Справа № 420/16146/21
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2022-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області (вул. Миру, 132, смт. Бородіно, Болградський район, Одеська область, 68540) про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування розпорядження та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку, моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду із позовом звернувся ОСОБА_1 до Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області (далі Бородінська селищна рада), в якому позивач просив:

визнати протиправними дії Бородінського селищного голови Кюссе Івана Георгійовича в частині видання розпорядження №26 від 10.08.2021 року «Про звільнення головного спеціаліста відділу ЖКГ ОСОБА_2 15 серпня 2021 року на підставі п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України у зв`язку зі скороченням відділу ЖКГ Бородінської селищної ради» з внесенням в офіційний документ Бородінської селищної ради, а саме у розпорядження №26 від 10.08.2021 року, який створений на офіційному бланку Бородінської селищної ради, який має відтиск печатки і підпис, завідомо неправдивих відомостей, а саме, що Відділ житлово-комунального господарства, торгівельного обслуговування, містобудування, архітектури та благоустрою населених пунктів виконавчого комітету Бородінської селищної ради на момент звільнення його ОСОБА_1 , був скорочений;

визнати протиправним та скасувати розпорядження №26 від 10.08.2021 року «Про звільнення головного спеціаліста відділу ЖКГ ОСОБА_1 15 серпня 2021 року на підставі п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України у зв`язку зі скороченням відділу ЖКГ Бородінської селищної ради»;

зобов`язати Бородінського селищного голову ОСОБА_3 видати розпорядження яким поновити його ОСОБА_1 , на посаді головного спеціаліста Вiдділу житлово-комунального господарства, торгівельного обслуговування, містобудування, архітектури та благоустрою населених пунктів виконавчого комітету Бородінської селищної ради;

стягнути з Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області на його ОСОБА_1 , користь середній заробіток за час вимушеного прогулу а саме - з 15 серпня 2021 року по день прийняття рішення суду у сумі з відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів;

стягнути з Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області на його ОСОБА_1 користь моральної шкоди у розмірі 10тис грн.

Позивач зазначив, що відділ ЖКГ був створений рішенням Бородінської селищної ради №43-VIII від 15.12.2020 року у статусі юридичної особи публічного права. Згідно з пунктом 5.1. Положення про відділ реорганізація або ліквідація відділу може здійснюватися селищною радою лише відповідно до вимог чинного законодавства України. Станом на 19.08.2021 року даних про перебування Відділу у процесі припинення, у тому числі даних про рішення щодо припинення цієї юридичної особи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не було. Відомості про комісію з припинення також були відсутні.

З урахуванням вказаних обставин позивач вважає, що під час перебування його у відпустці процес ліквідації відділу не відбувався, його звільнення було здійснено у порушення ст. 40 Кодексу законів про працю України.

Також позивач зазначив, що його звільнення пов`язано з тим, що він виконуючи свої посадові обов`язки повідомляв державні органи про небажання Бородінського селищного голови ОСОБА_3 ліквідовувати стихійні сміттєві звалища на території громади, за що його та старостів громади екологічна інспекція притягала до відповідальності та надавала приписи. Також він вимагав від Бородінського селищного голови ОСОБА_3 створення йому належних для праці умов. Бородінський селищний голова відповів на його вимоги в брутальній, принизливій формі, чим принизив його гідність, честь та ділову репутацію. В зв`язку протиправною поведінкою Бородінського селищного голови ОСОБА_3 він зазнав душевних страждань, а тому просив задовольнити вимоги щодо стягнення моральної шкоди.

Ухвалою суду від 10.09.2021 позовну заяву залишено без руху позивачу наданий строк для усунення недоліків позову, ухвалою суду від 21.09.2021 продовжено строк для усунення недоліків позову.

Ухвалою суду від 18.10.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження, вирішено здійснити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

05.11.2022 року до суду надійшов відзив на позов (а.с.63), в якому відповідач зазначив, що частково погодився з вимогами позивача, та зазначив, що розпорядженням від 04.11.2021 року скасовано оскаржуване позивачем розпорядження із наданням доручення головному бухгалтеру виплатити позивачу середній заробіток з 16.08.2021 року по 04.11.2021 року. Представник відповідача вважав такими, що не підлягають задоволенню вимоги позивача про внесення в оскаржуване розпорядження завідомо неправдивих відомостей про скорочення відділу ЖКГ та стягнення моральної шкоди.

Позивач подав до суду відповідь на відзив (а.с.69-71), в якій просив задовольнити позовні вимоги та зазначив, що у виданому розпорядженні №194 від 04.11.2021, яким було скасоване розпорядження про звільнення №26 від 10.08.2021 та зобов`язано виплатити середній заробіток, відсутній пункт про поновлення його на посаді та постановки на облік як працюючого у відповідних державних структурах, а також пункт про скасування запису про звільнення у трудовій книжці.

Ухвалою суду від 14.12.2021 року вирішено розгляд справи здійснити за правилами загального позовного провадження.

23.02.2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, та надав до суду копію розпорядження №208 від 29.11.2021 року, яким внесено зміни до розпорядження №194 від 04.11.2021 року щодо поновлення позивача на посаді та внесення запису у трудову книжку, довідку про нараховану позивачу заробітну плату. Також відповідачем надана копія розпорядження №74 від 22.12.2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 », згідно з яким позивача звільнено з посади 22.12.2022 року у зв`язку з досягненням ним граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування.

Ухвалою суду від 28.04.2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 17.05.2022 року.

Ухвалою суду від 17.05.2022 року, яка занесена до протоколу судового засідання, вирішено подальший розгляд справи здійснити у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що згідно з витягом з ЄДРЮО, ФОП та ГФ відділ житлово-комунального господарства, торгівельного обслуговування, містобудування, архітектури та благоустрою населених пунктів виконавчого комітету Бородінської селищної ради (далі відділ ЖКГ) був зареєстрований як юридична особа 22.12.2020 року на підставі рішення Бородінської селищної ради №43-VIII від 15.12.2020 року (а.с.15-17).

Розпорядженням Бородінського селищного голови №8 від 04.01.2021року «Про призначення спеціаліста І категорії відділу ЖКГ, торговельного обслуговування, містобудування, архітектури та благоустрою Бородінської селищної ради» ОСОБА_1 призначено спеціалістом 1 категорії вказаного відділу (а.с. 8).

Розпорядженням №80 від 26.02.2021 року ОСОБА_1 переведений з посади спеціаліста І категорії на посаду головного спеціаліста відділу ЖКГ.

10.06.2021 Рішенням Бородінської селищної ради Одеської області прийняте рішення №130-VІІІ «Про внесення змін до рішення Бородінської селищної ради від 27.11.2020 року №23-VІІІ «Про структуру та штатний розпис Бородінської селищної ради на 2021 рік» згідно з пунктом 2 якого були внесені зміни до штатного розпису Бородінської селищної ради та скорочений відділ ЖКГ (а.с. 10).

На виконання розпорядженням №138 від 10.06.2021 року «Про попередження працівників про наступне вивільнення у порядку ст.49-2 Кодексу законів про працю України» (а.с. 11) ОСОБА_1 11.06.2021 року попереджено про наступне вивільнення у порядку ст. 49-2 КЗпПУ (а.с. 12).

10.08.2021 Бородінський селищний голова ОСОБА_3 видав розпорядження №26 «Про звільнення головного спеціаліста відділу ЖКГ», відповідно до якого звільнено ОСОБА_1 15.08.2021 на підставі п.1 ст.40 КЗпПУ у зв`язку зі скороченням відділу ЖКГ (а.с. 13).

Після звернення ОСОБА_1 до суду з позовом по даній справі №420/16146/21, розпорядженням заступника селищного голови від 04.11.2021 року «Про скасування розпорядження селищного голови від 10 серпня 2021 року №26» скасовано розпорядження №26 від 10.08.2021 року та доручено головному бухгалтеру виплатити ОСОБА_1 середній заробіток з 16.08.2021 року по 04.11.2021 року.

Розпорядженням селищного голови №208 від 29.11.2021 року «Про внесенн змін до розпорядженням селищного голови від 04.11.2021 року №194» внесені зміни в розпорядження від 04.11.2021 року №194, зокрема: п.2 розпорядження викладений у новій редакції « 2. Поновити ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста з питань ЖКГ з 04.11.2021 року та внести відповідний запис до трудової книжки»; п.3 розпорядження викласти у такій редакції: « 3. Головному бухгалтеру виплатити ОСОБА_1 середній заробіток з 16.08.2021 року по 04.11.2021 року».

Розпорядженням селищного голови №74 від 22.12.2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 », яким позивача, головного спеціаліста Бородінської селищної ради звільнено 22.12.2021 року у зв`язку з досягненням ним граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування.

Згідно з довідкою Бородінської селищної ради від 23.02.2022 року ОСОБА_1 нарахована заробітна плата за період листопад-грудень 2021 року у розмірі 26290,77грн (листопад 2021 року 24453,13грн, грудень 1837,64грн).

Незважаючі на вищевикладені обставини від позивача до суду 16.05.2022 року надійшла заява про неможливість прибуття в судове засідання у зв`язку з перебуванням за межами України. Позивач зазначив, що позов підтримує у повному обсязі та наполягає на його задоволенні.

Частинами 1,2 ст.5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно зі ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що відповідач фактично визнав протиправність оскаржуваного розпорядження та скасував його, поновивши позивача на посаді, з якої він був звільнений, та нарахувавши заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Між тим, позивач наполягав на визнанні протипраними дій Бородінського селищного голови ОСОБА_3 в частині внесенням в офіційний документ Бородінської селищної ради, а саме у розпорядження №26 від 10.08.2021 року, який створений на офіційному бланку Бородінської селищної ради, який має відтиск печатки і підпис, завідомо неправдивих відомостей, а саме, що Відділ житлово-комунального господарства, торгівельного обслуговування, містобудування, архітектури та благоустрою населених пунктів виконавчого комітету Бородінської селищної ради на момент звільнення його ОСОБА_1 , був скорочений.

Судом встановлено, що вказані відомості були внесені в оскаржуване розпорядження головою селищної ради на підставі рішення Бородінської селищної ради №130-VІІІ «Про внесення змін до рішення Бородінської селищної ради від 27.11.2020 року №23-VІІІ «Про структуру та штатний розпис Бородінської селищної ради на 2021 рік» згідно з пунктом 2 якого були внесені зміни до штатного розпису Бородінської селищної ради та скорочений відділ ЖКГ. На час видання розпорядження про звільнення позивача вказане рішення селищної ради було діючим, ніким не оскаржувалось.

Статтею 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень (ч.1 ст.59). Сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження (ч.8 ст59).

Згідно з ч.10 ст.59 Закону акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Частитною 1 ст.73 Закону встановлено,що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Між тим, відповідач погодився з неправомірністю оскаржуваного розпорядження щодо звільнення позивача та при зверненні позивача до суду скасував вказане розпорядження №26 від 10.08.2021 року «Про звільнення головного спеціаліста відділу ЖКГ ОСОБА_1 15 серпня 2021 року на підставі п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України у зв`язку зі скороченням відділу ЖКГ Бородінської селищної ради», поновивши трудові права позивача.

Враховуючи викладене суд вважає доводи позивача в обгрунтуванння позовних вимог в цієї частині не спроможними, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Також дослідивши надані учасниками справи докази суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, виходячи з наступного.

Згідно статті 1167 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до положень статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з правовими висновками Верховного Суду, які в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України враховуються при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (постанови від 30.01.2018 року в справі №804/2252/14, від 20.02.2018 у справі №818/1394/17), відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Вирішуючи вимоги про відшкодування моральної шкоди суд з`ясовує, чим саме підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, чи існує причинний зв`язок, чи обґрунтовано грошовий вираз заявленої шкоди та інші обставини, що мають значення для вирішення спору в цій частині. Ці обставини входять до предмету доказування у справі.

Отже, для відшкодування шкоди обов`язково необхідна наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

При цьому, у своїх постановах Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що у справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди.

Суд вважає, що позивач не довів обґрунтованість моральної шкоди, оскільки позивачем не було надано до суду жодних доказів, які підтверджують завдання йому такої шкоди та не було доведено причинно-наслідкового зв`язку з предметом позову.

Частиною 1 ст.72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.ст.73,74,75,76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням встановлених фактів суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 12, 139, 242-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області (вул. Миру, 132, смт. Бородіно, Болградський район, Одеська область, 68540, ) про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування розпорядження та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку, моральної шкоди.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.