Справа № 640/15668/20
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Кучми А.Ю., Лічевецького І.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2021 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Іст Юроуп Петролеум" до Державної податкової служби України про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Іст Юроуп Петролеум" звернулось з позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва, в якому просило:

- визнати протиправними дії Державної податкової служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних: розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 1 від 10.06.2020 до податкової накладної № 16 від 20.12.2011; розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 3 від 10.06.2020 до податкової накладної № 28 від 18.08.2011;

- зобов`язати Державну податкову службу України прийняти та зареєструвати в операційні дні, коли їх було надіслано засобами електронного зв`язку, в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунки коригування кількісних і вартісних показників, а саме: 23.06.2020 - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 1 від 10.06.2020 до податкової накладної № 16 від 20.12.2011; 23.06.2020 - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 3 від 10.06.2020 до податкової накладної № 28 від 18.08.2011.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в червні 2020 року на виконання затверджених Господарським судом м. Києва мирових угод позивач здійснив перерахування грошових коштів (повернення раніше отриманих авансів) ПАТ «Національна акціонерна компанія «Надра України» та ДП Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія»; керуючись п. 192.1 ст. 192 ПК України позивач склав та надіслав контрагентам для реєстрації розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 1 від 10.06.2020 до податкової накладної № 16 від 20.12.2011 та розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 3 від 10.06.2020 до податкової накладної № 28 від 18.08.2011; при спробі реєстрації контрагентами вказаних розрахунків коригування було отримано квитанції, в яких контролюючим органом зазначено, що «дата складання розрахунку коригування не може перевищувати більше ніж на 1095 днів дату складання податкової накладної, до якої складений такий розрахунок коригування»; такі підстави відмови в реєстрації розрахунків коригування суперечать Порядку ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ № 1246 від 29.12.2010, та п. 192.1 ст. 192 ПК України; ст. 102 ПК України самостійно не встановлює жодних граничних строків для здійснення платником податків коригування податкових зобов`язань та податкового кредиту, тому ДПС безпідставно відмовила позивачу в проведенні реєстрації розрахунків коригування в ЄРПН з посиланням на ст. 102 ПК України; в спірних правовідносинах відсутні умови для застосування п. 6 Порядку ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ № 1246 від 29.12.2010, адже податкові накладні, до яких позивачем складалися розрахунки коригування, підлягали реєстрації в ЄРПН та були зареєстровані в ньому; оскільки відсутні умови для застосування п. 6 Порядку ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ № 1246 від 29.12.2010, то і відсутні підстави для застосування ст. 102 ПК України, адже вказана стаття самостійно не регулює питання строків здійснення коригування показників податкової накладної, а лише містить строк, на який зроблено посилання в п. 6 Порядку № 1246.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить суд вказане судове рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити. На думку апелянта, оскаржуване рішення винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.12.2017 у справі № 910/22594/16 за заявою ПАТ «Національна акціонерна компанія «Надра України»» до ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» (попередня назва ТОВ «Голден Деррік») про затвердження мирової угоди в процесі виконання судового рішення було задоволено заяву сторін про затвердження мирової угоди; затверджено мирову угоду від 07.12.2017 у справі № 910/22594/16, укладену між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Надра України» та ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» на стадії виконавчого провадження.

Судом першої інстанції встановлено, що пунктами 1.3, 1.3.1, 1.3.2 затвердженої мирової угоди сторони дійшли згоди, що Боржник сплачує Стягувачу грошові кошти, які підлягають сплаті Стягувачу на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 16.02.2017 по справі №910/22594/16 в розмірі 2 105 726, 30 грн., з яких 2 023 930, 61 грн. - попередня оплата за Договором та 81 795,69 грн. - витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви до суду, в розстрочку здійснюється впродовж 60 (шістдесяти) календарних місяців в наступному порядку (графік сплати платежів) та на наступних умовах:

- перший платіж в розмірі 35 095, 44 грн. здійснюється протягом 10 (десяти) банківських днів з дня, наступного за днем затвердження Мирової угоди судом;

- наступні платежі здійснюються у розмірі 35 095, 44 грн. до 10 (десятого) числа кожного наступного місяця впродовж зазначеного в п. 1.3. цієї Мирової угоди строку. Останній платіж здійснюється у розмірі 35 095, 34 грн. до 10 (десятого) числа останнього місяця впродовж зазначеного в п. 1.3. цієї Мирової угоди строку.

На виконання затвердженої мирової угоди ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» в червні 2020 року перерахувало ПАТ «Національна акціонерна компанія «Надра України»» 35 095,44 грн.

По факту перерахування коштів, позивачем було складено та відправлено ПАТ «Національна акціонерна компанія «Надра України»» для здійснення реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 1 від 10.06.2020 до податкової накладної № 16 від 20.12.2011.

Розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 1 від 10.06.2020 не було прийнято податковим органом із зазначенням причини: «Документ не може бути прийнятий - порушено вимоги ст. 102 ПК України та п. 6 Порядку ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ № 1246 від 29.12.2010, а саме: дата складання розрахунку коригування не може перевищувати більше ніж на 1095 днів дату складання податкової накладної, до якої складений такий розрахунок коригування».

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.01.2018 у справі № 910/23630/16 за заявою ДП Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» до ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» (попередня назва ТОВ «Голден Деррік») про затвердження мирової угоди в процесі виконання судового рішення було задоволено заяву сторін про затвердження мирової угоди; затверджено умови мирової угоди від 07.12.2017, укладеної між ДП Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» (стягувач) та ТОВ «ІСТ Юроуп Петролеум» (боржник) про стягнення 1 827 000,00 грн.

Пунктами 1, 1.1, 1.2 затвердженої мирової угоди встановлено, що сторони дійшли згоди, що боржник сплачує стягувачу грошові кошти на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 30.03.2017 по справі № 910/23630/16 у сумі 1 827 000, 00 грн., з яких: 1 800 000,00 грн. - авансовий платіж за договором та 27 000, 00 грн. - витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви до суду, впродовж 60 (шістдесяти) календарних місяців відповідно до наступного графіку сплати платежів:

- перший платіж в розмірі 30 450, 00 грн. сплачується протягом 10 (десяти) банківських днів з дня, наступного за днем затвердження мирової угоди судом;

- наступні платежі сплачуються у розмірі 30 450, 00 грн. до 10 (десятого) числа кожного наступного місяця впродовж зазначеного в п. 1 цієї мирової угоди строку.

На виконання затвердженої мирової угоди ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» в червні 2020 року перерахував ДП Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» 30 450,00 грн.

По факту перерахування коштів, позивачем було складено та відправлено ДП Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» для здійснення реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 3 від 10.06.2020 до податкової накладної № 28 від 18.08.2011.

Розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 3 від 10.06.2020 не було прийнято податковим органом із зазначенням причини: «Блок даних. Невірний підпис - необхідно підтвердити право підпису - особа: ОСОБА_1 ».

Позивач, не погоджуючись із діями відповідача щодо відмови у реєстрації розрахунку коригування, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що до спірних правовідносин не застосовуються вимоги ст. 102 ПК України, у зв`язку з чим наявні підстави для визнання протиправними дій Державної податкової служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 1 від 10.06.2020 до податкової накладної № 16 від 20.12.2011.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог пп. 16.1.2, 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 198.1 ст. 198 ПК України (в редакції станом на 08.07.2011) було передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно п. 198.2 ст. 198 ПК України (в редакції станом на 08.07.2011) датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 201.1 ст. 201 ПК України (в редакції станом на 08.07.2011) передбачено, що платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата виписування податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);

ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку;

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

и) вид цивільно-правового договору;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Відповідно до п.п. 201.4, 201.7 ст. 201 ПК України (в редакції станом на 08.07.2011) податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Як вбачається з матеріалів справи, 18.08.2011 ТОВ «Голден Деррік» (теперішня назва - ТОВ «Іст Юроуп Петролеум») було оформлено податкову накладну № 28 із номенклатурою постачання товарів/послуг продавця: «Авансовий платіж за геолого-економічний огляд сировини для виробництва будівельних матеріалів Західних областей України згідно договору № 262/10 від 08.09.2010 та додаткової угоди № 23 від 29.07.2011 про створення геолого-тематичної продукції»; загальна сума коштів 1 800 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 300 000,00 грн.

20.12.2011 ТОВ «Голден Деррік» (теперішня назва - ТОВ «Іст Юроуп Петролеум») було оформлено податкову накладну № 16 із номенклатурою постачання товарів/послуг продавця: «За геологорозвідувальні роботи на Краснополянському родовищі згідно договору № 206/10 від 08.09.2010»; загальна сума коштів 5 453 046,00 грн., в т.ч. ПДВ 908 841,00 грн.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України (в редакції станом на 08.07.2011) встановлено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до Державної податкової адміністрації України є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Податкові накладні № 28 від 18.08.2011 та № 16 від 20.12.2011 було зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, про що свідчать наявні в матеріалах справи квитанції № 1.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 16.02.2017 у справі № 910/22594/16 за позовом ПАТ «Національна акціонерна компанія «Надра України» до ТОВ «Голден Деррік» (теперішня назва - ТОВ «Іст Юроуп Петролеум») було стягнуто з ТОВ «Голден Деррік» на користь ПАТ «Національна акціонерна компанія «Надра України» 5 453 046, 00 грн. - суми боргу та 81 795, 69 грн. - витрат по сплаті судового збору. Рішення набуло законної сили.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.12.2017 у справі № 910/22594/16 за заявою ПАТ «Національна акціонерна компанія «Надра України»» до ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» (попередня назва ТОВ «Голден Деррік») про затвердження мирової угоди в процесі виконання судового рішення було задоволено заяву сторін про затвердження мирової угоди; затверджено мирову угоду від 07.12.2017 у справі № 910/22594/16, укладену між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Надра України» та ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» на стадії виконавчого провадження.

Пунктами 1.3, 1.3.1, 1.3.2 затвердженої мирової угоди встановлено, що сторони дійшли згоди, що Боржник сплачує Стягувачу грошові кошти, які підлягають сплаті Стягувачу на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 16.02.2017 по справі №910/22594/16 в розмірі 2 105 726, 30 грн., з яких 2 023 930, 61 грн. - попередня оплата за Договором та 81 795,69 грн. - витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви до суду, в розстрочку здійснюється впродовж 60 (шістдесяти) календарних місяців в наступному порядку (графік сплати платежів) та на наступних умовах:

- перший платіж в розмірі 35 095, 44 грн. здійснюється протягом 10 (десяти) банківських днів з дня, наступного за днем затвердження Мирової угоди судом;

- наступні платежі здійснюються у розмірі 35 095, 44 грн. до 10 (десятого) числа кожного наступного місяця впродовж зазначеного в п. 1.3. цієї Мирової угоди строку. Останній платіж здійснюється у розмірі 35 095, 34 грн. до 10 (десятого) числа останнього місяця впродовж зазначеного в п. 1.3. цієї Мирової угоди строку.

На виконання затвердженої мирової угоди позивач в червні 2020 року перерахував ПАТ «Національна акціонерна компанія «Надра України»» 35 095,44 грн.

Щодо не прийняття розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №1 від 10.06.2020, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог п. 192.1 ст. 192 ПК України (в редакції станом на 29.05.2020) якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

- постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

- отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Складені платником податку розрахунки коригування до податкових накладних, складених до 1 лютого 2015 року, розрахунки коригування до податкових накладних, які не підлягали наданню отримувачу (покупцю) - платнику податку, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальником (продавцем). Зазначене не поширюється на розрахунки коригування, що передбачають зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику (зменшення податкового зобов`язання постачальника та податкового кредиту отримувача), складені після 1 липня 2015 року до податкових накладних, складених до 1 липня 2015 року на отримувача (покупця) - платника податку, які підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних отримувачем (покупцем) товарів/послуг.

На виконання вказаної норми позивачем було складено та відправлено ПАТ «Національна акціонерна компанія «Надра України»» для здійснення реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №1 від 10.06.2020 до податкової накладної № 16 від 20.12.2011.

Як вбачається з матеріалів справи, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №1 від 10.06.2020 не було прийнято податковим органом із зазначенням причини: «Документ не може бути прийнятий - порушено вимоги ст. 102 ПК України та п. 6 Порядку ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ № 1246 від 29.12.2010, а саме: дата складання розрахунку коригування не може перевищувати більше ніж на 1095 днів дату складання податкової накладної, до якої складений такий розрахунок коригування».

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

У разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним (п. 102.4 ст. 102 ПК України).

Згідно із п. 102.5 ст. 102 ПК України заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Отже, проаналізувавши зміст вказаної статті, колегія суддів не знаходить самостійної норми, яка б встановлювала строкові обмеження конкретно для процесу коригування кількісних та вартісних показників податкової накладної, тому граничний строк в 1095 днів, який вказаний в цій статті, може застосовуватись до процесу реєстрації розрахунків коригування лише за умови наявності підстав для застосування п. 6 Порядку ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ № 1246 від 29.12.2010, оскільки лише п. 6 Порядку ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ № 1246 від 29.12.2010, містить посилання на граничний строк, передбачений ст. 102 ПК України.

Стосовно застосування до спірних правовідносин п. 6 Порядку ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ № 1246 від 29.12.2010, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог п.п. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 ПК України, єдиний реєстр податкових накладних - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 було затверджено Порядок № 1246 (далі - Порядок № 1246).

Відповідно до п. 1 Порядку 1246 цей порядок визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр).

Розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) - електронний документ, який складається платником податку до податкової накладної відповідно до вимог Кодексу в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації (п. 2 Порядку № 1246).

Згідно із п. 4 Порядку № 1226 до Реєстру вносяться відомості щодо податкових накладних та/або розрахунків коригування, які прийняті до Реєстру та підлягають реєстрації, реєстрацію яких зупинено, а також щодо яких у встановленому порядку прийнято рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 2001.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній / розрахунку коригування (п. 5 Порядку № 1246).

Відповідно до п. 6 Порядку № 1246 розрахунок коригування до податкової накладної, яка складена до 1 лютого 2015 р. та не підлягала реєстрації відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу, підлягає реєстрації після реєстрації такої накладної, для чого постачальник (продавець) товарів/послуг повинен протягом операційного дня зареєструвати податкову накладну (незалежно від дати її складення з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Кодексу) та розрахунок коригування.

З огляду на вищевикладене, слід зазначити, що п. 6 Порядку № 1246 регулює порядок реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної яка, складена до 01.02.2015 та, не підлягала реєстрації відповідно до п. 11 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу.

В свою чергу, п. 11 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України передбачено, що реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить:

понад 1 мільйон гривень - з 1 січня 2011 року;

понад 500 тисяч гривень - з 1 квітня 2011 року;

понад 100 тисяч гривень - з 1 липня 2011 року;

понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року.

Як вбачається з матеріалів справи, у податковій накладній № 16 від 20.12.2011 сума ПДВ становить 908 841,00 грн.

Отже, вказана податкова накладна станом на дату її складення підлягала обов`язковій реєстрації продавцем в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що п. 6 Порядку № 1246 не є таким, що врегульовує порядок реєстрації розрахунку коригування № 1 від 10.06.2020 до податкової накладної № 16 від 20.12.2011.

Таким чином, в правовідносинах щодо реєстрації розрахунку коригування № 1 від 10.06.2020 до податкової накладної № 16 від 20.12.2011 відсутні умови для застосування положень п. 6 Порядку № 1246, оскільки податкова накладна № 16 від 20.12.2011, до якої позивачем складався розрахунок коригування, підлягала реєстрації в ЄРПН та була зареєстрована в ньому. А оскільки відсутні умови для застосування п. 6 Порядку № 1246, то відсутні умови і для застосування ст. 102 ПК України, так як ця стаття самостійно не регулює питання строків здійснення коригування показників податкової накладної, а лише містить строк, на який зроблено посилання в п. 6 Порядку № 1246.

Відповідно до вимог п. 56.21 ст. 56 ПК України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

В свою чергу слід зазначити, що згідно п. 192.1 ст. 192 ПК України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Аналіз наведених норм свідчить про відсутність у них умов, що пов`язували б обов`язок коригування податкових зобов`язань з податку на додану вартість при поверненні товару з датою виникнення таких зобов`язань.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 19.04.2018 у справі № 810/30/16.

Верховний Суд у вищевказаній постанові також приходить до висновку про хибність позиції відповідача (податкового органу), що ґрунтується на застосуванні до спірних правовідносин норм ст. 102 ПК України. Так, Верховний Суд зазначає: «Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що у разі, якщо повернення постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг відбувається після спливу 1095 днів з періоду, в якому були визначені податкові зобов`язання з податку на додану вартість, то платник податків - продавець таких товарів/послуг не може застосовувати норми пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України і відкоригувати податкові зобов`язання з податку на додану вартість. Таке твердження ґрунтується на помилковому тлумаченні норм податкового законодавства».

Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем не доведено обґрунтованість застосування до спірних відносин сторін п. 6 Порядку № 1246 та ст. 102 ПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дій Державної податкової служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 1 від 10.06.2020 до податкової накладної № 16 від 20.12.2011 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Державної податкової служби України прийняти та зареєструвати в операційний день, коли його було надіслано засобами електронного зв`язку, в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 1 від 10.06.2020 до податкової накладної № 16 від 20.12.2011, слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 20 Порядку № 1246 у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС.

За таких обставин, враховуючи відсутність обставин, які б унеможливлювали реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати розрахунок коригування позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Державної податкової служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 3 від 10.06.2020 до податкової накладної № 28 від 18.08.2011 та зобов`язання Державної податкової служби України прийняти та зареєструвати розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 3 від 10.06.2020 до податкової накладної № 28 від 18.08.2011, слід зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.08.2011 ТОВ «Голден Деррік» було оформлено податкову накладну № 28 із номенклатурою постачання товарів/послуг продавця: «Авансовий платіж за геолого-економічний огляд сировини для виробництва будівельних матеріалів Західних областей України згідно договору № 262/10 від 08.09.2010 та додаткової угоди № 23 від 29.07.2011 про створення геолого-тематичної продукції»; загальна сума коштів 1 800 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 300 000,00 грн.

Вказану податкову накладну було зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, про що свідчить наявна в матеріалах справи квитанція № 1.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 30.03.2017 у справі № 910/23630/16 за позовом ДП Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» до ТОВ «Голден-Деррік» про стягнення 1 800 000,00 грн. було задоволено позовні вимоги та стягнуто з ТОВ «Голден-Деррік» на користь ДП Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» грошові кошти в розмірі 1 800 000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 27 000, 00 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2017 рішення Господарського суду м. Києва від 30.03.2017 у справі № 910/23630/16 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.01.2018 у справі № 910/23630/16 за заявою ДП Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» до ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» (попередня назва ТОВ «Голден Деррік») про затвердження мирової угоди в процесі виконання судового рішення було задоволено заяву сторін про затвердження мирової угоди; затверджено умови мирової угоди від 07.12.2017, укладеної між ДП Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» (стягувач) та ТОВ «ІСТ Юроуп Петролеум» (боржник) про стягнення 1 827 000,00 грн.

На виконання затвердженої мирової угоди позивач в червні 2020 року перерахував ДП Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» 30 450,00 грн.

По факту перерахування коштів, позивачем було складено та відправлено ДП Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» для здійснення реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 3 від 10.06.2020 до податкової накладної № 28 від 18.08.2011.

Розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 3 від 10.06.2020 не було прийнято податковим органом із зазначенням причини: «Блок даних. Невірний підпис - необхідно підтвердити право підпису - особа: ОСОБА_1 ».

В свою чергу слід зазначити, що відповідно до вимог п. 5 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній / розрахунку коригування.

Згідно п. 10 Порядку № 1246 після складення податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі на них накладається електронний цифровий підпис посадових осіб постачальника (продавця) у такому порядку:

електронний цифровий підпис головного бухгалтера (бухгалтера) або електронний цифровий підпис керівника (у разі відсутності у постачальника (продавця) посади бухгалтера);

електронний цифровий підпис, який за правовим статусом прирівнюється до печатки (у разі наявності).

Після складення розрахунку коригування, що підлягає реєстрації отримувачем (покупцем), та накладення на нього постачальником (продавцем) електронного цифрового підпису відповідно до абзаців першого - шостого цього пункту такий розрахунок коригування надсилається для реєстрації отримувачу (покупцю), який накладає на нього власний електронний цифровий підпис у порядку, передбаченому для постачальника (продавця).

Для делегування права підпису податкової накладної та/або розрахунку коригування іншій посадовій особі платник податку отримує засоби електронного цифрового підпису в акредитованих центрах сертифікації ключів для такої особи та подає органу ДФС за основним місцем обліку (або за неосновним місцем обліку - для платників податку, які змінили місцезнаходження та для яких сплата визначених законодавством податків і зборів після такої реєстрації здійснюється за місцем попередньої реєстрації до закінчення поточного бюджетного періоду) посилені сертифікати електронного цифрового підпису зазначеної особи. У такому разі електронні цифрові підписи посадових осіб платника податку накладаються у такому порядку:

електронний цифровий підпис посадової особи, якій делеговано право підпису податкової накладної та/або розрахунку коригування;

електронний цифровий підпис, який за правовим статусом прирівнюється до печатки платника податку (у разі наявності).

Пунктом 11 Порядку № 1246 передбачено, що після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Згідно п. 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);

чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;

наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;

наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;

дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно п.п. 13, 15 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Таким чином, у розумінні пунктів 12-15 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, за результатами яких формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, яка в електронній формі надсилається платнику податку та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція містить дату та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації врегульовані Законом України «Про електронні довірчі послуги».

Відповідно до вимог п. п. 12, 23 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги», який набрав чинності 07.11.2018, електронний підпис - це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; кваліфікований електронний підпис - це удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа.

Частиною 2 ст. 17 Закону України «Про електронні довірчі послуги» передбачено, що електронна взаємодія фізичних та юридичних осіб, яка потребує відправлення, отримання, використання та постійного зберігання за участю третіх осіб електронних даних, аналоги яких на паперових носіях повинні містити власноручний підпис відповідно до законодавства, а також автентифікація в складових частинах інформаційних систем, в яких здійснюється обробка таких електронних даних та володільцями інформації в яких є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної форми власності, повинні здійснюватися з використанням кваліфікованих електронних довірчих послуг.

Водночас, п.п. 5, 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про електронні довірчі послуги» передбачено, що електронний цифровий підпис та посилений сертифікат відкритого ключа, що його підтверджує, видані відповідно до вимог Закону України «Про електронний цифровий підпис» до набрання чинності цим Законом, використовуються користувачами електронних довірчих послуг, кваліфікованими надавачами електронних довірчих послуг, які продовжують їх обслуговувати, відповідно як кваліфікований електронний підпис та кваліфікований сертифікат електронного підпису до закінчення строку дії посиленого сертифіката відкритого ключа, але не пізніше двох років з дня набрання чинності цим Законом.

Електронні дані з накладеним електронним цифровим підписом, який підтверджено з використанням посиленого сертифіката відкритого ключа, визнаються після набрання чинності Законом України «Про електронні довірчі послуги» електронними даними із створеним кваліфікованим електронним підписом, але не пізніше двох років з дня набрання чинності цим Законом.

Таким чином, Закон України «Про електронні довірчі послуги» (ч. 2 ст. 17) вимагає від суб`єктів господарювання використовувати лише кваліфіковані електронні довірчі послуги при здійсненні електронної взаємодії, яка потребує відправлення, отримання, використання та постійного зберігання за участю третіх осіб електронних даних, аналоги яких на паперових носіях повинні містити власноручний підпис.

Водночас, до 07.11.2020 (тобто протягом двох років з дня набрання чинності Законом України «Про електронні довірчі послуги») користувачі електронних довірчих послуг мали право використовувати електронний цифровий підпис та посилений сертифікат відкритого ключа, що його підтверджує, видані відповідно до вимог Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами затверджений наказом Міністерства фінансів України № 557 від 06.06.2017 (далі - Порядок № 557).

Пунктом 2 Розділу І Порядку № 557 передбачено, що електронний документообіг - це сукупність процесів створення, подання, приймання, ідентифікації, оброблення, зберігання, використання електронних документів, які виконуються із застосуванням перевірки цілісності та (у разі необхідності) з підтвердженням факту одержання таких документів; електронні документи - це документи (у тому числі податкова звітність, звітність зі сплати єдиного внеску, фінансова та статистична звітність, податкові та акцизні накладні, розрахунки коригування до податкових та акцизних накладних, заяви, довідки, сервісні запити, витяги, договори, повідомлення, рішення, інші документи), які створені в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронних довірчих послуг, складення, та/або подання, та/або надіслання яких передбачається Податковим кодексом України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими на підставі та на виконання цього Кодексу, та/або пов`язане з реалізацією прав та обов`язків платника та/або контролюючих органів згідно із нормами цього Кодексу, та подаються у форматі (стандарті), затвердженому в установленому законодавством порядку.

Пунктом 2 Розділу ІІ Порядку № 557 встановлено, що автор створює електронні документи у строки та відповідно до порядку, що визначені законодавством для відповідних документів в електронному та паперовому вигляді, із зазначенням всіх обов`язкових реквізитів та з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису чи печатки, керуючись цим Порядком, а також Договором (крім фізичних осіб, які не є самозайнятими особами).

Створення електронного документа завершується накладанням на нього кваліфікованого електронного підпису підписувача (підписувачів) та печатки (за наявності).

Автор має право отримати кваліфіковану електронну довірчу послугу у будь-якого кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг.

Згідно із п. 5-7 Розділу ІІ Порядку № 557 у разі якщо адресатом є контролюючий орган, після надходження електронного документа здійснюється його автоматизована перевірка.

Автоматизована перевірка здійснюється у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо електронний документ надійшов після закінчення операційного дня.

Автоматизована перевірка електронного документа включає:

- перевірку правового статусу кваліфікованого електронного підпису чи печатки відповідно до частини другої статті 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги»;

- перевірку обов`язковості та послідовності накладання на електронний документ кваліфікованого електронного підпису чи печатки підписувачів у встановленому порядку;

- перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту);

- перевірку наявності обов`язкових реквізитів;

- перевірку права підпису електронного документа підписувачем.

Перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня.

У першій квитанції, що формується за результатами автоматизованої перевірки, зазначеної у пункті 7 цього розділу, повідомляється про результати такої перевірки. У разі негативних результатів автоматизованої перевірки у першій квитанції повідомляється про неприйняття електронного документа із зазначенням причин, у такому випадку друга квитанція не формується. На першу квитанцію накладається печатка контролюючого органу, здійснюється її шифрування та надсилання автору електронного документа. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в контролюючому органі (п. 8 Розділу ІІ Порядку № 557).

Як вбачається з матеріалів справи, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 3 від 10.06.2020 не було прийнято податковим органом, причиною неприйняття зазначено: «Блок даних. Невірний підпис - необхідно підтвердити право підпису - особа: ОСОБА_1 ».

Водночас, звертаючись із позовом до суду та вимагаючи визнання таких дій податкового органу протиправними, позивачем не було наведено жодного доказу на підтвердження того, що станом на час подання до податкового органу на реєстрацію розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №3 від 10.06.2020 кваліфікований сертифікат електронного підпису, оформлений відповідно до вимог Закону України «Про електронні довірчі послуги», або електронний цифровий підпис та посилений сертифікат відкритого ключа, що його підтверджує, видані відповідно до вимог Закону України «Про електронний цифровий підпис», був чинним.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необґрунтованість позовних вимог ТОВ "Іст Юроуп Петролеум" про визнання протиправними дій Державної податкової служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №3 від 10.06.2020 до податкової накладної №28 від 18.08.2011 та зобов`язання Державної податкової служби України прийняти та зареєструвати розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 3 від 10.06.2020 до податкової накладної №28 від 18.08.2011

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України - залишити без задоволення,

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді А.Ю. Кучма

І.О. Лічевецький