Справа № 440/15605/21
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2022-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/15605/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Клочка К.І. ,

за участю:

секретаря судового засідання Вязун К.Ю.,

представника позивача Гуйванюка Й.Є.,

представника відповідача Галуненко І.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" до Енергетичної митниці Держмитслужби, Енергетичної митниці, третя особа - Повне товариство "Пентада Транс" ТОВ "Пентада Групп" І Компанія про про визнання протиправними та скасування акту та вимоги. Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Енергетичної митниці Держмитслужби, третя особа: Повне товариство "Пентада Транс" ТОВ "Пентада Групп" І Компанія, про визнання протиправними та скасування акту та вимоги, у якій просить:

- визнати протиправним та скасувати акт Енергетичної митниці Держмитслужби про настання гарантійного випадку №1 від 7 квітня 2021 року;

- визнати протиправною та скасувати вимогу Енергетичної митниці Держмитслужби №1 від 19 квітня 2021 року про сплату 824644,46 грн за гарантією №22-10820-00005-01-100321 від 10 березня 2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що акт митного органу про настання гарантійного випадку №1 від 07.04.2021 та вимога №1 від 19.04.2021 про сплату 824 644,46грн. ґрунтуються на недоведеності наявності встановлених Митним кодексом України обставин для складання акту про настання гарантійного випадку; відсутності підстав для складання та направлення вимоги про сплату митних платежів; порушенні порядку складання відповідачем акту про настання гарантійного випадку.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.01.2022 клопотання представника відповідача про залучення відповідача задоволено. Залучено до участі у справі як другого відповідача Енергетичну митницю (ідентифікаційний код ВП 44029610).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року закрито підготовче провадження у цій справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 11:30 годину 15 березня 2022 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.05.2022 задоволено клопотання Енергетичної митниці про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Доручено Київському окружному адміністративному суду (бульвар Лесі Українки, 26, м. Київ, 01133) забезпечити проведення відеоконференції 11 травня 2022 року о 10:00 годині.

17.01.2022 судом одержано відзив контролюючого органу на позов, у якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що оскаржувані рішення прийняті у відповідності до Митного кодексу України. На думку відповідача, оскаржувані акт Енергетичної митниці Держмитслужби та вимога не порушують прав публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта". Водночас, підставою для їхнього складення слугувало те, що митним органом виявлено різницю в обсягах імпортованої позивачем "Суміші газів вуглеводневих скраплених", що була задекларована у попередній митний декларації ІМ ЕЕ UA903120/2021/000213 від 10.03.2021 та деклараціях, поданих позивачем при остаточному митному оформленні UA903120/2021/000289 ІМ 40 ДЕ; UA 903120/2021/000297 ІМ 40 ДЕ; UA903120/2021/000306 ІМ 40 ДЕ з обсягом товару 428 602кг.; UA903120/2021/000277 ІМ 40 ДЕ та UA903120/2021/000309.

У письмових поясненнях Повне товариство "Пентада Транс" ТОВ "Пентада Групп" І Компанія підтримало позовні вимоги з огляду на таке.

ПТ "Пентада Транс" має статус гаранта відповідно до статтей 307, 314 МК України. Безумовна сплата гарантом митних платежів, забезпечених гарантією, на думку третьої особи не свідчить про беззаперечну правомірність вимоги митного органу та акту про настання гарантійного випадку та, відповідно, не позбавляє зацікавлених осіб права їх оскаржити.

Оскільки перевізником ввезеного позивачем товару до митного посту було ТОВ "Укрлоудсистем", то саме воно мало обов`язок зі сплати митних платежів у відповідності до положень пункту 5 частини 3 статті 293 МК у разі втрати товарів, тому саме ТОВ "Укрлоудсистем" повинно було надавати фінансові гарантії щодо сплати митних платежів у спірних правовідносинах, що також підтверджується положеннями частини 2 статті 193 МК.

Враховуючи те, що ПТ "Пентада Транс" виступало гарантом за зобов`язаннями публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта", а не ТОВ "Укрлоудсистем", Енергетична митниця не мала підстав для виставлення оскаржуваної вимоги №1 від 19 квітня 2021 року позивачу.

На підтвердження обґрунтованості такого твердження третя особа посилається на те, що посадові особи публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" до адміністративної відповідальності за порушення митних правил внаслідок доставки товарів до митниці призначення не у повному обсязі не притягувалися. Водночас, протокол щодо порушення митних правил при цьому митному оформленні складався стосовно посадової особи ТОВ "Укрлоудсистем".

Також, на думку представника третьої особи, митним органом порушено процедуру, визначену частиною 5 статті 307 МК, адже відповідач не з`ясував обставин невиконання зобов`язань декларантом. Так, вивантаження товару відбулося з 11 по 12 березня 2021 року, тоді як акт про нестачу було складено 17.03.2021, акт про настання гарантійного випадку № 1 був складений лише 07.04.2021 і лише після цього гаранта було запрошено для проведення переговорів за фактом нестачі товару.

Крім того, враховуючи зміст спірних правовідносин підставою для винесення спірної вимоги № 1 від 19 квітня 2021 року міг бути лише пункт 2 частини 4 статті 311 МК, а саме: встановлення митним органом факту порушення вимог і умов митних режимів з умовним звільненням від оподаткування митними платежами. Тоді як у спірній вимозі підставою для її винесення зазначено "не було сплачено митні платежі з настанням терміну їх сплати", що відповідає пункту 3 частини 4 статті 311 МК.

Порушення посадовими особами митного органу вимог чинного законодавства під час митного оформлення ввезеного позивачем товару також підтверджується листом Енергетичної митниці Держмитслужби від 24.11.2021 № 7.6-1/17-13/1637, за змістом якого Енергетичною митницею порушено дисциплінарні провадження стосовно посадових осіб митниці під час здійснення митного оформлення товару "суміш газів вуглеводневих скраплених".

Також представник третьої особи просив суд розглядати за справу за його відсутності.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини.

Публічне акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (далі - "ПАТ «Укртатнафта») є суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності та перебуває на обліку митних органів (обліковий номер UA 7).

ПАТ «Укртатнафта» здійснює діяльність з переробки нафти (нафтової сировини), виробництва нафтопродуктів, придбання та реалізації нафтопродуктів. Відповідно до зовнішньоекономічних контрактів позивач здійснює імпорт нафтової сировини та готових нафтопродуктів з метою використання у власній господарській діяльності.

Повне товариство «Пентада Транс» ТОВ «Пентада Груп» I Компанія зареєстроване в якості юридичної особи 16.09.2009. Основний вид діяльності надання фінансових послуг. Відповідно до угоди №88 від 12.11.2019, укладеної з Державною фіскальною службою України, Товариство є незалежним фінансовим посередником (гарантом), уповноваженим видавати органам доходів і зборів України фінансові гарантії з метою забезпечення сплати митних платежів особами, відповідальними за їх сплату, в порядку та на умовах, визначених Митним кодексом України.

05 лютого 2021 року між ПАТ «Укртатнафта» та Компанією «NОRDVIND TRADE SA» (Швейцарія) укладено контракт №2106/LPG/NW-UTN на поставку газової суміші LPG MIX танкером-газовозом «SEAGAS MAJOR». Місце поставки Одеса, резервуарний парк ТОВ «Укрлоудсистем». Кількість товару 2 300 +/-10% метричних тон. Строк поставки 01-31 березня 2021 року.

10.03.2021 ПАТ «Укртатнафта» подано електронну митну декларацію ІМ ЕЕ UA903120/2021/000213 (попередню) з метою митного оформлення поставки товару: суміш газів вуглеводневих скраплених (пропан-бутан) обсягом 4 231,526 тис. літрів. приведених до температури 15 град. С.

10.03.2021 на підставі договору №22-1-0820 від 13.08.2020 між ПАТ «Укртатнафта» та ПТ «Пентада Транс» (36701373) про надання послуг з видачі фінансових гарантій останнім було видано фінансову гарантію №22-10820-00005-01-100321. Вказана гарантія прийнята Енергетичною митницею відносно зобов`язань, що випливають з митних процедур, пов`язаних з митною декларацією UA 903120/2021/000213. Строк дії гарантії до 10.05.2021. Предмет гарантії зобов`язання сплатити до бюджету суму митних платежів у розмірі, що не перевищує 16 500 000 грн. у разі порушення ПАТ «Укртатнафта» зобов`язань, що випливають з митної процедури «поміщення товарів та/або транспортних засобів комерційного призначення у митний режим транзиту» (статті 92, 129, 132, 141 Митного кодексу України). Гарантія №22-10820-00005-01-100321 зареєстрована у митному органі 11.03.2021.

У період з 22.03.2021 по 26.03.2021 ПАТ «Укртатнафта» здійснено остаточне митне оформлення та випуск у вільний обіг суміші газів вуглеводневих скраплених (пропан-бутан) у обсязі 2 258 602кг, про що подані такі митні декларації: UA903120/2021/000289 ІМ 40 ДЕ з обсягом товару 250 000кг.; UA 903120/2021/000297 ІМ 40 ДЕ з обсягом товару 680 000кг.; UA903120/2021/000306 ІМ 40 ДЕ з обсягом товару 428 602кг.; UA903120/2021/000277 ІМ 40 ДЕ з обсягом товару 300 000кг.; UA903120/2021/000309 з обсягом товару 600 000кг.

07.04.2021 Енергетичною митницею Держмитслужби складено Акт про настання гарантійного випадку №1, в якому зазначено, що товар суміш газів вуглеводневих скраплених (пропан-бутан) УКТ ЗЕД у строк до 18 березня 2021 доставлено ПАТ «Укртатнафта» не в повному обсязі та не заявлено до митного оформлення 124 171кг. Сума податків та зборів, що повинні бути сплачені за митне оформлення цього товару, складає 824 644 грн. 46 коп.

19.04.2021 Енергетичною митницею Держмитслужби складена вимога №1 (вихідний №7-6-1/18-1-13/1252), яку направлено ПТ «Пентада Транс» та в якій зазначено, що ПАТ «Укртатнафта» не було сплачено митні платежі з настанням терміну їх сплати в сумі 824 644грн. 46 коп. та сплата цих платежів була забезпечена гарантією від 10.03.2021 №22-10820-00005-01-100321. Відповідач вимагав від гаранта ПТ «Пентада Транс» сплати за гарантією суми 824 644,46грн. до державного бюджету.

21.04.2021 ПТ «Пентада Транс» перераховано 824 644,46грн. до бюджету та виставлено ПАТ «Укртатнафта» зворотну вимогу про компенсацію витрат за гарантією №22-10820-00005-01-100321. У зв`язку з невиконанням ПАТ «Укртатнафта» зобов`язань, ПТ «Пентада Транс» звернулось до Господарського суду Полтавської області з відповідним позовом про стягнення з позивача 824 644,46грн. (справа № 23/74 (917/798/21).

Не погодившись із актом про настання гарантійного випадку №1 від 07.04.2021 та вимогою №1 від 19.04.2021 Енергетичної митниці Держмитслужби ПАТ «Укртатнафта» звернулось до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13 березня 2012 року №4495-VI (далі МК України).

Відповідно до статей 257 - 259 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 261 МК України визначено, що у разі подання попередньої митної декларації декларант або уповноважена ним особа повинні протягом строків, визначених відповідно до цього Кодексу, подати митному органу додаткову декларацію, яка містить точні відомості про товари, задекларовані за попередньою митною декларацією, що подавалися б у разі декларування цих товарів за митною декларацією, заповненою у звичайному порядку.

Попередня митна декларація разом з додатковою декларацією становлять митну декларацію, заповнену в звичайному порядку.

При ввезенні на митну територію України підакцизних товарів подання попередньої митної декларації, доставка та пред`явлення цих товарів митному органу, яким оформлена така попередня митна декларація, є обов`язковими.

Відповідно до частин першої та другої статті 305 Митного кодексу України у випадках, визначених цим Кодексом, виконання зобов`язань осіб, що випливають з митних процедур, забезпечуються шляхом надання органам доходів і зборів забезпечення сплати митних платежів у способи, передбачені для відповідної митної процедури. Надання органам доходів і зборів забезпечення сплати митних платежів є обов`язковим при ввезенні на митну територію України та/або переміщенні територією України прохідним та внутрішнім транзитом товарів за переліком, який затверджується Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 306 Митного кодексу України визначено, що фінансові гарантії є одним із способів забезпечення митних платежів.

Відповідно до положень частини першої, другої та третьої статті 307 Митного кодексу України юридичні особи, які мають намір виступати гарантом забезпечення особою своїх зобов`язань перед органами доходів і зборів України зі сплати митних платежів, уповноважуються на це і вносяться до реєстру гарантів у порядку, визначеному цим розділом.

Взаємовідносини між центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та гарантами регулюються на підставі укладених угод.

Фінансова гарантія видається гарантом і надається органам доходів і зборів особою, відповідальною за сплату митних платежів, або будь-якою іншою особою на користь особи, відповідальної за сплату митних платежів, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Фінансова гарантія діє на всій митній території України.

Форми забезпечення сплати митних платежів фінансовою гарантією, а також види фінансових гарантій зазначені в статті 309 Митного кодексу України, відповідно до частини першої якої забезпечення сплати митних платежів фінансовою гарантією здійснюється, зокрема, у формі надання фінансової гарантії, виданої гарантом (гарантія, що надається у вигляді документа).

Фінансова гарантія може бути індивідуальною (одноразовою), багаторазовою та генеральною. Індивідуальна (одноразова) фінансова гарантія у вигляді письмового зобов`язання надається у паперовому або електронному вигляді на суму митних платежів за однією митною декларацією в межах однієї зовнішньоторговельної операції. Індивідуальна (одноразова) фінансова гарантія у паперовому вигляді застосовується виключно під час переміщення товарів через митний кордон України із застосуванням митної декларації або документа контролю за переміщенням товарів, оформлених на паперовому носії. Електронна копія такої індивідуальної (одноразової) фінансової гарантії надсилається до єдиної автоматизованої інформаційної системи органів доходів і зборів України авторизованим електронним повідомленням гаранта. Індивідуальна (одноразова) фінансова гарантія у вигляді електронного документа застосовується під час переміщення товарів через митний кордон України із застосуванням митної декларації або документа контролю за переміщенням товарів, оформлених на паперовому носії або у вигляді електронного документа (частини друга-четверта статті 309 Митного кодексу України).

Завершення оформлення митної декларації або документа контролю за переміщенням товарів є підтвердженням прийняття фінансової гарантії як забезпечення виконання зобов`язань перед органами доходів і зборів.

Підтвердженням прийняття індивідуальної (одноразової) фінансової гарантії у паперовому вигляді є проставляння органом доходів і зборів відбитка відповідного митного забезпечення на всіх примірниках фінансової гарантії.

Порядок надання фінансових гарантій органам доходів і зборів передбачений статтею 310 Митного кодексу України, відповідно до частини першої якої у випадках, зазначених у цьому Кодексі, фінансові гарантії надаються органам доходів і зборів під час або до декларування товарів до митного режиму транзиту, попереднього декларування товарів, до їх прибуття на митну територію України та під час декларування товарів до митних режимів, що передбачають сплату митних платежів або передбачають перебування товарів під митним контролем до моменту закінчення дії відповідного митного режиму.

Як передбачено частиною другою статті 310 Митного кодексу України фінансові гарантії надаються у вигляді документа (викладеного в письмовій або електронній формі зобов`язання гаранта сплатити визначені суми митних платежів на вимогу органу доходів і зборів).

Фінансові гарантії надаються на суму митних платежів, нарахованих на товари, які декларуються за однією митною декларацією або заявляються до митного режиму транзиту за одним транспортним документом (частина третя статті 310 Митного кодексу України).

В силу положень частини першої та другої статті 311 Митного кодексу України органи доходів і зборів як забезпечення сплати митних платежів приймають фінансові гарантії, видані гарантами, включеними до реєстру гарантів, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Фінансова гарантія, що надається у вигляді документа, є безвідкличним зобов`язанням гаранта, внесеного до реєстру гарантів, виплатити на вимогу органу доходів і зборів кошти в межах певної суми у разі невиконання забезпечених цією гарантією зобов`язань із сплати митних платежів.

З системного аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що фінансова гарантія, як спосіб забезпечення сплати митних платежів, надається органу доходів і зборів гарантом, внесеним до реєстру гарантів, відносини яких регулюються на підставі відповідних укладених угод. При цьому, на гаранта покладається обов`язок виплатити на вимогу органу доходів і зборів кошти в межах певної суми у разі невиконання відповідними особами зобов`язань перед органами доходів і зборів.

Водночас, виключний перелік випадків, коли митний орган має право направляти гаранту вимоги щодо сплати митних платежів визначений у частині четвертій статті 311 Митного кодексу України, а саме:

1) перевищення більше ніж на 10 днів встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, до митного органу призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності одного митного органу - від одного підрозділу цього органу до іншого);

2) встановлення митним органом факту порушення вимог і умов митних режимів з умовним звільненням від оподаткування митними платежами;

3) настання терміну сплати податкових зобов`язань відповідно до розділу III цього Кодексу;

4) встановлення митним органом факту порушення вимог і умов тимчасового ввезення або транзиту товарів, транспортних засобів особистого користування, що переміщуються через митний кордон України громадянами відповідно до розділу XII цього Кодексу.

Як вже зазначалося судом, підставою для винесення спірної вимоги митного органу № 1 від 19.04.2021 слугувало те, що ПАТ «Укртатнафта» не було сплачено митні платежі з настанням терміну їх сплати в сумі 824 644 грн. 46 коп.

Текстуально зазначена підстава відповідає випадку, передбаченому пунктом 3 частини 4 статті 311 Митного кодексу України.

Водночас, в судовому засіданні представник відповідача зазначив, що підставою для винесення вимоги був пункт 4 частини 4 статті 311 Митного кодексу України, хоча зміст цього пункту абсолютно не відповідає підставі, зазначеній у вимозі.

Надаючи оцінку підставі, зазначеній у вимозі митного органу № 1 від 19.04.2021, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 17 постанови Кабінету міністрів України від 21 травня 2012р. №450 «Питання, пов`язані із застосуванням митних декларацій» митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа заповнюється на партію товарів, що переміщуються через митний кордон України на підставі одного зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість зовнішньоекономічного договору (контракту), та поміщується у визначений митний режим.

З метою відображення в митній декларації виду транспорту, яким буде здійснено переміщення товару митною територією України, наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 №1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій» затверджено відповідний класифікатор видів транспорту.

Частина 4 статті 92 Митного кодексу України передбачає необхідність забезпечення сплати митних платежів з метою оформлення товарів та/або транспортних засобів комерційного призначення до митного режиму транзит.

Як вбачається з матеріалів справи, фінансова гарантія була надана гарантом з метою забезпечення сплати митних платежів під час здійснення внутрішнього транзитного переміщення товару, за попередньою митною декларацією №UA903120/2021/000213.

У графі 26 митної декларації UA903120/2021/000213, де зазначається вид транспорту в межах країни, вказано цифровий код виду транспорту 70. Згідно з Класифікатором видів транспорту, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 року №1011, код « 70» означає, що транзитне переміщення здійснюється трубопровідним транспортом.

Статтею 95 Митного кодексу України визначено строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту. Так, підпунктом 5 частини 1 вказаної норми передбачено, що для трубопровідного транспорту строк транзитного перевезення становить 31 добу.

З матеріалів справи вбачається, що переміщення товару здійснювалось за маршрутом: судно «SEAGAS MAJOR» - резервуари ТОВ «Укрлоудсистем». Строк транзитного переміщення за митною декларацією UA903120/2021/000213 складає 31 добу.

З Графи D/J «Відмітки митного органу відправлення/призначення» Митної декларації UA903120/2021/000213 вбачається, що для здійснення переміщення товару відповідачем не було встановлено строк доставки (термін транзиту). У вказаній графі міститься лише відмітка про дату початку переміщення товару 10.03.2021.

Отже, з урахуванням вищенаведених положень Митного кодексу України, позивач наділений правом доставки (транзиту) за митною декларацією UA903120/2021/000213 до 10 квітня 2021 року включно.

Відповідно до статті 311 Митного кодексу України орган доходів і зборів направляє гарантові, що видав гарантію у вигляді документа, вимогу щодо сплати митних платежів у разі перевищення більше ніж на 10 днів, встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів - від одного підрозділу цього органу до іншого).

Перевищення строку транзиту є день, що настає за останнім днем строку транзиту. В даному випадку 11 квітня 2021 року.

З урахуванням обставин цієї справи та положень пункту 1 частини 4 статті 311 Митного кодексу України, правом на складання вимоги у митного органу виникло 21 квітня 2021 року. Натомість, відповідач склав оскаржувану вимогу 19 квітня 2021 року, тобто, передчасно.

Разом з тим факту настання терміну сплати ПАТ "Укртатнафта" податкових зобов`язань відповідно до розділу ІІІ МК України (пункт 3 частини 4 статті 311 Митного кодексу України) на момент складення спірної вимоги митного органу судом не встановлено.

Водночас, зазначена представником відповідача у судовому засіданні підстава для винесення спірної вимоги - пункт 4 частини 4 статті 311 Митного кодексу України взагалі не стосується спірних правовідносин, позаяк розповсюджується на випадки перевезення через митний кордон України товарів громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних зі здійсненням підприємницької діяльності.

В контексті вищенаведеного суд зауважує, що настання гарантійного випадку, зокрема, доставлення товару не в повному обсязі, не є достатньою підставою для направлення митним органом гаранту вимоги щодо сплати митних платежів за відсутності однієї з обставин, визначених частиною 4 статті 311 Митного кодексу України.

Частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення митним органом конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що зазначена у вимозі Енергетичної митниці № 1 від 19.04.2021 підстава її винесення фактично відсутня, наявності інших підстав для її винесення судом не встановлено та відповідачем не доведено.

Отже, вимога Енергетичної митниці Держмитслужби від 19.04.2021 № 1 є протиправною (необґрунтованою) та підлягає скасуванню.

Стосовно твердження митного органу про те, оскаржена у цій справі вимога не порушує прав публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" суд зазначає наступне.

Як вже зазначалося судом, 10.03.2021 на підставі договору № 22-1-0820 від 13.08.2020 між ПАТ «Укртатнафта» та ПТ «Пентада Транс» (36701373) про надання послуг з видачі фінансових гарантій останнім було видано фінансову гарантію №22-10820-00005-01-100321. Вказана гарантія прийнята Енергетичною митницею відносно зобов`язань, що випливають з митних процедур, пов`язаних з митною декларацією UA 903120/2021/000213.

Хоча вимога митного органу № 1 від 19.04.2021 і була адресована гаранту ПТ «Пентада Транс», її винесення спричинило виникнення у ПАТ «Укртатнафта» обов`язку вішкодувати визначену цією вимогою суму митних платежів на користь ПТ «Пентада Транс», що прямо передбачено пунктом 2.1.7 Договору про надання послуг з видачі фінансових гарантій № 22-1-0820 від 13.08.2020, та стало підставою для звернення ПТ «Пентада Транс» з відповідним позовом до господарського суду.

Отже, оскаржена у цій справі вимога Енергетичної митниці Держмитслужби від 19.04.2021 № 1 впливає на майнові права ПАТ «Укртатнафта».

Стосовно дотримання порядку встановлення обставин гарантійного випадку митним органом суд зазначає наступне.

Відповідно до частини п`ятої статті 307 Митного кодексу України у разі невиконання особою зобов`язання із сплати митних платежів, забезпеченого фінансовою гарантією, наданою у вигляді документа, орган доходів і зборів із залученням представників гаранта, що видав таку гарантію, з`ясовує обставини невиконання зобов`язання, після чого направляє цьому гарантові вимогу щодо сплати належної суми митних платежів. До вимоги додаються завірені органом доходів і зборів копії документів, що підтверджують невиконання зобов`язання.

Як встановлено судом, вивантаження товару відбулося з 11 по 12 березня 2021 року, тоді як акт про настання гарантійного випадку № 1 був складений 07.04.2021 і лише після цього гаранта було запрошено для проведення переговорів за фактом нестачі товару.

Отже, відповідачем при з`ясуванні обставин невиконання зобов`язання із сплати митних платежів, забезпеченого фінансовою гарантією №22-10820-00005-01-100321, всупереч положень частини 5 статті 307 Митного кодексу України представники ПТ «Пентада Транс» не залучалися.

В контексті наведеного суд вважає слушним твердження представника третьої особи про те, що оскільки доставку ввезеного позивачем товару до митного посту здійснювало ТОВ "Укрлоудсистем", то саме воно мало обов`язок зі сплати митних платежів у відповідності до положень пункту 5 частини 3 статті 293 МК у разі втрати товарів, що залишилося поза увагою митного органу під час з`ясування обставин невиконання зобов`язань із сплати митних платежів у спірних правовідносинах.

Враховуючи встановлені судом обставини справи суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправною та скасування вимоги Енергетичної митниці Держмитслужби №1 від 19 квітня 2021 року та необхідності їх задоволення у цій частині.

Стосовно визнання протиправним та скасування акту Енергетичної митниці Держмитслужби про настання гарантійного випадку №1 від 7 квітня 2021 року суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Таким чином, захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Враховуючи те, що акт Енергетичної митниці Держмитслужби про настання гарантійного випадку №1 від 7 квітня 2021 року безпосередньо не спричиняє виникнення, зміну чи припинення у ПАТ "Укртатнафта" прав чи обов`язків, то він не порушує прав позивача у спірних правовідносинах.

Відтак, позовні вимоги у цій частині не підлягають задоволенню.

Надаючи оцінку доводам сторін та учасників справи, суд враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Відповідно до частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Пропорційно до задоволених позовних вимог стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 12370,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (вул. Свіштовська, 3, м. Кременчук, Полтавська область, ідентифікаційний код 00152307) до Енергетичної митниці Держмитслужби (вул. Світлицького, 28-а, м. Київ, Київська область, ідентифікаційний код 43334913), Енергетичної митниці (вул. Саксаганського, 66, м. Київ, 01032 ідентифікаційний код ВП 44029610) третя особа: Повне товариство "Пентада Транс" ТОВ "Пентада Групп" І Компанія (вул. Хвойки Вікентія, 21, оф. 360, м. Київ, Київська область, ідентифікаційний код 36701373) про визнання протиправними та скасування акту та вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Енергетичної митниці Держмитслужби про настання гарантійного випадку № 1 від 19.04.2021 за фінансовою гарантією № 22-10820-00005-01-100321 від 10.03.2021.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Енергетичної митниці на користь Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" витрати зі сплати судового збору у розмірі 12370,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 17 травня 2022 року.

Суддя К.І. Клочко