Справа № 620/9946/21
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2022-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 травня 2022 року

м. Київ

справа № 620/9946/21

адміністративне провадження № К/990/11522/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Кашпур О.В., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу Чернігівської обласної прокуратури на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року в справі №620/9946/21 за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Чернігівської обласної прокуратури, в якому просив:

- визнати бездіяльність Чернігівської обласної прокуратури щодо ненадання інформації на запит від 23 березня 2021 року протиправною;

- зобов`зати Чернігівську обласну прокуратуру надати відповідь на запит ОСОБА_1 від 23 березня 2021 року.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року позов задоволено.

13 травня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Чернігівської обласної прокуратури на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року в справі №620/9946/21.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно пункту 2 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

З ухвалених у цій справі судових рішень убачається, що позовні вимоги пов`язані з розглядом запиту на інформацію відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

У касаційній скарзі скаржник зазначає, що касаційна скарга Чернігівської обласної прокуратури у цій справі стосується питання, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки відсутній правовий висновок Верховного Суду щодо застосування норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» у подібних правовідносинах, зокрема частини 1 статті 20 цього Закону. Також скаржник зазначає про наявність прогалин у законодавчому регулюванні кола суспільних відносин стосовно врегулювання питання надання відповіді на заяву відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» та відсутності єдності у судовій практиці щодо його вирішення.

Разом з цим, скаржник указує про відсутність можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваними судовими рішеннями в справі № 620/9938/21 та наголошує про значний суспільний інтерес та виняткове значення цієї справи для Чернігівської обласної прокуратури, з огляду на те, що залишення в силі незаконних судових рішень може спричинити непоправну шкоду правам та охоронюваним законом державним інтересам значними безпідставними фінансовими затратами для розсилання відповідей на звернення у непередбаченому чинним законодавством порядку.

Однак такі доводи не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, встановлених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки крім загальних посилань на фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики мотиви, наведені у касаційній скарзі, зводяться до переоцінки доказів у справі та незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо обов`язку розпорядника інформації зареєструвати та надати відповідь на запит у встановлений законодавством строк.

Суд також не приймає посилання скаржника на підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки спір у справі № 620/9938/21 виник між іншими сторонами, а також з інших підстав та не має жодного відношення до цієї справи № 620/9946/21.

Скаржником не наведено обставин, які б свідчили про наявність у справі ознак її суспільної важливості або виняткового значення, а також не виділено специфічних вимог, що дають підстави вважати, що вона має значення для уніфікованого розуміння та застосування права для сторін спору. Суб`єктом владних повноважень також не наведено обставин, які б свідчили про наявність у справі ознак її суспільної важливості або виняткового значення, а також не виділено особливих вимог, що дають підстави вважати, що вона має значення для уніфікованого розуміння та застосування права для сторін спору. Зазначені скаржником доводи мають загальний характер та притаманні кожній аналогічній справі, а тому в контексті обставин справи не дають підстав для висновку, що безпосередньо ця справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Мотиви, наведені у касаційній скарзі, фактично зводяться лише до переоцінки доказів у справі та незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо застосування норм чинного законодавства.

З огляду на зазначене та враховуючи, що скаржник, оскаржуючи судові рішення у цій справі, не обґрунтував наявності випадків для відкриття касаційного провадження, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, підстави перевірки інших доводів касаційної скарги відсутні.

Інші наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Отже, з наведеного випливає, що, оскаржуючи судові рішення у справі незначної складності, скаржник не обґрунтував випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті провадження необхідно відмовити.

З огляду на зазначене, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження Судом не вирішується.

Керуючись статтями 248, 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Чернігівської обласної прокуратури на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року в справі №620/9946/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: О.В. Кашпур

С.А. Уханенко