Справа № 460/6707/22
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2022-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 травня 2022 року м. Рівне №460/6707/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доДержавної установи "Полицька виправна колонія (№76)"
про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державної установи «Полицька виправна колонія (№76)», в якому просить:

1) визнати протиправною відмову відповідача від 08 лютого 2022 року № 11/386, яка сформована у вигляді довідки, в зарахуванні позивачу пільгової вислуги років до календарної вислуги років та до стажу служби в Державній кримінально-виконавчій службі України - Державна установа «Полицька виправна колонія (№76)», яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах;

2) зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та зарахувати позивачу до календарної вислуги років та до стажу служби, відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», наказу Міністерства юстиції України від 10 квітня 2013 року № 669/5 «Про затвердження Переліку посад та порядку встановлення пільгового заліку вислуги років для призначення пенсій особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України», підпункту «г» пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», вислугу років у пільговому обчисленні, сформовану за період з 29 жовтня 2001 року по 01 лютого 2022 року, з розрахунку один місяць служби за сорок днів служби на посадах Державної кримінально-виконавчої служби України, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

За змістом позовної заяви вимоги позивача ґрунтуються на тому, що з жовтня 2001 року він проходить службу на посадах Державної кримінально-виконавчої служби України, що дає йому право на зарахування періоду такої служби до календарної вислуги років на пільгових умовах, а саме один місяць служби за сорок днів служби. В лютому 2022 року позивач звернувся до відповідача з рапортом, в якому просив здійснити перерахунок його календарної вислуги шляхом зарахування періоду проходження служби на посадах Державної кримінально-виконавчої служби України на пільгових умовах. Разом з тим, з наданої за наслідками розгляду відповідного рапорту довідки слідує, що календарну вислугу позивача за період проходження служби на посадах Державної кримінально-виконавчої служби України відповідач обчислив не на пільгових умовах, покликаючись на відсутність правових підстав для цього. Позивач не погоджується з такими діями відповідача, оскільки в даному випадку його право на обчислення вислуги років на пільгових умовах чітко визначено приписами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», наказу Міністерства юстиції України від 10 квітня 2013 року № 669/5 «Про затвердження Переліку посад та порядку встановлення пільгового заліку вислуги років для призначення пенсій особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України» та постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей». З огляду на вказане, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позову. В обґрунтування своїх заперечень вказує, що за правилами статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» умовою призначення пенсії за вислугу років є наявність у особи певної вислуги календарних років. Тобто, вказаним Закон встановлено обов`язкову вимогу наявності саме вислуги у календарних роках, а не її загальної тривалості у пільговому обчисленні. Також відповідач зазначив, що правовий висновок щодо неможливості включення пільгової вислуги до календарної викладений і у постановах Верховного Суду від 19 вересня 2018 року по справі № 725/1959/17 та від 27 березня 2018 року по справі № 295/6301/17. Так, у вказаних судових рішеннях суд касаційної інстанції констатував, що в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не вказано, що пенсія за вислугу років призначається особам при наявності вислуги, обчисленої на пільгових умовах. За наведених обставин, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Позивач правом на подання до суду відповіді на відзив не скористався.

Заяви, клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі:

18 березня 2022 року позовна заява надійшла до суду.

21 березня 2022 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

19 квітня 2022 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Обставини справи, встановлені судом:

Згідно з послужним списком, ОСОБА_1 з 29 жовтня 2001 року проходив службу на різних посадах у Державній кримінально-виконавчій службі України.

Станом на момент вирішення цієї справи, ОСОБА_1 , старший прапорщик внутрішньої служби, обіймає посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Державної установи «Полицька виправна колонія (№76)».

01 лютого 2022 року позивач звернувся до відповідача з рапортом, у якому просив, зокрема, здійснити перерахунок та зарахувати йому до календарної вислуги років та до стажу служби, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, вислугу років, набуту на посадах Державної кримінально-виконавчої служби України в період з 29 жовтня 2001 року по 01 лютого 2022 року, в пільговому обчисленні з розрахунку один місяць служби за сорок днів служби.

За наслідками розгляду вказаного рапорту відповідачем була видана позивачу довідка від 08 лютого 2022 року № 11/386, згідно з якою був проведений перерахунок вислуги років останнього для виплати надбавки в пільговому обчисленні один місяць служби за сорок днів. Відтак, вислуга років позивача для виплати надбавки в календарному обчисленні на 01 лютого 2022 року становить 21 рік 07 місяців 07 днів, у пільговому обчисленні 28 років 04 місяці 07 днів, без урахування календарної вислуги 06 років 09 місяців 00 днів. Також у довідці, покликаючись на приписи статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідач зазначив про відсутність підстав для обчислення вислуги років в пільговому обчисленні для призначення пенсії на пільгових умовах.

Позивач, не погоджуючись з таким рішенням відповідача та вважаючи його протиправним, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові основи організації та діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України, її завдання та повноваження визначає Закон України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» від 23 червня 2005 року № 2713-IV (далі Закон № 2713).

Відповідно до частини першої статті 6 Закону № 2713, державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Згідно з частинами першою, другою статті 14 Закону № 2713, до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу (далі - особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби), спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України (далі - працівники кримінально-виконавчої служби).

Служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.

При цьому, частиною третьою статті 23 Закону № 2713 встановлено, зокрема, що пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби здійснюється відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за сорок днів; особам, які проходять службу у воєнізованих формуваннях і установах виконання покарань, призначених для тримання засуджених до довічного позбавлення волі, - один місяць служби за півтора місяця, а в установах виконання покарань, призначених для тримання і лікування інфекційних та психічно хворих засуджених, - один місяць служби за два місяці за переліком посад і в порядку, що затверджуються Міністерством юстиції України (частина четверта статті 23 Закону № 2713).

Згідно з Преамбулою, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально- виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2262, особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Також частиною першою статті 1-1 Закону № 2262 регламентовано, що законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

В свою чергу пунктом «б» статті 1-2 Закону № 2262 передбачено, зокрема, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України.

Згідно з пунктом «а» статті 12 Закону № 2262, пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби:

по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше;

з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше;

з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

За правилами частини першої статті 17 Закону № 2262, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховується, зокрема, служба в Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Тобто, Законом № 2262 чітко визначено умови призначення пенсії за вислугою років (стаття 12 вказаного Закону) та види служби і періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії (стаття 17 вказаного Закону).

Разом з тим, статтею 17-1 Закону № 2262 передбачено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Суд звертає увагу на те, що такий порядок був визначений Кабінетом Міністрів України у постанові від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» (далі Постанова № 393).

Підпунктом «г» пункту 3 Постанови № 393 встановлено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах, крім іншого, один місяць служби за сорок днів:

особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та кримінально-виконавчої системи, які проходять службу у виправно-трудових установах, слідчих ізоляторах, лікувально-трудових профілакторіях, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках-розподільниках для осіб, затриманих за бродяжництво, спеціальних приймальниках для осіб, підданих адміністративному арешту, підрозділах конвойної служби міліції, та військовослужбовцям постійного складу, які проходять службу у дисциплінарних частинах, за переліками посад і на умовах, затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ, Міністерством юстиції, Центральним управлінням Служби безпеки, Міністерством оборони;

час проходження служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби.

Так, наказом Міністерства юстиції України від 10 квітня 2013 року №669/5 був затверджений Перелік посад та порядок встановлення пільгового заліку вислуги років для призначення пенсій особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України (далі Перелік № 669/5).

Пунктами 1.1., 1.2. Переліку № 669/5 визначено, що особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, посади яких не передбачені Переліком посад та порядком встановлення пільгового заліку вислуги років для призначення пенсій особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України (далі - Перелік), пільговий залік вислуги років для призначення пенсій зараховується на умовах один місяць служби за сорок днів.

Пільговий залік вислуги років для призначення пенсій здійснюється особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які перебували на службі після набрання чинності Законом України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» (крім курсантів навчальних закладів Державної кримінально-виконавчої служби України, за весь час проходження служби на відповідних посадах.

Аналізуючи вказані вище норми права, суд приходить до висновку про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262. В свою чергу, пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. При цьому, можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Тотожна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 03 березня 2021 року по справі № 805/3923/18-а (адміністративне провадження № К/9901/134/19).

При цьому, суд зауважує, що у постанові від 03 березня 2021 року по справі №805/3923/18-а Верховний Суд відступив від правових висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року по справі № 725/1959/17 та від 27 березня 2018 року по справі № 295/6301/17, на які з метою обґрунтування заперечень проти позову покликається відповідач у відзиві на позовну заяву.

Таким чином, наведене вище правове регулювання та правова позиція, сформована Верховним Судом у постанові по справі №805/3923/18-а, дозволяють зробити висновок те, що передбачена Порядком №393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону №2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.

Крім того, право на пільговий залік вислуги років для осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби передбачене також і Законом № 2713.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 23 Закону № 2713, пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби здійснюється відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за сорок днів.

Як вказано вище по тексту рішення, згідно зі статтею 1 Закону № 2262, особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Тобто, Закон № 2262 як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі № 2262 вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині четвертій статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Таким чином, передбачена Законом № 2262 календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

В свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону № 2262 пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку № 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до наступних висновків:

- в цілях Закону № 2262 календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

- для призначення пенсій за вислугу років за Законом № 2262 календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 14 квітня 2021 року по справі № 480/4241/18 (адміністративне провадження № К/9901/15011/19).

Більше того, у постанові від 14 квітня 2021 року по справі № 480/4241/18 Верховний Суд відступив від висновків щодо застосування норм права у постановах Верховного Суду від 22 листопада 2018 року по справі № 161/4876/17, від 15 серпня 2019 року по справі № 281/459/17, від 27 березня 2020 року по справі № 569/727/17 та інших, у яких Верховний Суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення календарної вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку № 393 Закону № 2262-ХІІ.

З огляду на вказане, суд відхиляє як безпідставне та необґрунтоване твердження відповідача про неможливість пільгового обчислення календарної вислуги років для призначення пенсії на нормами Закону № 2262.

Наявною у матеріалах справи копією послужного списку позивача підтверджується проходження останнім служби рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби у період з 29 жовтня 2001 року по 01 лютого 2022 року.

Відтак, на підставі статті 17-1 Закону № 2262, підпункту «г» пункту 3 Порядку № 393, пунктами 1.1., 1.2. Переліку № 669/5, вказаний вище період служби позивача на посадах Державної кримінально-виконавчої служби має бути зарахований йому до календарної вислуги та стажу служби, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, в пільговому обчислені, а саме один місяць служби за сорок днів служби.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

А згідно з частиною другою статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи не довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах.

Натомість, доводи та аргументи позивача, якими останній обґрунтовував позовні вимоги, знайшли своє підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, а тому позовну заяву належить задовольнити повністю.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на вказане, судовий збір в розмірі 992,40грн, сплачений відповідно до квитанції від 12 лютого 2022 року № 15, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Державної установи «Полицька виправна колонія (№76)» задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Державної установи «Полицька виправна колонія (№76)», оформлену довідкою від 08 лютого 2022 року № 11/386, щодо зарахування ОСОБА_1 до календарної вислуги років та стажу служби, який дає право на призначення пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пільгових умовах, часу проходження останнім служби в Державній установі «Полицька виправна колонія (№76)», як особою рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, з 29 жовтня 2001 року по 01 лютого 2022 року в пільговому обчисленні, а саме один місяць служби за сорок днів служби.

Зобов`язати Державну установу «Полицька виправна колонія (№76)» здійснити перерахунок та зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги років та стажу служби, який дає право на призначення пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пільгових умовах, час проходження останнім служби в Державній установі «Полицька виправна колонія (№76)», як особою рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, з 29 жовтня 2001 року по 01 лютого 2022 року в пільговому обчисленні, а саме один місяць служби за сорок днів служби.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи «Полицька виправна колонія (№76)»судовий збір в сумі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 19 травня 2022 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Державна установа "Полицька виправна колонія (№76)" (вул. Лісова, 10,с. Іванчі,Вараський район, Рівненська область,34375, ЄДРПОУ/РНОКПП 08564370)

Суддя Н.В. Друзенко