Справа № 420/3366/22
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2022-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3366/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 11 лютого 2022 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо відмови у здійсненні перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 та дії щодо неправильного обчислення вислуги років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 зі служби в поліції.

2. Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області здійснити перерахунок вислуги років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 зі служби в поліції, та зарахувати до вислуги років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні строк служби ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ України, який у календарному обчисленні склав 16 років 00 місяців 26 днів, та внести відповідні зміни до наказу ГУНП в Одеській області №1818 від 08.11.2021 року.

3. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 недораховану одноразову грошову допомогу при звільненні ОСОБА_1 зі служби в поліції у сумі 90405,76 грн.

4. Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні та розрахунку і виплати заробітної плати за листопад місяць 2017 року без урахуванням індексації відповідно ОСОБА_1 .

5. Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити суму одноразової грошової допомоги при звільненні та заробітну плату за листопад місяць 2017 року з урахуванням індексації відповідно ОСОБА_1 .

6. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 16 листопада 2021 року по 22 грудня 2021 року у сумі 15542,37 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він 15.11.2021 був звільнений зі служби в поліції, при цьому, наказом про його звільнення встановлена вислуга років для виплати одноразової грошової допомоги з якою позивач не погоджується.

Вважаючи дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Ухвалою судді від 16.02.2022 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

Ухвалою судді від 16.03.2022 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

07 квітня 2022 року до суду (вх.№ЕП/937/22) надійшов відзив Головного управління національної поліції в Одеській області на позовну заяву з проханням відмовити у задоволенні позову з огляду на таке.

Відповідач зазначає, що наказом Головного управління від 24.10.2017 No1677 o/с ОСОБА_1 прийнято з 09.10.2017 на службу в поліцію та 15.11.2021 року відповідним наказом звільнено через хворобу. Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області №1818о/с від 08.11.2021 ОСОБА_1 встановлена вислуга років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби - 04 роки 01 місяць 06 днів. Як вбачається з доданих до листа УФЗБО доказів, ОСОБА_1 набув право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні з Головного управління Національної поліції в Одеській області, а тому встановлення вислуги років для нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні з поліції, проводиться за період календарної служби саме в органах поліції. З наведеного вбачається, що кадровим підрозділом для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції зараховані роки служби ОСОБА_1 в поліції. Позивач при звільненні з Головного управління МВС України в Одеській області за п.64 «г» (через скорочення штатів) отримав усі виплати пов`язані зі звільненням з міліції у тому числі одноразову грошову допомогу. Тому Головним управлінням Національної поліції в Одеській області встановлена вислуга років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби - 04 роки 01 місяць 06 днів. Тобто фактична вислуга позивача у поліції. Позивач не надав до суду доказів, що відповідач порушив виплату належних йому сум при звільненні у передбачені законом строки за відсутності спору про їх розмір. За таких обставин, відповідач вважає, що відсутні підстави визнавати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо нездійснення остаточного розрахунку при звільненні та, відповідно, зобов`язувати ГУНП в Одеській області нарахувати та сплатити позивачу середній заробіток - грошове забезпечення за час затримки з 16 листопада 2021 року по 22 грудня 2021 року.

Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено таке.

Наказом №63о/с від 04.10.2002 року позивача прийнято на службу в органах внутрішніх справ України.

Наказом №1500 о/с від 04.11.2015 року (а.с.23) ОСОБА_1 було звільнено з 07.11.2015 року у запас Збройних Сил за п. 64 «г» (через скорочення штату). Вказаним Наказом вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні складає 16 років 00 місяців 26 днів, у пільговому обчисленні 20 років 03 місяці 08 днів. Запис про звільнення було занесено до трудової книжки 06.11.2015 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 24.07.2017 року по справі №815/103/17 було задоволено частково позов ОСОБА_1 та вирішено:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області №1500 о/с від 04.11.2015 року в частині звільнення з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів) Положення про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ оперуповноваженого СКР Суворовського, PB ОМУ ГУ МВС України в Одеській області майора міліції ОСОБА_1 ;

- поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого СКР Суворовського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області з 06.11.2015 року;

- зобов`язати Головне управління МВС України в Одеській області виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 07.11.2015 року по 07.11.2016 року, виходячи зі середньомісячного грошового забезпечення позивача 2395,33 грн. згідно довідки Суворівського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області вiд 15.02.2017 року №14 за мінусом одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 14885,79 грн.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області №1677о/с від 24.10.2017 року (а.с.32) прийнято на службу до поліції з 09.10.2017 року ОСОБА_1 інспектором - черговим чергової частини відділу моніторингу Приморського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області, за рахунок посади старшого інспектора - чергового цієї чергової частини, установивши йому відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 посадовий оклад у розмірі 2400 гривень і статті 78 розділу VII Закону України «Про Національну поліцію» стаж служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, станом на 09 жовтня 2017 року 14 років 04 місяці 21 день, присвоївши спеціальне звання - «рядовий поліції», закріпивши спеціальний жетон з індивідуальним номером (0128634).

Наказом №1818 від 08.11.2021 року (а.с.26) позивача було звільнено зі служби в поліції з 15.11.2021 року. За вказаним наказом вислуга років в день звільнення:

- у календарному обчисленні для виплати надбавки за вислугу років 18 років 05 місяців 27 днів;

- для виплати одноразової грошової допомоги при звільнені зі служби 04 роки 01 місяць 06 днів;

- на пільгових умовах (без урахування календарної вислуги) 04 роки 02 місяці 12 днів;

- усього для призначення пенсії (набуття права) 22 роки 08 місяців 09 днів.

У зв`язку з чим при звільнені позивача Головним управлінням Національної поліції в Одеській області 22.12.2021 було нараховано та виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 22179,24 грн (а.с.43, 44).

Згідно з офіційною письмовою інформацією Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Одеській області від 23.12.2021 року №9/121аз (а.с.40-41), станом на 15.11.2021 р. грошове забезпечення ОСОБА_1 складало:

- посадовий оклад - 2400,00 грн.;

- оклад за спеціальне звання - 2000,00 грн.;

- надбавки за вислугу років 35% - 1540,00 грн.;

- таємність 15% - 360,00 грн.;

- спец.проходж. служ. АТ 40% - 2376,00 грн.;

- щомісячна премія 29,766% - 2582,50 грн.

Всього 11258,50 грн.

На запит адвоката, 24.12.2021 року відповідач надав відповідь (№ 9/121/1аз) про те, що за архівними відомостями у травні 2018 року з грошового забезпечення ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу була відрахована сума вихідної допомоги при звільненні у розмірі 14885,79 грн.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо розміру грошового забезпечення при звільненні, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1-2, 5 статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» обумовлено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України. Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Згідно з ст.102 Закону України «Про Національну поліцію», пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України «Про Національну поліцію» проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п`яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України «Про державну службу», а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно з ч.ч. 4- 5 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виплата зазначеної в частинах першій та другій цієї статті одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро України, Службою судової охорони, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах цивільного захисту, транспорту, виконання кримінальних покарань, пожежної і техногенної безпеки, єдину державну податкову політику, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання. Поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України, співробітникам Служби судової охорони, звільненим зі служби безпосередньо з посад, займаних в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або у сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, виплата одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених частинами першою та другою цієї статті, здійснюється за рахунок коштів органів, у яких вони працювали.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 року №260 було затверджено Порядок та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських далі (Порядок №260).

Пунктом 11 розділу І Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення. Виплата одноразових додаткових видів грошового забезпечення здійснюється, якщо звернення про їх отримання надійшли до закінчення трьох років з дня виникнення права на їх отримання.

Відповідно до пунктів 1, 4, 5, 7 розділу VI Порядку №260, поліцейським, які звільняються із служби через хворобу (станом здоров`я), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рiк служби.

Поліцейським у разі повторного їх звільнення із служби одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які під час попереднього звільнення не набули права на отримання такої допомоги на підставі довідки з попереднього місяця служби.

Строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно з пунктами 1 і 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» та зазначається кадровим підрозділом у наказі про звільнення поліцейського, якому передбачена виплата цієї допомоги.

У наказі про звільнення підрозділом кадрового забезпечення в разі необхідності виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зазначається стаж служби для її виплати. Крім того, у разі необхідності в наказі про звільнення додатково вказується підстави для проведення відрахувань з грошового забезпечення та інших виплат.

Відповідно до ч.6 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, у разі повторного їх звільнення зі служби одноразова грошова допомога, передбачена цією статтею, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.

Саме на положення вказаної частини шостої ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» посилався відповідач визначаючи період календарної служби ОСОБА_1 для виплати йому одноразової грошової допомоги, про що відповідач зазначив в своєму листі від 06.01.2022 року № 9/0-2589 (а.с.34).

Натомість, з аналізу обставин справи, суд зазначає, що хоча позивач і набув право на отримання грошової допомоги при попередньому звільненні у листопаді 2015 року та і отримав таку грошову допомогу у розмірі 14885,79 грн, однак на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 24.07.2017 року по справі №815/103/17, яким позивача було поновлено на посаді, відповідачем у травні 2018 року була відрахована сума (14885,79 грн) вихідної допомоги при звільненні позивача, про що зазначає сам відповідач в своєму листі від 24.12.2021 року № 9/121/1аз, а відтак посилання відповідача на правомірність своїх дій на приписи ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суд вважає недоречним, та, відповідно, дії Головного управління Національної поліції в Одеській області протиправними.

Таким чином, хоча позивач і набув право на отримання грошової допомоги у 2015 році у зв`язку зі звільненням, проте судовим рішенням було скасоване саме звільнення, наказ про звільнення визнано протиправним, що невілює всі дії, що були зумовлені цим звільненням. Саме тому, суд приходить до висновку, що при звільненні позивача 08.11.2021 року для розрахунку одноразової грошової допомоги слід застосовувати положення ч.1 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а не частину (абзац) 6 статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Виходячи з викладеного, обґрунтованою та доведеною суд вважає позовну вимогу ОСОБА_1 про визнання протиправними дії Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо відмови у здійсненні перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні позивача та невірне обчислення вислуги років для вказаної виплати, а тому вказана позовна вимога підлягає задоволенню шляхом визнання протиправними дії Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо відмови зарахувати до вислуги років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні строк служби позивача в Головному управлінні МВС України в Одеській області.

Як наслідок, обґрунтованою є похідна позовна вимога ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснити перерахунок вислуги років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні позивача зі служби в поліції та зарахувати до вислуги років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні строк служби позивача в Головному управлінні МВС України в Одеській області.

При цьому, на думку суду, саме відповідач повинен, виходячи з висновків та роз`яснень суду, здійснити обчислення календарних років служби позивача для їх множення на 50% місячного грошового забезпечення та донарахувати суму одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 . В той же час проведення такого розрахунку належить до обов`язків відповідача та, виходячи з висновків суду, Головне управління Національної поліції України в Одеській області повинне здійснити такий розрахунок опираючись на положення законодавства.

Щодо позовної вимоги внести відповідні зміни до наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області №1818 від 08.11.2021 року, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

З огляду на те, що на момент вирішення справи відсутнє рішення суду яке набрало законної сили щодо визнання протиправними дії відповідача та зобов`язання зарахувати до вислуги років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні строк служби ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ України, відтак зазначена є вимога є передчасною.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, тому у задоволенні цієї позовної вимоги необхідно відмовити, як передчасної.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 вересня 2021 року по справі №580/1285/20.

Щодо позовної вимоги стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 недораховану одноразову грошову допомогу при звільненні ОСОБА_1 зі служби в поліції у сумі 90405,76 грн, суд зазначає, що оскільки станом на дату звернення позивача до суду перерахунок грошову допомогу при звільненні ОСОБА_1 зі служби в поліції не було здійснено та, відповідно, заборгованість з виплати допомоги у позивача ще не виникла.

Суд зауважує, що спору щодо виплати заборгованості з одноразової грошової допомоги при звільненні на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало, а тому така вимога є передчасною також.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дії Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні та розрахунку і виплати заробітної плати за листопад місяць 2017 року без урахуванням індексації відповідно ОСОБА_1 , суд зазначає таке.

Судом встановлено, що за офіційною письмовою інформацією Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Одеській області від 23.12.2021, станом на 15.11.2021 грошове забезпечення ОСОБА_1 складало: посадовий оклад; оклад за спеціальне звання; надбавки за вислугу років; таємність; спец.проходж. служ. АТ; щомісячна премія.

Тобто, відповідачем не заперечується, що при визначенні суми одноразової грошової допомоги при звільненні до складових грошового забезпечення ОСОБА_1 не враховувалась індексація грошового забезпечення.

Згідно з п.3 розділу І Порядку №260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять:

1) посадовий оклад;

2) оклад за спеціальним званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер);

4) премії;

5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно п. 1 розділу VI Порядку №260 (в редакції станом на день звільнення позивача), поліцейським, які звільняються із служби через хворобу (за станом здоров`я), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні із служби здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення, ураховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, процентну надбавку за стаж служби в поліції, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, установлених наказами на день звільнення (Пункт 6 розділу VI Порядку №260)

Відповідно до ч.5 ст.94 Закону України «Про Національну поліцію», грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Спірним питанням у даному випадку є включення (не включення) до складу грошового забезпечення поліцейського, із якого розраховується розмір одноразової грошової допомоги при звільненні, індексації грошового забезпечення.

Так, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Згідно ст. 1, 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Крім того, п.2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу.

Верховний суд вже неодноразово висловлював позицію щодо необхідності врахування індексації, як складової грошового забезпечення військовослужбовців, при обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, які мають однакову правову природу з поліцейськими, зокрема по справі №820/5286/17 від 19.03.2020 року.

Отже, індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому, вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців як обрахункова величина одноразової грошової допомоги при звільненні.

Відповідно до витягу з особової картки ОСОБА_1 , за період з січня 2021 року по листопад 2021 року (а.с.106), станом на дату звільнення зі служби, позивачу нараховувалась та виплачувалася в складі грошового забезпечення індексація грошового забезпечення в загальній сумі за одинадцять місяців 13972,80 грн.

Таким чином, підлягають задоволенню вимоги позивача про визнання протиправними дії Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо не врахування показників індексації грошового забезпечення при розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні та, відповідно, зобов`язання Головного управління Національної поліції в Одеській області нарахувати і виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення.

З огляду на наведені норми, обґрунтованою та доведеною суд також вважає й позовну вимогу ОСОБА_1 щодо протиправності дій відповідача при розрахунку і виплати заробітної плати позивача у листопаді 2017 року без врахування грошової індексації.

Так, наказом начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області №1677 о/с від 24.10.2017 року прийнято на службу до поліції з 09.10.2017 року ОСОБА_1 .

Отже, в листопаді 2017 року позивач вже працював та проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області, отримував заробітну плату.

З Витягу з особової картки ОСОБА_1 за період з листопада 2017 року по грудень 2017 року вбачається, що у листопаді 2017 року при нарахуванні заробітної плати позивачу індексація (АТ) склала 0,00 гривень, а в грудні 2017 року 8718,97 грн.

Варто зазначити, що відповідач в наданому до суду відзиві жодним чином не спростовує такі ствердження позивача, не висловлює заперечень щодо вимог про індексації грошового забезпечення позивача, як при звільненні так і у листопаді 2017 року.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача про визнання протиправними дії Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні та розрахунку і виплати заробітної плати за листопад місяць 2017 року без урахуванням індексації відповідно ОСОБА_1 та, відповідно, зобов`язати нарахувати і виплатити суму одноразової грошової допомоги при звільненні та заробітну плату за листопад місяць 2017 року з урахуванням індексації відносно ОСОБА_1 .

Щодо вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 16.11.2021 по 22.12.2021, суд приходить до такого.

Як встановлено судом, у день звільнення зі служби в поліції 15.11.2021 року позивачу не виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні. Виплата цієї допомоги відбулася тільки 22.12.2021 року.

За правилами, встановленими частиною першою статті 116 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Тобто, однією з умов виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку є відсутність спору про розмір належних звільненому працівникові сум.

Натомість, як вище встановлено, спір між сторонами про розмір виплат належних звільненому працівникові сум виник одразу після ознайомлення позивачем з наказом про звільнення від 15.11.2021 року.

Стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, за весь час затримки по день фактичного розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Суд враховує також приписи пункту 8 розділу VІ Порядку №260: одноразова грошова допомога при звільненні виплачується не пізніше двох місяців з дня звільнення із служби, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом п`яти робочих днів після їх надходження в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання центрального органу управління поліцією, органів поліції, державних органів, установ та організацій, до яких відряджені (прикомандировані) поліцейські.

Отже, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії), надав розгорнуту оцінку усім юридично значимим факторам, доводам та обставинам справи; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бендерський проти України» від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст.249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов належить до часткового задоволення.

Відповідно до положень ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Позивач при зверненні до суду з даним адміністративним позовом, було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн.

У зв`язку з задоволенням даного адміністративного позову суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.

Керуючись статтями 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо відмови зарахувати до вислуги років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні строк служби ОСОБА_1 в Головному управлінні МВС України в Одеській області.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області здійснити перерахунок вислуги років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 зі служби в поліції, та зарахувати до вислуги років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні строк служби ОСОБА_1 в Головному управлінні МВС України в Одеській області.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 без урахуванням індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо розрахунку і виплати заробітної плати за листопад 2017 року ОСОБА_1 без урахуванням індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за листопад 2017 року з урахуванням індексації грошового забезпечення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Головне управління Національної поліції в Одеській області (65014, м. Одеса, вул. Єврейська, буд. 12, ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА