Справа № 280/186/22
Суддя: Богатинський Богдан Вікторович
Дата ухвалення: 2022-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року Справа № 280/186/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Богатинського Б.В. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області про визнання незаконним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (далі - позивачі) до Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області (далі - відповідач), у якій позивачі просять суд:

1) визнати незаконним та скасувати рішення Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області № 71 від 07 жовтня 2021 року, про відмову ОСОБА_1 , в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з метою передачі у власність, орієнтовною площею до 2 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно графічних матеріалів та зобов`язати Воскресенську сільську раду Пологівського району Запорізької області надати ОСОБА_1 відповідний дозвіл;

2) визнати незаконним та скасувати рішення Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області № 72 від 07 жовтня 2021 року, про відмову ОСОБА_2 , в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з метою передачі у власність, орієнтовною площею до 2 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно графічних матеріалів та зобов`язати Воскресенську сільську раду Пологівського району Запорізької області надати ОСОБА_2 відповідний дозвіл;

3) визнати незаконним та скасувати рішення Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області № 74 від 07 жовтня 2021 року, про відмову ОСОБА_3 , в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з метою передачі у власність, орієнтовною площею до 2 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно графічних матеріалів та зобов`язати Воскресенську сільську раду Пологівського району Запорізької області надати ОСОБА_3 відповідний дозвіл;

4) визнати незаконним та скасувати рішення Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області № 75 від 07 жовтня 2021 року, про відмову ОСОБА_4 , в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з метою передачі у власність, орієнтовною площею до 2 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно графічних матеріалів та зобов`язати Воскресенську сільську раду Пологівського району Запорізької області надати ОСОБА_4 відповідний дозвіл.

Також просять стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог позивачі зазначають, що звернулись до Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області з клопотаннями щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з метою передачі у власність, орієнтовною площею до 2 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно графічних матеріалів, однак відповідачем відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. Підставою для відмови визначено - вирішено залишити земельну ділянку для загального користування для випасу худоби. Позивачі вважають таку відмову незаконною. Просять позов задовольнити.

Ухвалою суду від 10 січня 2022 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідачем ухвала про відкриття провадження отримана 13.01.2022 про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Відповідач правом подати до суду відзив на позовну заяву не скористався.

Частиною 6 статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

На підставі матеріалів справи, судом встановлено наступні обставини.

Рішенням Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області № 71 від 07 жовтня 2021 року ОСОБА_1 відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з метою передачі у власність, орієнтовною площею до 2 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно графічних матеріалів.

Рішенням Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізький області № 72 від 07 жовтня 2021 року ОСОБА_2 , відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з метою передачі у власність, орієнтовною площею до 2 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно графічних матеріалів.

Рішенням Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області № 74 від 07 жовтня 2021 року ОСОБА_3 відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з метою передачі у власність, орієнтовною площею до 2 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно графічних матеріалів.

Рішенням Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області № 75 від 07 жовтня 2021 року ОСОБА_4 відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з метою передачі у власність, орієнтовною площею до 2 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно графічних матеріалів.

У відповідних рішеннях зазначено, що дані земельні ділянки вирішено залишити для випасання худоби.

Вважаючи протиправними рішення відповідача про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з метою передачі у власність, позивачі звернулись до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання земельних відносин регулюється Конституцією України, нормами Земельного кодексу України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу (стаття 3 Земельного кодексу України).

Відповідно до статті 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать:

а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги);

б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування:

а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства;

б) сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

в) сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства;

г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об`єднанням громадян - для ведення підсобного сільського господарства;

ґ) оптовим ринкам сільськогосподарської продукції - для розміщення власної інфраструктури.

Відповідно до абзаці 1 частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина 2 статті 116 Земельного кодексу України).

Частинами 3 та 4 статті 116 Земельного кодексу України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Частиною 1 статті 121 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах, зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Частиною 1 статті 122 Земельного кодексу України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з абзацом 1 частини 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Частиною 5 статті 46 цього Закону передбачено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що фізичні особи на підставі клопотання, до якого додані графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, мають право отримати у власність земельні ділянки комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування, прийнятим у місячний строк, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою про відведення земельної ділянки.

Як встановлено судом, спірним рішенням відмовлено позивачам в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з метою передачі у власність, орієнтовною площею до 2 га, яка розташована за адресою: Запорізька область, Пологівський район, с. Воскресенка, вулиця Коцюбинського, згідно графічних матеріалів з підстави: «вирішено залишити земельну ділянку для загального користування для випасу худоби».

Оцінюючи оскаржуване рішення, суд керується нормами частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в силу якої, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому, суд звертає увагу, що критерій «прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії» - відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Як зазначалось вище, за положенням статті 118 Земельного кодексу України підставою відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Разом з тим, Воскресенською сільською радою Пологівського району Запорізької області не зазначено, в чому саме полягає невідповідність місця розташування бажаної до відведення земельної ділянки вимогам законодавства, крім зазначення того, що земельна ділянка залишена для загального користування для випасу худоби.

З огляду на вказане, суд зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем не дотримано вимоги частини 7 статті 118 Земельного кодексу України щодо належного мотивування причин відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Крім того, всупереч положенням частини 2 статті 77 КАС України відповідачем не надано належних доказів того, що спірна земельна ділянка залишена для загального користування для випасу худоби.

Враховуючи повноваження суду та предмет доказування у цій справі, оскаржуване рішення у даній справі перевіряється судом на предмет правомірності, виходячи лише з тих мотивів, які покладалися відповідачем в основу його винесення.

Підсумовуючи вищенаведене, суд доходить до висновку, що рішення Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області № 71, 72, 74, 75 від 07 жовтня 2021 року прийняті з недотриманням принципу обґрунтованості, а тому такі рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача надати позивачам дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, суд виходить з такого.

Частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд зазначає, що зобов`язання судом відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може мати місце лише у випадку, якщо судом встановлено відсутність таких підстав для відмови у видачі дозволу, які передбачені законом (стаття 118 Земельного кодексу України), а саме: - невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів; - невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів; - невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх визначених законом підстав, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки.

Однак, в оскаржуваному рішення не зазначено та у суду відсутні відомості, що відповідачем встановлювалася відповідність місця розташування обраних позивачами земельних ділянок вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, оскільки спірне рішення не містить будь-яких обґрунтувань невідповідності місця розташування бажаної до відведення земельної ділянки вимогам чинного законодавства.

Відтак, у межах справи, що розглядається, виправити цю ситуацію шляхом зобов`язання відповідача прийняти конкретне рішення не можливо, оскільки питання, які необхідно перевірити для прийняття такого судового рішення не входять до предмету судової перевірки, що може призвести до видачі такого дозволу з порушенням закону.

У зв`язку з наведеним, належним способом захисту порушених прав є саме зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивачів про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, з урахуванням висновків суду про необхідність прийняття обґрунтованого рішення.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, понесені позивачами судові витрати на оплату судового збору в розмірі 908,00 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 139, 241, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області про визнання незаконним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області № 71 від 07 жовтня 2021 року, про відмову ОСОБА_1 , в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з метою передачі у власність, орієнтовною площею до 2 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно графічних матеріалів.

Зобов`язати Воскресенську сільську раду Пологівського району Запорізької області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з метою передачі у власність, орієнтовною площею до 2 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно графічних матеріалів, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Визнати протиправним та скасувати рішення Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області № 72 від 07 жовтня 2021 року, про відмову ОСОБА_2 , в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з метою передачі у власність, орієнтовною площею до 2 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно графічних матеріалів.

Зобов`язати Воскресенську сільську раду Пологівського району Запорізької області повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з метою передачі у власність, орієнтовною площею до 2 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно графічних матеріалів, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Визнати протиправним та скасувати рішення Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області № 74 від 07 жовтня 2021 року, про відмову ОСОБА_3 , в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з метою передачі у власність, орієнтовною площею до 2 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно графічних матеріалів.

Зобов`язати Воскресенську сільську раду Пологівського району Запорізької області повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з метою передачі у власність, орієнтовною площею до 2 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно графічних матеріалів, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Визнати протиправним та скасувати рішення Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області № 75 від 07 жовтня 2021 року, про відмову ОСОБА_4 , в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з метою передачі у власність, орієнтовною площею до 2 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно графічних матеріалів.

Зобов`язати Воскресенську сільську раду Пологівського району Запорізької області повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з метою передачі у власність, орієнтовною площею до 2 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно графічних матеріалів, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області судові витрати зі сплати судового збору сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

Стягнути на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області судові витрати зі сплати судового збору сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

Стягнути на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області судові витрати зі сплати судового збору сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

Стягнути на користь ОСОБА_4 за рахунок бюджетних асигнувань Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області судові витрати зі сплати судового збору сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядок та строки, передбачені ст.ст. 295, 297 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач 1 - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ),

Позивач 2 - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ),

Позивач 3 - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ),

Позивач 4 - ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ),

Відповідач - Воскресенська сільська рада Пологівського району Запорізької області (70624, Запорізька область, Пологівський район, с.Воскресенка, вул. Центральна, буд. 312; ).

Повне судове рішення складено 17.05.2022.

Суддя Б.В. Богатинський