Справа № 400/1795/22
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2022-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2022 р. № 400/1795/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (надалі відповідач) про:

- визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо обмеження ОСОБА_1 виплати пенсії максимальним розміром;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити ОСОБА_1 з 01.04.2019 року виплату пенсії на підставі довідки Миколаївського ОТЦК та СП від 26.04.2021 року №9/1/3718 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 року у справі № 400/3754/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату з 01.04.2019 основного розміру пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) виходячи із 89% суми грошового забезпечення на підставі довідки № 9/1/3718 від 26.04.2021р. про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, яка видана Миколаївським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, з урахуванням раніше виплачених сум. Відповідачем на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 року у справі № 400/3754/21 проведено перерахунок пенсії позивача на підставі оновленої довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 26.04.2021 року №9/1/3718. Проте, Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області обмежило розмір перерахованої пенсії максимальним розміром. Повідомлено, що розмір пенсійної виплати, з врахуванням обмеження, визначеного ст. 2 Закону №3668 встановлено відповідно до законодавства та підстави для її перерахунку відсутні, що у свою чергу і стало підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Ухвалою від 11.02.2022 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/1795/22 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 262 КАС України.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до положень ч. 4. ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) встановлено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до вимог ч. 6 ст. 162 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію по інвалідності на підставі Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Миколаївським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки складено довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача станом на 05.03.2019 року № 9/1/3718 від 26.04.2021 року.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області з заявою щодо проведення перерахунку його пенсії відповідно до оновленої довідки про розмір грошового забезпечення № 9/1/3718 від 26.04.2021 року, виданої Миколаївським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки та виплати перераховану пенсію у належному розмірі.

Листом Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повідомило позивачу про те, що ч. 4 ст. 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, визначено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Умови проведення перерахунку відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб були передбачені пунктами 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року пункти 1 і 2 постанови №103 визнані протиправними та не чинними. Постановою КМУ від 24.12.2019 року №1088 Про деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян зазначені пункти виключені. Після визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2 Постанови №103 інших рішень Уряду про умови та порядок проведення перерахунку пенсій не приймалося.

Не погодившись з відмовою Головного управління ПФУ в Миколаївській області в проведенні перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду із позовною заявою.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 року у справі № 400/3754/21 позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області щодо відмови ОСОБА_1 здійснити перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки № 9/1/3718 від 26.04.2021р. виданої Миколаївським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки про розмір мого грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області () здійснити перерахунок та виплату з 01.04.2019 основного розміру пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) виходячи із 89% суми грошового забезпечення на підставі довідки № 9/1/3718 від 26.04.2021 р. про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, яка видана Миколаївським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, з урахуванням раніше виплачених сум.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 21.10.2021 року.

На виконання рішення суду у справі № 400/3754/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.04.2021 року на підставі довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 9/1/3718 від 26.04.2021 року. При цьому, під час перерахунку пенсії позивачу відповідачем обмежено розмір перерахованої пенсії максимальним розміром.

ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою, у якій просив перерахувати пенсію на підставі довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 9/1/3718 від 26.04.2021 року без обмеження виплати його пенсії максимальним розміром, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Листом відповідач повідомив позивачу, що тимчасово, по 31.12.2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 05.12.2020 року № 1082, у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2021 року 1769 гривень, з 1 липня 1854 гривні, з 1 грудня 1934 гривень. Розмір пенсійної виплати, з врахуванням обмеження, визначеного ст. 2 Закону №3668 встановлено відповідно до законодавства та підстави для її перерахунку відсутні

Не погодившись з відмовою Головного управління ПФУ в Миколаївській області в проведенні перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб, врегульовані Законом України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до пункту 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплат окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які стратили працездатність.

Окрім того, згідно норм статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08 липня 2011 року (далі - Закон №3668-VI), який набрав чинності 01 жовтня 2011 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України № 2262-XII зі змінами, а саме: частина сьома статті 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини зазначеного Рішення Конституційного Суду України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 20.12.2016 року відсутня дія частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

Поряд з цим, відповідно до Закону України від 06.12.2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону набрав чинності з 01.01.2017 року, у частині сьомій статті 43 Закону № 2262-XII слова і цифри «у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Буквальне розуміння змін, внесених Законом України від 06.12.2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016, дозволяє стверджувати, що у Законі № 2262-XII відсутня дія частини сьомої статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Отже, внесені Законом України від 06.12.2016 року № 1774 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 року у справі № 522/16882/17, від 31.01.2019 року у справі № 638/6363/17, від 12.03.2019 року у справі № 522/3049/17.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що положення частини сьомої статі 43 Закону № 2262-XII, якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром та яка втратила чинність з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року року № 7-рп/2016, не повинні застосовуватися при розрахунку пенсії позивача.

Таким чином, дії відповідача щодо обмеження максимальним розміром пенсії позивача є протиправними.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимог законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позивач навів законні й обґрунтовані підстави для перерахунку та виплати йому пенсії без обмеження її максимальним розміром, а тому наявні правові підстави для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо обмеження ОСОБА_1 виплати пенсії максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити ОСОБА_1 з 01.04.2019 року виплату пенсії на підставі довідки Миколаївського ОТЦК та СП від 26.04.2021 року №9/1/3718 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 992,40 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 18.05.2022 року.

Суддя Г. В. Лебедєва