Справа № 320/14020/21
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2022-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2022 року № 320/14020/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрод Стандарт» до Київської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропрод Стандарт» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці від від 13.10.2021 №UA100110/2021/000026/2 про коригування митної вартості товарів.

Позов мотивовано протиправністю коригування контролюючим органом митної вартості імпортованого позивачем товару, незважаючи на надання декларантом усіх необхідних документів для митного оформлення та визначення митної вартості товару за першим (основним) методом, та порушенням контролюючим органом приписів законодавства, що регламентує митну справу в Україні, в зв`язку із безпідставним застосуванням другорядного (резервного) методу визначення митної вартості товарів при винесенні оскаржуваного рішення без наявності для того встановлених митним законодавством підстав.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.11.2021 відкрито адміністративне провадження у справі №320/14020/21 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи, запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Відповідач до суду надав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечував. На обґрунтування своєї правової позиції зазначив, що ним під час проведення контролю правильності визначення митної вартості товару позивача встановлено, що документи, подані для підтвердження митної вартості товару, містять розбіжності та не містять достовірних, об`єктивних відомостей для підтвердження числового значення заявленої позивачем митної вартості товару. Відтак, на думку відповідача, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) застосуванню не підлягає.

У зв`язку з цим, відповідач вважає, що спірне рішення прийняте митним органом з урахуванням вимог чинного законодавства України, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законами України та підзаконними нормативно-правовими актами.

Позивачем подано відповідь на відзив в якій наведено аргументи, аналогічні обґрунтуванню викладеному у позовній заяві.

Відповідач надав до суду заперечення на відповідь на відзив, у яких проти доводів позивача заперечував. Зазначив, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог чинного законодавства та вважає, що митний орган, відмовляючи декларанту в заявленій митні вартості за першим методом, діяв правомірно.

Представник позивача у судових засіданнях позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд даний адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача у судових засідання проти позову заперечував, просив суд відмовити у його задоволенні.

Крім того, представником позивача у судовому засіданні призначеному на 01.02.2022 заявлено клопотання про подальший розгляд справи у порядку письмового провадження на підставі наявних у матеріалах справи доказів та доводів. Представник відповідача проти вказаного клопотання представника позивача не заперечував.

Протокольною ухвалою від 01.02.2022, керуючись ч. 3 ст. 194 КАС України, суд вирішив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропрод Стандарт», ідентифікаційний код 39767992, місцезнаходження: 08129, Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вул. Черкаська, будинок 26, зареєстроване як юридична особа 27.04.2015, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №0057860.

09.10.2019 між позивачем та компанією Esportadora Agromar S.А, Чилі укладено зовнішньоекономічний контракт №1019 на постачання товарів (далі Контракт 1019).

Відповідно до п.1.1 Контракту 1019 Покупець купує на заводі Продавця: родзинки в асортименті, за цінами, та кількості, вказаної в Додатках до Контракту, які є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 7.1, 7.2 Контракту 1019 оплата здійснюється на наступних умовах: 25% передоплати протягом 7ми днів після підписання і отримання по електронній пошті Контракту, Доповнення/специфікаціїі рахунку (інвойсу).

Решта 75% протягом 7ми робочих днів після отримання по email всіх копій документів, зазначених у п. 6.1 Контракту.

Додатком від 22.07.2021 №4 до Контракту 1019 сторони домовились про поставку партії товару «родзинки» масою нетто 20,0 т. Ціна товару на умовах поставки CFR Україна (Одеса/Південний/Чорноморськ) складає 1750 дол. США/т, загальна вартість 35000 дол. США.

На підставі виставленого рахунку (Proforma Invoice) від 22.07.2021 №1019/4, яким умови оплати змінено на 20% передоплати та 80% постоплати, та додатку №4 від 22.07.2021 до Контракту 1019 ТОВ «Агропрод Стандарт» сплачено на користь продавця 7000,00 дол.США передоплати, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті №78 від 03.08.2021. Решта 80% у розмірі 28000,0 дол.США вартості сплачена за платіжним дорученням в іноземній валюті від 22.09.2021 №82. Вищевказана ціна товару також підтверджується комерційним інвойсом від 28.08.2021 №606.

08.10.2021 ТОВ «ДМ АДВАНС» за договором про надання послуг митного брокера №Б-0112/18 від 06.12.2018 було заявлено від імені ТОВ «Агропрод Стандарт» до митного оформлення за ЕМД №UA100110/2021/719347 товар «Виноград сушений: Родзинки, тип Crimson, розмір Medium в коробках по 10кг, дата виготовлення 08.2021 року - 20000кг. Виробник: Exportadora Agromar S.A» на умовах поставки CFR Одеса згідно Інкотермс 2010, загальною вартістю 35000 дол.США, разом із супровідними документами для підтвердження заявленої митної вартості та її методу, за переліком визначеним у графі 44, зокрема: рахунок-проформа від 22.07.2021 №1019/4; рахунок-фактура (інвойс) від 28.08.2021 №606; коносамент від 28.08.2021 №0WC9QN1MA; платіжні доручення про сплату за товар №78 від 03.08.2021, від 22.09.2021 №82; прайс-лист від 22.07.2021; зовнішньоекономічний контракт від 09.10.2019 №1019; додаток № 4 від 22.07.2021 до Контракту №1019.

Митну вартість визначено позивачем за основним методом визначення митної вартості за ціною договору відповідно до ст. 58 МК України.

Листом від 12.10.2021, направленим засобами електронного зв`язку, посадовою особою митниці повідомлено декларанта, що: «при проведенні контролю правильності визначення митної вартості під час проведення митного контролю і митного оформлення, відповідно до статей 53, 54 Митного кодексу України на підставі наданих Вами документів, встановлено наступне: - п. 6.1 контракту від 09.10.2019 №1019 передбачено перелік документів які повинні слідувати разом з вантажем; - платіжне доручення від 03.08.2021 №78 посилається на проформу-інвойс 1019/4. Відповідно до пункту 1 частини 5 статті 54 Митного кодексу України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Відповідно до частини 2 статті 58 МКУ метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні відповідно до частини десятої статті 58 Кодексу. Враховуючи вищезазначене, відповідно до п.3 статті 53 МКУ для встановлення всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів Вам запропоновано надати основні та додаткові документи протягом 10 календарних днів (за наявності)».

На підставі вимог статей 53, 54 Митного кодексу України повідомлено декларанта про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів (за наявності), а саме: 1) усі додатки до зовнішньоекономічного контракту у разі їх наявності; 2) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту; - прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) якщо здійснювалося страхування, 5) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) розрахунок ціни (калькуляцію), 9)висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На виконання вимог контролюючого органу позивачем подано лист від 12.10.2021 б/н, в якому зазначено про безпідставність вимог митниці, подання всіх передбачених ст. 53 МК України для підтвердження заявленої митної ватості та про необхідність визнання заявленої митної вартості та завершення митного оформлення митної декларації №UA100110/2021/719347.

Однак, Київською митницею Держмитслужби було винесене рішення про коригування митної вартості товарів від 13.10.2021 №UA100110/2021/000026/2, за яким скориговано митну вартість спірного товару за другорядним методом 2 г (резервний метод), посилаючись на те, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції): документи, зазначені у частині другій ст. 53 МК України не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а декларантом не подано в повному обсязі додаткових документів на письмову вимогу митного органу згідно ч.3, 4 ст. 53 МК України.

На підставі викладеного, Київською митницею складено картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів.

З метою здійснення митного оформлення товару та випуску товарів у вільний обіг, позивачем подано ЕМД від 13.10.2021 №UA100110/2021/719578, з урахуванням рішення про коригування митної вартості, що призвело до завищення розміру митних платежів на загальну суму 354 130,56 грн.

Вважаючи протиправними рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся з позовом до суду про його оскарження.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Основним нормативним актом, що регламентує питання митної справи, є Митний кодекс України від 13.03.2012 №4495-VI.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина перша). Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: - декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; - зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; - рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга). У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (пункти 1-8 частини третьої). У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: - виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; - довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; - розрахунок ціни (калькуляцію) (частина четверта).

Згідно статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (частина перша). Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу(частина друга). За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина третя). Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: - упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; - у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; - у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; - проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; - звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; - застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю (частина п`ята). Зокрема, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: - невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; - неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; - невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; - надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста).

За висновком суду, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, тощо.

Під час судового розгляду судом встановлено, що передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України документи, які були подані позивачем до митного оформлення, не містять у собі будь-яких розбіжностей чи недостовірних відомостей. За висновком суду, вказаних документів було достатньо для визначення ціни, що підлягає сплаті за товари, які ввозяться позивачем.

Водночас, в оскаржуваному рішенні відповідачем зазначено розбіжності, які, на його думку, ставлять під сумнів достовірність заявленої декларантом митної вартості та не дають можливості визнати заявлену митну вартість товарів за першим методом.

Суд зазначає, що такі висновки відповідача не свідчать про наявність розбіжностей, які ставлять під сумнів правильність визначення митної вартості.

Зокрема, п.6.1 контракту такий перелік містить і всі документи із цього переліку, які є обов`язковими для підтвердження заявленої митної вартості відповідно до ч.2 ст. 53 МК України було подано до митного оформлення. При цьому, митним органом не наведено жодної розбіжності у числових показниках заявленої митної вартості з таких документів, що доводить правильність її визначення та методу визначення митної вартості та вказує на формальність вимог митниці.

За вимогами п.3 ч.2 ст. 53 МК України, для підтвердження правильності заявленої митної вартості надається рахунок-фактура (інвойс), що і було виконано декларантом, зокрема, надано рахунок-фактуру (інвойс) від 28.08.2021 №606.

Саме цей рахунок входить до переліку документів, що передаються продавцем разом з товаром відповідно до п.6.1 контракту від 09.10.2019.

Проформа надається за вимогами ч.2 ст. 53 МК України, виключно у випадку, якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу. Разом з ти, контракт №1019 передбачає купівлю-продаж товару.

При цьому, повідомлення про витребування додаткових документів не містить вимоги про надання проформи-інвойсу.

Спосіб розрахунку за поставлені товари, на порушення якого посилається Відповідач як на підтсаву винесення оскаржуваного рішення, всупереч вимогам ч. 3 ст. 53 МК України не має жодного впливу на числові значення складових митної вартості, протилежне Відповідачем не доведено.

Митна вартість товару у вищевказаному інвойсі, додатку №4 до контракту, платіжних дорученнях №78 від 03.08.2021, від 22.09.2021 №82 є ідентичною. Проформа інвойс №1019/4 містить умови оплати 20/80%. Більш того, повідомлення про витребування додаткових документів та графа 33 оскаржуваного Рішення не містять жодних посилань на необхідність перевірки способів розрахунку за поставлені товари, а отже представник Відповідача у відзиві посилається на обставини, що не були покладені в основу оскаржуваного рішенням та на підтвердження яких відсутні докази, що суперечить ч.2 ст. 77 КАС України.

Так, умовами поставки товарів товарів за ЕМД 08.10.2021 № №UA100110/2021/719347 є CFR Одеса згідно Інкотермс 2010.

Керуючись вимогами п. 2.2 Контракту 1019 ціна товару включає, крім вартості товару, вартість поставки згідно базису поставки, який трактується відповідно до Інкотермс 2010.

Умовами поставки CFR згідно Інкотермс 2010 передбачено, що витрати на транспортування товару несе Продавець, а отже вони вже включені до ціни товару та не підлягають окремому підтвердженню.

За вимогами п.5 ч.2 ст. 53 МК України, документи, що підтверджують вартість транспортування подаються виключно у тих випадках, коли такі витрати не включені до вартості товару, а отже у Позивача не існує обов`язку надати такі документи, як і не існує об`єктивної можливості їх надання, оскільки такі документи не входять до переліку документів, передбаченого п.6.1 Контракту 1019.

Варто звернути увагу і на той факт, що посилаючись на сумніви щодо вартості транспортування, посадовою особою митниці не витребуваного жодного документу, що міг би бути навіть потенційно підтвердженням саме витрат на транспортування.

У митного органу наявна інформація щодо вищої митної вартості подібного товару, що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення декларантом митної вартості товару.

Натомість, наявність у митного органу такої інформації не є та не може бути ані підставою витребування додаткових документів, ані підставою для коригування митної вартості, оскільки це прямо суперечить вимогам ч.3 ст. 53, ст.ст. 54, 55 МК України.

Саме ж по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товару, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.

Відповідна правова позиція міститься у постано Верховного Суду від 09.04.2021 у справі №804/5143/16

Верховний Суд у постанові від 03.04.2018 у справі №809/322/17 зазначив, що прямого зв`язку між відомостями із квитанцією/платіжним дорученням та митною вартістю товару немає.

Варто зазначити, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості, що також підтверджується правовою позицією Верховного Суду у постанові від 01.04.2021 у справі №260/695/19

Разом з тим, висловлене митним органом зауваження жодним чином не стосується розбіжностей у числових значеннях заявленої митної вартості та не мають впливу на правильність визначення митної вартості, що є імперативною вимогою для можливості витребування додаткових документів.

Саме ж по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товару, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.

Відповідна правова позиція міститься у постано Верховного Суду від 09.04.2021 у справі №804/5143/16

Загалом, всі зазначені посадовою особою митниці зауваження жодним чином не стосуються ані митної вартості, ані її складових за умовами поставки, ані методу визначення митної вартості за ціною договору.

Такий підхід митниці суперечить нормам статті 53 КАС України, оскільки встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Протилежний підхід позбавляє декларанта, фактичної можливості зрозуміти, які саме складові митної вартості викликали сумнів у митного органу та які належить усунути додатковими документами.

Крім того, Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, зокрема у постанові від 30 квітня 2020 року у справі №820/231/16, що витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Вищевикладена позиція також підтримана Верховним Судом у постанові від 28.10.2020 у справі № №1.380.2019.000724.

Вищевикладене доводить, що Позивачем подано всі обов`язкові документи для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом визначення митної вартості, тобто за ціною договору. Викладені у запиті зауваження не стосувалися розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, не вказано, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Перелік витребуваних документів наведено без обґрунтування, які саме показники митної вартості чи її складові вони мають підтвердити. При цьому, витребувано документи, які вже фактично надано разом з митною декларацією, що свідчить про формальність дій та вимог митниці.

При цьому, декларантом надано митниці всі можливі документи: і банківські платіжні доручення з відмітками банку, однак посадовою особою митниці, без зазначення підстав, передбачених ч.3 ст. 53, ст. 55 МК України, скориговано митну вартість.

За вимогами ч.3 ст. 53 МК України декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу митних органів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи. Позивачем за кожною митною декларацією надано спростування доводів митниці, оскільки всі надані документи підтверджували заявлену митну вартість товару, в тому числі містили достовірні, повні та документально підтверджені відомості про ціну товару та складові митної вартості, про що вже зазначено вище.

Відповідно до статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний (частина перша). Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції) (частина друга). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина третя). Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта). У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу(частина п`ята). При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина шоста).

Частиною шостою статті 54 Митного кодексу України встановлено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (пункти 1-4).

Згідно частини першої статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

З оскаржуваного рішення вбачається, що підставою для застосування резервного методу слугували встановлені контролюючим органом розбіжності в документах, які судом спростовано та визнано необґрунтованими. Крім того, у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

В порушення наведених норм Митного кодексу України, оскаржуване рішення не містить: обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом та фактів, які вплинули на таке коригування, зокрема, пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов їх поставки. Відповідачем не зазначено, митна вартість якого товару (назва, характеристики, код за УКТЗЕД) бралася за основу, торгову марку, фактурну вартість, країну експорту цього товару в Україну, виробника, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки.

Відтак, суд дійшов висновку про необґрунтованість рішення Київської митниці про коригування митної вартості від 13.10.2021 №UA100110/2021/000026/2, тому вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини та положення проаналізованого законодавства, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрод Стандарт» про визнання протиправним та скасування рішення Київської митниці про коригування митної вартості від 13.10.2021 №UA100110/2021/000026/2 є обґрунтованими, відповідно, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 5311,97 грн. (платіжне доручення від 21.10.2021 №1902), відтак на користь позивача слід присудити судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 5311,97 грн. за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Київської митниці.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів від 13.10.2021 №UA100110/2021/000026/2.

3. Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрод Стандарт» судові витрати в розмірі 5311 (п`ять тисяч триста одинадцять грн. 97 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Київської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропрод Стандарт» (ідентифікаційний код 39767992, місцезнаходження: 08129, Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вул. Черкаська, будинок 26).

Відповідач: Київська митниця (ідентифікаційний код як відокремленого підрозділу Державної митної служби України 43997555, місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 8-А).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.