Справа № 420/27063/21
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2022 р.м. ОдесаСправа № 420/27063/21
Місце прийняття ухвали суду 1 інстанції:

м. Одеса;

Дата складання повного тексту ухвали суду 1 інстанції:

17.01.2022 року;

Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Крусяна А.В.

Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в Одеській області від 15.07.2020 року №.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку для звернення до суду із вказаним позовом.

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.07.2020 року № на підставі п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України повернуто позивачу.

Проаналізувавши положення ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено процесуальний строк звернення до суду із цим позовом, а не наведення на виконання вимог суду поважних причин пропуску цього строку дає правові підстави для повернення позовної заяви позивачу.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки положенням ст. 122 КАС України та обставинам справи і помилково не враховано, що адміністративним процесуальним законодавством встановлюється як загальний строк звернення із позовом у сфері публічно-правових відносинах так і можливість застосування строків звернення до суду, встановлених іншими законами.

Посилаючись на приписи Податкового кодексу України, апелянт вказує, що п. 56.18 ст. 56 цього Кодексу встановлено спеціальний строк у податкових правовідносинах, протягом якого за загальним правилом платник податків має право оскаржити податкове повідомлення-рішення в суді.

Акцентуючи увагу на дотриманні цього спеціального строку та перешкодах у реалізації своїх прав, пов`язаних із запровадженням на всій території карантину, апелянт наголошує на дотриманні ним вимог законодавства під час звернення до суду та відсутності правових підстав вважати порушеним строк, встановлений на подання цього позову.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За загальним правилом, передбаченим у ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з цим, за змістом ст. 56 Податкового кодексу України, платник податків має право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків в першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас, якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.

Пунктами 56.18, 56.19 ст. 56 Податкового кодексу України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

У разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Згідно із п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 26 листопада 2020 по справі №500/2486/19, норма пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 цього Кодексу.

Водночас норма пункту 56.19 статті 56 Податкового кодексу України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Вирішуючи спірне питання, судом першої інстанції правильно враховано, що адміністративне процесуальне законодавства передбачає можливість установлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків.

Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним частиною другою статті 122 КАС України, а також скороченими строками, визначеними частиною четвертою статті 122 КАС України.

Обґрунтованість висновків суду першої інстанції підтверджується й тим, що, отримавши 17.07.2020 року податкове повідомлення-рішення контролюючого органу, позивач звернувся до суду із цим позовом 28.12.2021 року, тобто із пропуском шестимісячного строку, передбаченого ч. 2 ст. 122 КАС України.

Перевіривши доводи апелянта, апеляційний суд також враховує, що згідно із п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України (в редакції, яка діє на момент вручення позивачу податкового повідомлення-рішення) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Таким чином, процесуальний строк може бути поновленим за клопотанням особи, з одночасним наведенням причин неможливості вчинити певні процесуальні дії, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Однак, апелянтом не наводяться обставини, зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, а також ті, що об`єктивно та непереборно перешкоджали йому вчинити певні процесуальні дії у встановлений строк.

З огляду на те, що позивачем не наведено поважні та об`єктивно непереборні обставини, що перешкоджали або утруднювали чи унеможливили своєчасне звернення до суду, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність позивачем обґрунтованості причин пропуску строку звернення до суду, наявність підстав для повернення позову позивачу відповідно до ст. 123 та п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України.

З огляду на те, що висновки суду ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального і процесуального права, відповідають дійсним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв