Справа № 538/228/22
Суддя: Цімбота Л. Г.
Дата ухвалення: 2022-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 538/228/22
Провадження № 2-а/538/9/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2022 року Лохвицький районний суд Полтавської області у складі головуючої судді Цімботи Л.Г., з участю секретаря Дробот О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиця адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, старшого лейтенанта поліції інспектора Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Пугача Ярослава Вікторовича, Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5312772 від 13.02.2022 року,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи тим, що 13.02.2022 відповідачем була складена постанова серії № ЕАО № 5312772, згідно якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 850 грн. 00 коп. Відповідач при складанні адміністративного матеріалу допустив грубі порушення та не

дослідив усі обставини справи, а тому винесена постанова є необгрунтованою, незаконною, а отже підягає скасуванню з таких підстав. У постанові відповідач вказав, що позивач керував автомобілем, у якого був відсутній державний номерний знак. Він категорично не згоден з притягненням його до адміністративної відповідьності з таких підстав. Відповідно до п.п. «а» п.2.3. ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу. Перед початком руху ним був перевірений технічний стан транспортното засобу та його комплектність, усі номерні знаки були на місці. Під час руху у нього, можливо, зламалося кріплення, внаслідок чого відпав номерний знак, однак він не міг цього бачити до тих пір, доки знову не зупинився. По-друге, інспектор не надав доказів вчинення ним правопорушення. Складання постанови без будь-яких фактичних доказів вчинення адміністративного правопорушення є неправомірним та незаконним. У графі 7 постанови, де вказуються додатки до постанови, поліцейський не зазначив жодного доказу, в тому числі технічного засобу. У разі відсутності в оскаржуваній постанові посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейський під час складання постанови не вніс як додатки будь-які докази до постанови, не зазначив жодних відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався), а тому не має права посилатись у майбутньому на будь-які докази. Враховуючи це, констатує, що сам факт вчинення правопорушення не доведений, як і не доведена його вина у інкримінованому правопорушенні, а тому у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Ним були заявлені клопотання про надання доказів вчинення правопорушення та про необхідність залучення захисника, адже йому необхідний був професійний захист юриста, який би зміг аргументовано відстояти його права. Ці клопотання поліцейський залишив взагалі без розгляду і знехтував його правами. Враховуючи викладене, вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена поліцейським незаконно, з грубим порушенням норм законодавства, відомчих актів МВС України, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, необгрунтовано, упереджено, за неіснуюче правопорушення, якого він не скоїв, з порушенням його законних прав, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою суду від 28.02.2022р. провадження у вказаній справі відкрито, ухвалено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 29.03.2022 року залучено до участі у справі в якості співвідповідачів Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП та Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

Ухвалою суду від 29.04.2022 року замінено відповідачів Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП та Департамент патрульної поліції на належного відповідача Головне управління Національної поліції в Полтавській області.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення повідомлені належним чином, від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, відповідач старший лейтенант поліції інспектор Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Пугач Я.В. надав заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи , опитування особи, зупинення транспортного засобу, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно до ч. 1 ст. 40 цього ж Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5312772 від 13.02.2022р, винесену інспектором ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Пугачем Я.В. притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Відповідальність за ч. 6 ст. 121 КУпАП передбачено за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року, у справі № 357/10134/17 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Крім того, згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити зокрема опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Проте зі змісту копії постанови від 13.02.2022 року неможливо з`ясувати обставини встановлені під час розгляду справи поліцейським.

Жодних доказів того, що ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП стороною відповідача не надано та посилання на них у постанові відсутнє.

Сама лише постанова про накладення адміністративного стягнення не є свідченням наявності складу, події правопорушення та вини позивача у його вчиненні.

Відповідно до ст. 72 - 76, 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, обставини, що вказані посадовою особою в оскаржуваній постанові, повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (Постанова ВАС КАС від 30 травня 2018 року у справі №175/1982/16-а (2а/175/10/16).

Згідно до постанови Касаційного адміністративного суду Верховного суду від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином, судом встановлено відсутність події та складу адміністративного парвопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За наведеного суд вважає, що при винесенні вказаної постанови посадовою особою не з`ясовано всіх обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 280 КУпАП, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зі змісту ст. 7 КУпАП вбачається, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зазначених вимог закону відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності не дотримано.

Посилання позивача на те, що при притягненні його до адміністративної відповідальності відповідачем допущені порушення вимог закону суд вважає доведеними.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За викладеного суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є незаконною, а порушене право позивача підлягає захисту шляхом скасування останньої та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо особи позивача.

Враховуючи, що стороною відповідача не було надано жодного допустимого, достовірного та достатнього доказу, який міг би підтвердити правомірність оскаржуваного позивачем рішення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5312772 від 13.02.2022р про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та стягнення штрафу в розмірі 850 гривень, а провадження по справі закрити.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 73-76, 77, 79, 229, 243, 244, 245, 246, 257, 286 КАС України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, старшого лейтенанта поліції інспектора Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Пугача Ярослава Вікторовича, Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5312772 від 13.02.2022 року задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5312772 від 13.02.2022р, винесену інспектором ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Пугачем Я.В. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП від 13.02.2022р. закрити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адмініст-ративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Лохвицький районний суд Полтавської області.

Суддя Лохвицького

районного суду Л.Г.Цімбота