК №1, розглянувши медичну документацію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановила, що ОСОБА_1 за діагнозом F70,1 міг бути визнаний інвалідом до 18 років, про що була видана раніше довідка від 11.11.2019 року.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності. Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Відповідно до ч.1 ст.32, ч.1 ст.34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією, зокрема для осіб з інвалідністю II та III груп: від 38 років до досягнення особою 39 років включно - 8 років. Пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності.

Відповідно до частин 1, 3 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено абзацом першим частини першої цієї статті, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі, пропорційному до наявного страхового стажу, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Матеріалами справи встановлено, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 38 років ОСОБА_2 була інвалідом з дитинства ІІ групи безстроково.

Як вбачається з розрахунку пенсійного органу, станом на 15.02.2021 року страховий стаж ОСОБА_2 до 01.01.2004 року становить 5 років, однак цей страховий стаж слід використовувати для визначення розміру пенсії, а не як підставу для відмови у переході пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно висновків КУ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради від 11.11.2019 року та 03.12.2020 року про час настання інвалідності ОСОБА_1 за діагнозом F70,1 міг бути визнаний інвалідом до 18 років.

Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність права у ОСОБА_1 на перехід з пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку з втратою годувальника - померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Суд апеляційної інстанції також погоджується з висновками суду першої інстанції про поважність пропущення строку звернення до суду ОСОБА_1 з урахуванням його стану здоров`я.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Тягар доказування не може бути покладений лише на сторону, яка не є суб`єктом владних повноважень.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суб`єкта владних повноважень відповідно до ч.2 ст.2 КАС України має бути обґрунтоване, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісним та розсудливим.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.12.2021 року у адміністративній справі №280/9418/21 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова