Справа № 380/7485/22
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/7485/22
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

17 травня 2022 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Братичак У.В., перевіривши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Галицької районної державної адміністрації Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання протиправними дій, скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Галицької районної державної адміністрації Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, в якій просить:

- визнати протиправними дії Галицька РДА Львівської міської ради;

- визнати протиправними дії Виконавчого комітету Львівської міської ради;

- скасувати розпорядження Галицької РДА ЛМР №73 від 26.02.2020;

- скасувати розпорядження Галицької РДА ЛМР №105 від 20.03.2020;

- скасувати рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради №68 від 28.01.2022;

- зобов`язати Галицьку РДА Львівської міської ради та Виконавчий комітет Львівської міської ради ухвалити рішення, яким передати (повернути) малолітню дитину ОСОБА_3 матері ОСОБА_1 .

Відповідно до п.п.4, 6 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (п. 2 ч. 1 ст. 4).

Частиною 1 ст. 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Таким чином, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень. Сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для віднесення спору до категорії публічно-правових та, відповідно, до справ адміністративної юрисдикції. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Так, ЦПК України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19).

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у приватноправових правовідносинах, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи особистого немайнового інтересу учасника таких відносин. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Отже, до справ адміністративної юрисдикції належать публічно-правові спори, які виникають, зокрема, з приводу виконання чи невиконання органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою чи службовою особою або іншим суб`єктом публічно-владних управлінських функцій і не обумовлені порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Аналізуючи зміст позову, суд зазначає, що предметом спору у цій справі є визнання протиправними дій Галицької РДА Львівської міської ради, визнання протиправними дій Виконавчого комітету Львівської міської ради, скасування розпоряджень Галицької РДА ЛМР, скасування рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради, що стосуються, зокрема, правомірності відібрання малолітньої дитини від її матері, надання малолітній дитині статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, а також влаштування такої дитини у дитячий будинок та відповідно зобов`язання відповідачів ухвалити рішення, яким передати (повернути) малолітню дитину матері.

Відповідно до частини першої статті 21 ЦК України суд визнає незаконним і скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий, зокрема, органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Обраний у цій справі спосіб захисту спрямований, зокрема, на скасування рішень органу місцевого самоврядування індивідуальної дії, які, на думку позивача, суперечать актам цивільного законодавства, а саме приписам Сімейного кодексу (далі - СК) України, Закону України «Про охорону дитинства», Декларації прав дитини, Конвенції про контакт з дітьми, Конвенції про права дитини.

Так, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29.08.2018 у справі №203/4901/16-ц, предметом спору в якій було скасування рішення суб`єкта владних повноважень та зобов`язання його прийняти рішення про втрату статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, та висновок про можливість передання дитини для подальшого виховання зазначила, що якщо особа стверджує про порушення її прав наслідками, що спричинені рішенням суб`єкта владних повноважень, яке вона вважає неправомірним, і такі наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних прав або інтересів цієї особи чи пов`язані з реалізацією нею майнових або особистих немайнових прав чи інтересів, то визнання незаконним вказаного рішення і його скасування є способом захисту відповідних цивільних прав та інтересів.

Аналізуючи вищенаведене, суд зазначає, що спірні правовідносини виникли між учасниками справи з приводу реалізації та захисту позивачами їхніх особистих немайнових прав та інтересів, гарантованих СК України.

Відтак, суд зауважує, що оскаржувані розпорядження та рішення хоч і прийняті суб`єктом владних повноважень, однак спрямовані на реалізацію приписів сімейного законодавства та впливають, насамперед, на особисті немайнові права позивача як матері дитини. Позовні вимоги про зобов`язання відповідачів ухвалити рішення, яким передати (повернути) малолітню дитину матері є похідними від вимоги про скасування вищевказаних розпоряджень та рішення і спрямовані на забезпечення ефективного судового захисту цивільних прав позивача.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про приватноправовий характер спірних правовідносин, а тому ця справа має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Аналогічний правовий висновок викладений у вищевказаній постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 у справі №203/4901/16-ц, у схожих правовідносинах, а також в постанові Великої Палати Верховного Суду України від 04.07.2018 у справі №496/4271/16-а

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КАС України про відмову у відкритті провадження у справі суддя постановляє ухвалу не пізніше п`яти днів з дня надходження позовної заяви.

Поряд з тим, слід роз`яснити позивачу, що згідно з ч.5 ст.170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Керуючись ст.ст.171, 172, 243, 248, 250, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Галицької районної державної адміністрації Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання протиправними дій, скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити позивачам, що спір підлягає розгляду місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна