Справа № 359/11466/21
Суддя: Семенюта О. Ю.
Дата ухвалення: 2022-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/359/44/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

встановив:

1. Зміст доводів пред`явленого адміністративного позову.

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до командира роти № 2 БПП в місті Бориспіль УПП в Київській області ДПП НП України старшого лейтенанта поліції Єгорова Євгенія Олеговича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі. Посилається на те, що 07 листопада 2021 року постановою серії БАА № 575115 його було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Зі змісту цієї постанови вбачається, що водій ОСОБА_1 07.11.2021 року о 21 годині 45 хвилин у с.Гора, вул. Бориспіль-7, керував транспортним засобом марки Опель Корса н.з. НОМЕР_1 , здійснив вимушену зупинку в темну пору доби, на дорозі, не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.9.9 а ПДР України, а також на вимогу працівника поліції не пред`явив документи, зазначені в п.2.1.ПДР України, чим порушив п.2.4. ПДР України. Позивач здійснив вимушену зупинку і включив аварійну сигналізацію, також він запропонував надати інспектору електронний варіант посвідчення в «Дії», однак інспектор від цього відмовився і позивач надав йому пенсійне посвідчення. Позивач не вчиняв правопорушень, крім того були порушені його процесуальні права, в тому числі на отримання правової допомоги. Вказане свідчить про те, що позивач був безпідставно притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому просив суд скасувати винесену постанову серії БАА № 575115 від 07.11.2021, провадження у справі закрити.

2. Дії суду, ставлення учасників адміністративного процесу до адміністративного позову.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 22 листопада 2021 року було відкрито провадження у справі (а.с.16).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 02 грудня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання (а.с.19) було замінено неналежного відповідача на належного відповідача - Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

У судовому засіданні, яке відбулось 18 лютого 2022 року, позивач підтримав адміністративний позов, наполягав на його задоволенні. У судове засідання 13 травня 2022 року позивач не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду адміністративної справи.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України відзив на адресу суду не направив, не з`явився у судове засідання. Він у встановленому порядку повідомлений про час та місце розгляду адміністративної справи, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення.

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 575115 від 07.11.2021 (а.с.25) визнано винним ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено, що водій ОСОБА_1 07.11.2021 року о 21 годині 45 хвилин у с.Гора, вул. Бориспіль-7, керував транспортним засобом марки Опель Корса н.з. НОМЕР_1 , здійснив вимушену зупинку в темну пору доби, на дорозі, не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.9.9 а ПДР України, а також на вимогу працівника поліції не пред`явив документи, зазначені в п.2.1.ПДР України, чим порушив п.2.4. ПДР України.

4. Норми права, якими керується суд при вирішенні адміністративного спору.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний на вимогу поліцейського, а водій військових транспортних засобів поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат «Зелена картка») або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на паперовому чи електронному носії або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), інші документи, визначені законодавством.

Згідно з пп. «а» п.2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитись з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до пп. «а» п.2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на керування транспортних засобом відповідної категорії.

Згідно з ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового полісу, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.279 КУпАП розгляд справи починається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується зміст адміністративного правопорушення, а також заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. За ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.ч.2,4 ст.77 КАС України суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні адміністративного спору.

На підставі ч.4 ст.9 КАС України, суд для з`ясування всіх обставин справи, бере до уваги інформацію з відеозапису, наданого разом з відзивом від 13.01.2022, направленим неналежним відповідачем на момент розгляду справи - командиром роти № 2 БПП в місті Бориспіль УПП в Київській області ДПП НП України старшим лейтенантом поліції Єгорова Є.О.

Так, зі змісту відеозаписів судом встановлено, що позивач на вимогу поліцейського пред`явив пенсійне посвідчення, а не передбачений пп. «а» п.2.1 ПДР України документ - посвідчення водія на керування транспортних засобом відповідної категорії. Поліцейський декілька разів попросив позивача пред`явити саме посвідчення водія, на що позивач зазначив, що він пред`являє документ, що посвідчує особу.

Також позивач зазначає про надання ним інспектору свого посвідчення у електронному вигляді «Дія», однак вказане твердження не відповідає дійсності, оскільки позивач декілька разів на відеозаписі стверджує, що надав інспектору для підтвердження своєї особи посвідчення інваліда.

Крім того, на відеозаписі зафіксований порядок притягнення позивача до адміністративної відповідальності, в тому числі як інспектор пояснює права ОСОБА_1 , що спростовує твердження позивача про те, що був порушений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Суд визнає відеозаписи як належні та допустимі докази. У відповідності до вимог ч.2 ст.77 КАС України, в оскаржуваній постанові зазначено про наявність відеозапису як доказу вчинення позивачем правопорушення.

Суд не може взяти до уваги відеозапис, наданий позивачем, оскільки з нього не зрозуміло, дати, місця, часу проведення зйомки, який транспортний засіб на ньому відображено.

Причиною перевірки інспектором поліції документів позивача слугувало порушення ним іншого положення ПДР України, а саме п.п. «а» п.9.9 ПДР України. Так, згідно цього пункту ПДР України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: у разі вимушеної зупинки на дорозі. Як зазначив позивач, він змушено зупинився, оскільки він як водій з інвалідністю має таке право. Безумовно, законодавство дозволяє автомобілям під керуванням водіїв з інвалідністю в деяких випадках відступати від Правил дорожнього руху. Так, відповідно до п.2.8. ПДР України водій з інвалідністю, що керує мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком Водій з інвалідністю, або водій, що перевозить пасажира з інвалідністю, може відступати від вимог дорожніх знаків 3.1, 3.2 і 3.35 - 3.38, а також знака 3.34 за наявності під ним таблички 7.18. Однак, чинним законодавством не звільнено водіїв з інвалідністю від обов`язку пред`являти документ, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами, а саме посвідчення водія.

Оглядом відеозаписів судом не встановлено будь-яких порушень в діях поліцейського ОСОБА_2 , які можна було б розцінити як доказ незаконності оскаржуваної постанови і відсутність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, в той час як постанова достатньо повно обґрунтована відповідачем та відповідає вимогам закону.

За таких обставин, суд приходить до висновку щодо дійсності порушення позивачем обов`язків водія щодо пред`явлення ним на вимогу працівника поліції саме посвідчення водія, а не будь-якого іншого посвідчення, а наведені позивачем доводи без їх доказового підтвердження, спростовуються переглянутими судом відеозаписами, які в своїй сукупності є свідченням доведеності наявності в діях ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. Сумнівів щодо доведеності його вини, які б тлумачились на його користь, у суду немає.

Враховуючи, що в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт порушення ОСОБА_1 вимог пунктів 2.1 та 2.4 ПДР України, що визначає правомірність його зупинки працівниками поліції та накладення інспектором БПП адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП із дотримання принципу законності та з "...досягненням справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи", що також узгоджується з правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеною в рішеннях від 24.03.2005 року у справі «Фрузен проти Росії» та від 09.06.2005 року у справі «Бакланов проти Росії», суд приходить до висновку про законність та правомірність винесеної інспектором постанови, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суб`єкта владних повноважень без змін.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.241, ст.242, ч.1-ч.2 ст.243, ст.ст.246, 287 КАС України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Постанову серії БАА № 575115 від 07 листопада 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, винесену командиром роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшим лейтенантом поліції Єгоровим Євгенієм Олеговичем залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя О.Ю. Семенюта