Справа № 640/27310/20
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2022-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Сорочка Є.О. та Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Світ інструменту Україна" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Світ інструменту Україна" до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Світ інструменту Україна» (далі - позивач, ТОВ «Світ інструменту Україна) звернулось до суду з позовом до Київської митниці Держмитслужби (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 03.02.2020 №UA100000/2020/000054/2.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2021 року позов було залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою позивачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що на момент прийняття спірного рішення митниці та звернення з позовною заявою правова позиція на яку посилався суд першої інстанції була відсутня.

Крім того, вказує, що позбавлення апелянта права на застосування тлумачення норм КАС України та ПК України щодо строків судового оскарження рішень про коригування митної вартості, які існували на момент подачі позовної заяви, порушують права апелянта на справедливе судочинство, а також порушують такі принципи права як справедливість, правова визначеність та розумність.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1, 3 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду, встановлений ст. 122 КАС України.

При цьому, судом зазначено, що з урахуванням предмета позову, а також вимог ч. 1 ст. 29 та ч. 5 ст. 24 Митного Кодексу України застосування до спірних правовідносин строку, який передбачений Податковим кодексом України для оскарження податкових повідомлень-рішень контролюючого органу, відсутні.

Так, суд першої інстанції вказав про те, що заявлені представником позивача у позовній заяві доводи щодо дотримання позивачем строку звернення до суду не відповідають правовій позиції викладеній у постанові Верховного Суду від 27.05.2021 у справі №826/13159/17, відповідно до якої підлягає застосуванню загальний строк звернення до суду, встановлений статтею 122 КАС України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників і відповідальність визначена главою 4 Митного кодексу України (далі - МК України).

Частиною 1 статті 24 МК України передбачено, що кожна особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.24 МК України предметом оскарження є рішення - окремі акти, якими органи доходів і зборів або їх посадові особи приймають рішення з питань, передбачених законодавством України з питань державної митної справи, а також задовольняють скарги, заяви, клопотання конкретних фізичних чи юридичних осіб або відмовляють у їх задоволенні .

Як вбачається з ч.3 ст.24 МК України, правила глави 4 застосовуються у всіх випадках оскарження рішень, дій або бездіяльності органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, крім оскарження постанов по справах про порушення митних правил та випадків, коли законом встановлено інший порядок оскарження зазначених рішень, дій чи бездіяльності.

За приписами ч.5 ст.24 МК України оскарження податкових повідомлень-рішень органів доходів і зборів здійснюється у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Згідно ч.1 ст.29 МК України рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів або їх посадових осіб можуть бути оскаржені безпосередньо до суду в порядку, визначеному законом.

Частиною 2 статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з даним позовом 30.10.2020, тобто з пропуском строку встановленого КАС України.

Як вбачається зі змісту позовної заяви при зверненні до суду позивач керувався нормами ст. 56, 102 ПК України із посиланням на відповідну правову позицію Верховного Суду у постанові від 04.09.2018 у справі №826/19630/16.

Так, як вбачається зі статей 56 та 102 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання у будь-який момент після отримання такого рішення. Платник податків може звертатися до суду з вимогою щодо протиправності рішення контролюючого органу протягом 1095 днів з моменту отримання такого рішення.

Колегія суддів звертає увагу, що даними статтями врегульовано питання застосування спеціальних строків давності визначення податкових зобов`язань. Строк у 1095 днів може застосовуватись у випадку, коли суб`єктом звернення є платник податку та стосується таке звернення оскарження рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання.

За визначенням, що міститься у п.14.1.39. ст.14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

З аналізу вказаних норм митного та податкового законодавства вбачається, що рішення про коригування митної вартості товарів не є тотожним податковому повідомленню-рішенню, з огляду на те, що рішення про коригування митної вартості товарів лише встановлює результати здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 54 та 55 МК України, а податкове повідомлення-рішення приймається на інших підставах, створює інші правові наслідки та містить податкове зобов`язання для платника податків.

Таким чином, враховуючи, що нормами ПК України та МК України не встановлено спеціальний строк звернення до суду з приводу оскарження рішення про коригування митної вартості товарів, тому, в даному випадку, підлягають застосуванню положення ч.2 ст.122 КАС України, якою передбачено шестимісячний строк звернення до суду з позовом.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27.05.2021р. у справі №826/13159/17, від 18.02.2021р. у справі №826/14826/16, від 18.06.2020р. у справі №805/1536/17-а.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що з моменту прийняття митним органом оскаржуваного рішення (у період з 03 лютого по 29 жовтня 2020 року) позивач не ставив питання щодо його правомірності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що подання позовної заяви за відсутності належного обґрунтування причин зволікання із оскарженням спірного рішення матиме наслідком порушення принципу правової визначеності, що є неприпустимим з огляду на принципову позицію Європейського Суду з прав людини у цьому питанні.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції застосував практику Верховного суду (постанова від 27.05.2021р. у справі №826/13159/17), яка на момент прийняття рішення про коригування митної вартості була відсутня, колегією суддів не приймаються як підстава скасування спірної ухвали, з огляду на те, що аналогічна позиція щодо застосування строків в аналогічних правовідносинах була викладена ще у постанові Верховного Суду від 18.06.2020р. у справі №805/1536/17-а.

Таким чином, як на момент прийняття відповідачем оскаржуваного рішення так і на момент звернення до суду із позовною заявою така судова практика вже існувала.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, пункт 33).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про пропущення позивачем законодавчо встановленого шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, відповідно до правових положень адміністративного судочинства та відсутність законних підстав для його поновлення.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержання норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Світ інструменту Україна" залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: І.В. Федотов

Судді: Є.О. Сорочко

Є.В. Чаку