Справа № 160/3151/22
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2022-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2022 року Справа № 160/3151/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Серьогіної О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця, -
ВСТАНОВИВ:
10.02.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в якому просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківсього відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Бочарової Поліни Андріївни про стягнення виконавчого збору у розмірі 196494,87 грн. від 28.07.2020 року в межах виконавчого провадження № 62225604;
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківсього відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Бочарової Поліни Андріївни про відкриття виконавчого провадження від 29.07.2020 року ВП № 62683181.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.02.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.05.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в частині позовних вимог щодо визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Шевченківсього відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Бочарової Поліни Андріївни про відкриття виконавчого провадження від 29.07.2020 року ВП № 62683181 - повернуто позивачу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.05.2022 року відкрито провадження у справі в частині визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Шевченківсього відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Бочарової Поліни Андріївни про стягнення виконавчого збору у розмірі 196494,87 грн. від 28.07.2020 року в межах виконавчого провадження № 62225604, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін на 19.05.2022 року. Також вказаною ухвалою суду від відповідача було витребувано додаткові докази в даній справі.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що державний виконавець Бочарова П.А. винесла постанову про стягнення виконавчого збору відповідно до частини третьої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» без реального стягнення суми боргу з боржника. Зазначає, що при стягненні виконавчого збору відповідно до частини третьої статті 40 Закону № 1404-VІІІ без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду. Отже, на думку позивача, умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання виконавчого документа; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень. За своїм змістом виконавчий збір є винагородою за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи привели до виконання рішення. Враховуючи викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
19.05.2022 року на електронну адресу суду від Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшли письмові пояснення, в яких він зазначає наступне. На примусове виконання до Відділу 01.06.2020 року надійшов виконавчий документ, саме виконавчий напис № 5150 від 27.12.2018 року, виданий приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В. про стягненння з ОСОБА_1 на користь стягувачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 коштів у розмірі 1964948,71 грн. Керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження державним виконавцем Відділу 01.06.2020 року відкрито виконавче провадження № 62225604. У зв`язку із тим, що до відділу надійшла заява стягувана про повернення виконавчої документа, керуючись вимогами ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження державним виконавцем Відділу 28.07.2020 року винесено постанову про повернення виконавчого документа. На примусове виконання до Відділу 01.06.2020 року надійшов виконавчий документ, а саме постанова № 62225604, видана державним виконавцем Бочаровою П.А. про стягнення ОСОБА_5 на користь Шевченківського ВДВС у місті Дніпрі ПСМУМЮ (місто Дніпро) виконавчого збору у сумі 196494,87 грн. У зв`язку з відсутністю майна у боржника та керуючись вимогами ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем Відділу винесено постанову про повернення виконавчого документа.
При цьому, від відповідача письмовий відзив на позов на адресу суду не надходив.
Згідно з ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.
Дослідивши подані сторонами документи суд встановив наступне.
01.06.2020 року постановою державного виконавця Шевченківсього відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Бочарової П.А. було відкрито виконавче провадження № 62225604 з метою примусового виконання виконавчого напису № 5150 від 27.12.2018 року, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кошти у розмірі 1964948,71 грн.
Також, 01.06.2020 року державним виконавцем Бочаровою П.А. було винесено
постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 320 грн., постанову про розшук майна боржника, постанову про арешт майна та постанову про
01.06.2020 року державним виконавцем Бочаровою П.А. було винесено постанову про розшук майна боржника та постанову про арешт коштів боржника.
У зв`язку із надходженням заяви від стягувача про повернення виконавчого документу, 28.07.2020 року державним виконавцем Бочаровою П.А. було винесено постанову про припинення розшуку майна боржника.
28.07.2020 року державним виконавцем винесено постанову про повернення
виконавчого документа стягувачу, на підставі п.1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», в зв`язку із тим, що на адресу виконавчої служби надійшла заява стягувача про повернення виконавчого документа без виконання.
28.07.2020 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в
розмірі 196494,87 грн., на виконання якої 29.07.2020 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження №62683181.
Позивач, не погодившись із постановою про стягнення виконавчого збору, звернувся до суду із даним позовом за захистом своїх прав.
Надаючи оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до п. 1 ч. 2 цієї ж статі виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Статтею 27 Закону № 1404-VIII (в редакції чинній з 02 червня 2016 року по 28 серпня 2018 року) визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувану за виконавчим документом.
Частина 5 ст. 27 Закону №1404-VIII встановлює певні виключення, зокрема виконавчий збір не стягується:
1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;
2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;
3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;
4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;
5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;
6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.
На виконання ч. 6 ст. 27 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 4 ст. 27 Закону № 1404-VIII (в редакції чинній з 28 серпня 2018 року) виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Слід зазначити, що в періоди різних редакцій Закону України «Про виконавче провадження» розмір виконавчого збору становить: у період з 02 червня 2016 року до 28 серпня 2018 року - 10 відсотків фактично стягнутої суми; у період після 28 червня 2018 року - 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню.
З вищевказаного слідує, що база обрахунку виконавчого збору змінювалась.
Аналіз вищевказаних правових норм зумовлює висновок, що розмір виконавчого збору, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 , повинен визначатися нормою ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції чинній після 28 серпня 2018 року.
Згідно Закону України «Про виконавче провадження» та з метою приведення нормативно-правових актів у відповідність до вимог чинного законодавства, Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень, відповідно до п. 3.7.1. Розділу ІІІ якої (в редакції від 18 січня 2016 року) постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону. Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог Закону.
Тобто, постанова про стягнення виконавчого збору може бути винесена лише під час першого надходження виконавчого документа державному виконавцю.
Можливість винесення постанови про стягнення виконавчого збору є лише під час першого надходження виконавчого документу, тобто фактично на стадії відкриття провадження, передбачено і в Законі України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ від 02 червня 2016 року (в редакції від 28 серпня 2018 року). Зокрема, згідно із ч. 4 ст. 27 даного Закону державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
При цьому, винесення постанови про стягнення виконавчого збору повторно або ж на іншій стадії виконавчого провадження законодавством не передбачено.
Як вбачається із матеріалів справи та згідно відомостей наявних в Автоматизованій системі виконавчих проваджень за реєстраційним номером ВП в АСВП №62225604 та ідентифікатором доступу АД76ДВ75Г047, 01.06.2020 року відповідачем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62225604, якою також визначено розмір виконавчого збору, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 в розмірі 196494,87 грн.
Доказів скасування вищевказаної постанови відповідачем не надано.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.
Згідно із ч. 3 ст. 40 Закону № 1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Як вже зазначалося вище, державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, в зв`язку із тим, що на адресу виконавчої служби надійшла заява стягувача про повернення виконавчого документа без виконання, на підставі п.1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону № 1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1,2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Оскільки сума виконавчого збору залишилася нестягнутою, 28.07.2020 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 196494,87 грн.
29.07.2020 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Бочаровою П.А. відкрито виконавче провадження № 62683181 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Шевченківського ВДВС у місті Дніпрі ПСМУМЮ (місто Дніпро) виконавчий збір у розмірі 196494,87 грн.
Суд зауважує, що за нормами Закону №1404-VIII (чинного на час виникнення спірних правовідносин) чітко передбачено обов`язок державного виконавця у разі повернення виконавчого документа стягувачу/закінчення виконавчого провадження вчинити дії по винесенню постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню з боржника, якщо такий збір стягнуто не було.
Крім того, відповідно до п. 21 розділу ІІІ Інструкції №512/5 у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону. При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця. Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.
Системний аналіз вищевикладених правових норм свідчить про те, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження останній повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.
При цьому, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.
Тобто фактичне виконання судового рішення, крім випадку такого виконання до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та вжиття виконавцем заходів примусового виконання рішень, не є обов`язковими умовами для стягнення виконавчого збору.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.11.2019 року у справі № 480/1558/19 та постанові від 31.05.2021 року у справі №160/7321/19.
Враховуючи викладене та з урахуванням вищезазначених норм законодавства, зважаючи на те, що в період існування даних правовідносин діяв Закон України «Про виконавче провадження» в такій редакції, що передбачає стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, незалежно від фактично стягнутих державним виконавцем сум, суд дійшов висновку, що постанову державного виконавця Шевченківсього відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Бочарової Поліни Андріївни про стягнення виконавчого збору у розмірі 196494,87 грн. від 28.07.2020 року в межах виконавчого провадження № 62225604 було винесено у межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначений чинним законодавством, а тому для її скасування відсутні підстави.
Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За результатами розгляду адміністративної справи позивачем не доведено протиправності винесення постанови про стягнення виконавчого збору, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.
Згідно ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд,
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору у розмірі 196494,87 грн. від 28.07.2020 року в межах виконавчого провадження № 62225604 відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений ч. 6 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна