Справа № 260/4607/21
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2022-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2022 року м. Ужгород№ 260/4607/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Рейті С.І.

при секретарі судового засідання Ватлін Т.В.

за участі представників

позивача (відповідача зустрічним позовом:) Василиндра В.Р.

відповідача (позивача за первісним позовом): Сковородько І.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Закарпатській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправними дій, скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 06 травня 2022 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 16 травня 2022 року.

Головне управління ДПС у Закарпатській області (далі позивач, ГУ ДПС у Закарпатській області) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи ОСОБА_1 (далі відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення податкового боргу у сумі 192002,28 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що станом на 11.08.2021 року за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 192002,28 грн. (в т.ч., пеня - у розмірі 12311,67 грн.) по платежам: 85 11010500 "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування" у розмірі 177245,95 грн. (в т.ч., пеня - 11364,62 грн.) та 30 11011001 "Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування" у розмірі 14756,33 грн. (в т.ч., пеня - 947,05 грн.).

Ухвалою судді від 04.10.2021 року відкрито провадження у адміністративній справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 04.11.2021 року, в тому числі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в зв`язку з чим призначено судове засідання.

22.12.2021 року до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Закарпатській області, яким просить визнати протиправними дії ГУ ДПС у Закарпатській області під час проведення з 08.10.2018 року по 09.10.2018 року документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 з питання правильності нарахування та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб по отриманому у 2017 році від АТ "Райффайзен Банк Аваль" доходу (додаткове благо), а перевірку незаконною; визнати недійсними результати документальної позапланової невиїзної перевірки, результати якої оформлені Актом від 16.10.2018 року № 1078/07-16-13-05-07/ НОМЕР_1 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 з питання правильності та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб по отриманому у 2017 році від АТ "Райффайзен Банк Аваль" доходу (додаткове благо) та скасувати податкові повідомлення-рішення: № , яким визначено грошове зобов`язання в сумі 165711,33 грн. по платежу 11010500 "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування"; № , яким визначено грошове зобов`язання в сумі 170,00 грн. по платежу 11010500 "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичним особами за результатами річного декларування"; № , яким визначено суму грошового зобов`язання 13809,28 грн. по платежу 11011000 військовий збір, із них 11047,42 грн. за податковими зобов`язаннями та 2761,86 грн. за штрафними санкціями; податкову вимогу № 696-50 на суму 192002,28 від 16.01.2019 року.

Ухвалою суду від 23.12.2021 року прийнято до розгляду зустрічний позов ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Закарпатській області про визнання протиправними дій, скасування податкових повідомлень-рішень, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовче судове засідання.

ГУ ДПС у Закарпатській області від позову не відмовилось, зустрічний позов не визнало, подало відзив на зустрічний позов.

Ухвалою суду від 27.01.2022 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 22.03.2022 року задоволено клопотання представника позивача - адвоката Сковородько І.Ф. про відкладення розгляду справи та розгляд справи відкладено на 05.04.2022 року.

Ухвалою суду від 05.04.2022 року задоволено клопотання представників сторін про відкладення розгляду справи та розгляд справи відкладено на 05.05.2022 року.

В судовому засіданні представник позивача (відповідач за зустрічним позовом) підтримав позовні вимоги про стягнення з відповідача податкового боргу, представник відповідача (позивач за зустрічним позовом) проти задоволення позовних вимог про стягнення податкового боргу заперечила, при цьому позовні вимоги за зустрічним позовом підтримала в повному обсязі.

Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення первісного адміністративного позову та відмову в задоволенні зустрічного позову, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України та ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (з наступними змінами та доповненнями, в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, далі- ПК України), кожен зобов`язаний сплачувати податки, збори, інші обов`язкові платежі до держбюджету в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 15.1 ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Як встановлено судом та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, працівниками податкового органу проведено документальну позапланову невиїзну перевірку відповідача з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб по отриманому у 2017 році доходу, як додаткове благо, від АТ "Райффайзен Банк Аваль".

За наслідками проведеної перевірки складено Акт від 16.10.2018 року за № 1078/07-16-13-05-07/ зі змісту якого вбачається, що перевіркою встановлені порушення позивачем пп. 164.2.17 "д" п. 164.2 ст. 164 ПК України та пп.1.2 п. 16 підр. 10 розд. ХХ Перехідних положень ПК України, ст. 163 ПК України.

За наслідками проведеної перевірки та виявлених порушень, ГУ ДПС у Закарпатській області винесено податкові повідомлення-рішення від 09.11.2018 року за № , яким відповідачу визначено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 165711,33 грн. (в т.ч., за основним платежем 132569,06 грн., 33142,27 грн. штрафні (фінансові) санкції); податкове повідомлення-рішення за № , яким до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 170,00 грн. за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування; податкове повідомлення-рішення за № , яким відповідачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "Військовий збір" у розмірі 13809,28 грн. (в т.ч. за основним платежем 11047,42 грн., 2761,86 грн. штрафні (фінансові) санкції)

Вказані податкові повідомлення рішення оскаржені відповідачем в порядку звернення до суду із зустрічним позовом та в обгрунтування підстав для визнання їх протиправними ОСОБА_1 посилається на те, що, по-перше, їй не було відомо про проведення відносно неї податкової перевірки, наказ та повідомлення про її проведення їй не надано, що свідчить про порушення порядку проведення документальної позапланової невиїзної перевірки в частині надання можливості участі у перевірці, надання пояснень та документів. По-друге, спірні податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі незаконної перевірки, виключно на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, у зв`язку з порушенням положень ПК України при проведенні перевірки з огляду на те, що відомості, що містяться в інформаційних базах не є належними та допустимими доказами порушення податкового законодавства, оскільки не мають статус офіційних і можуть містити помилки, які впливають на правовий статус платника. Крім того, зазначає, що не має невиконаних податкових зобов`язань та не мала обов`язку подавати податкову декларацію.

20.01.2022 року до суду надійшов відзив на зустрічний позов, в якому відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими. Зазначає, що відповідно до вимог пп. "д" пп. 164.2.17 п.164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включає суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено, такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Стверджує, що ОСОБА_1 повідомлено, що відповідно до пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, анульована сума заборгованості є її доходом, отриманим як додаткове благо, та про необхідність самостійно відобразити зазначену суму у річній податковій декларації та відповідно сплатити необхідні податки та податкові платежі.

Надаючи правову оцінку обставинам справи щодо підстав зустрічного позову, суд зазначає наступне.

Як вже зазначено судом, уповноваженими особами контролюючого органу проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1 з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору по отриманому у 2017 році доходу, як додаткове благо, від AT "Райффайзен Банк Аваль". За наслідками проведеної перевірки складено Акт перевірки 16.10.2018 року №1078/07-16-13-05-07/ НОМЕР_2 .

Підставою для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податку ОСОБА_1 , була інформація, отримана з Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів у 1 кварталі 2017 року у вигляді додаткового блага за ознакою "126" "Дохід, отриманий платником податку як додаткове благо" від AT "Райффайзен Банк Аваль".

Згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів ОСОБА_1 отримала у 1 кварталі 2017 року дохід з ознакою 126 "Дохід, отриманий платником податку як додаткове благо" в сумі 736494,80 грн. від AT "Райффайзен Банк Аваль".

Інформація про суму отриманих доходів у вигляді додаткового блага на запит Головного управління ДФС у Закарпатській області підтверджена AT "Райффайзен Банк Аваль" листом від 22.05.2018 року № 4-2/406 (вх. №5122/10/13 від 29.05.2018 року).

Згідно укладеного Договору про часткове прощення боргу від 30.01.2017 року AT "Райффайзен Банк Аваль" у спосіб, визначений законодавством, повідомив боржника ОСОБА_1 про прийняте рішення щодо часткового анулювання (прощення) суми основного боргу - 27084,74 дол. США, що складає еквівалент - 736494,80 грн. по офіційному курсу НБУ на дату укладання цього Договору та виконав вимоги п. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст 164 Податкового кодексу України в повному обсязі, про що свідчить підпис ОСОБА_1 на зазначеному договорі. Також в Договорі про часткове прощення боргу від 30.01.2017 року, AT "Райффайзен Банк Аваль" зазначає що позивача повідомлено, що відповідно до пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України анульована сума заборгованості є його доходом, отриманим як додаткове благо, та що необхідно самостійно відобразити зазначену суму у річній податковій декларації та відповідно сплатити наступні податки та податкові платежі: податок на доходи фізичних осіб та військовий збір.

При цьому на позичальника відповідно до Податкового кодексу України покладається обов`язок сплати податку на доходи фізичних осіб з суми анульованого (прощеного) основного боргу та відображення суми отриманого доходу у вигляді анулювання (прощення) основного боргу у річній податковій декларації.

Таким чином, відповідно до зазначеної вище інформації ОСОБА_1 протягом 2017 року отримала доходи, які згідно з ПК України підлягають включенню до загального річного оподатковуваного доходу та відображенню платником податку в річній податковій декларації про майновий стан та доходи, і отже ОСОБА_1 була платником податку на доходи фізичних осіб та військового збору, які самостійно платником не визначені та до бюджету не сплачені.

Отже, за даними перевірки загальний річний оподаткований дохід за 2017 рік складає 736494,80 грн. та, відповідно проведеною перевіркою, ОСОБА_1 за 2017 рік донараховано податку на доходи фізичних осіб в сумі 132569,06 грн. та військового збору в сумі 11047,42 грн. За результатами перевірки ГУ ДФС у Закарпатській області винесено податкові повідомлення-рішення від 09.11.2018 року № про збільшення грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб на суму основного платежу - 132569,06 грн., штрафної санкції 33142,27 грн., № про збільшення суми грошового зобов`язання по військовому збору на суму основного платежу 11047,42 грн., штрафної санкції 2761,86 грн. та № про застосування штрафної санкції за неподання декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік в сумі 170,00 грн.

Є безпідставними та відхиляються судом посилання позивача на те, що контролюючим органом було порушено процедуру проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, оскільки позивача не було повідомлено про необхідність надання відповідних документів та початок проведення перевірки, що є грубим порушенням податкового законодавства, оскільки наведені твердження спростовуються наявними в матеріалах справи копіями наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки № 1512 від 04.09.2018 року, повідомлення про дату початку та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та необхідність забезпечення надання всіх документів, що стосуються предмету такої перевірки за № 297/13-11 від 04.09.2018 року, а також і копією поштового конверту щодо повернення на адресу контролюючого органу наведених наказу та повідомлення із позначкою «за закінченням терміну зберігання», що вважається належним повідомленням позивача, виходячи з вимог ст. ст. 42,58 ПК України (а.с.105-106).

В контексті наведеного суд зазначає, що згідно з п.42.2 ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Стаття 42 ПК України передбачає умови, за дотримання яких кореспонденція від контролюючого органу до платника податків вважається належним чином надісланою, а саме: якщо кореспонденцію надіслано за належною адресою платника податків, якою є його місцезнаходження та податкова адреса; якщо поштове відправлення оформлено шляхом надіслання рекомендованого листа з повідомленням про вручення.

Абзацом 6 п.42.4 ст.42 ПК України визначено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Системний аналіз наведених норм дає підстави вважати, що чинним ПК України передбачено альтернативні шляхи направлення документів платнику податків податковим органом, а саме: або засобами електронного зв`язку, або засобами поштового зв`язку, або шляхом вручення особисто платнику чи його представнику. При цьому наведені правові норми не містять обов`язку для контролюючого органу щодо послідовного використання наведених засобів надіслання документів платнику з метою використання усіх можливих, з огляду на що відповідні доводи апелянта є безпідставними та необґрунтованими.

Стаття 42 ПК України не передбачає умови та обов`язку контролюючого органу слідкувати за правильністю та належністю вручення його поштового відправлення, адже такий обов`язок на ньому лежав би за умови якби він особисто здійснював вручення такого запиту платнику податків, а не скористався послугами поштового зв`язку.

Згідно з п.79.3 ст.79 ПК України присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

Відповідно до абз.2 п.78.4 ст.78 ПК України право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Статтею 78 ПК України передбачені підстави для проведення документальної позапланової перевірки.

За правилами п.79.2 ст.79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що документи податкового органу повинні бути надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням. Додаткових вимог до надсилання таких документів податкове законодавство не містить.

Власне надіслання у розумінні вищевказаних норм передбачає направлення адресатові (платникові) документів з повідомленням про вручення. Тобто, для факту надіслання достатньою є передача податковим органом відповідного виду поштової кореспонденції на пошту, тоді як подальше вручення (отримання) адресатом (платником) такого листа є окремою дією, яка не впливає на обов`язок платника надати відповідь на запит або на можливість проведення перевірки.

Правильність такого тлумачення підтверджується тим, що ПК України розрізняє поняття «надіслання» (п.59.1) та «отримання» (п.56.18) без їх ототожнення.

Суд зазначає, що норми ПК України чітко визначили категорію поштового відправлення (рекомендований лист), якою контролюючий орган має підтвердити надіслання платнику податків документів.

В той же час, жодна норма податкового законодавства не зобов`язує податковий орган здійснювати заходи для з`ясування причин невручення скерованих платнику податків документів, чи для вжиття додаткових заходів (як-то електронні засоби зв`язку, кур`єрська доставка і т.д.) щодо вручення таких документів.

При вирішенні спорів щодо правомірності проведення перевірок (в тому числі документальних позапланових невиїзних), обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що податковим органом надіслано копії наказу про проведення перевірки, повідомлення про проведення перевірки, в порядку встановленому законом, платник податків має спростовувати ці доводи.

Позивачем не спростовано доводи податкового органу стосовно надіслання вказаних документів в порядку, встановленому законом.

Враховуючи зазначене правове регулювання та досліджені судом докази, суд визнає, що вказані документи надіслані в порядку встановленому ПК України, що свідчить про наявність підстав для проведення перевірки.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в державних реєстрах. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків, відтак, з врахуванням приписів ст.42 ПК України, позивач вважається належним чином повідомленим про проведення щодо нього невиїзної позапланової документальної перевірки.

Виходячи з наведеного, будь-яких ознак протиправності у діях відповідача в частині проведення перевірки не встановлено, при цьому складений акт перевірки є належними і достовірним доказом по справі.

Судом встановлено, що податкові зобов`язання, визначені в оскаржених податкових повідомленнях-рішеннях, розраховані контролюючим органом виходячи із суми основного боргу (кредиту), прощеного (анульованого) АТ "Райффайзен Банк Аваль" ОСОБА_1 .

Підсумовуючи наведене, з огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд зазначає, що контролюючий орган приймаючи оскаржені податкові повідомлення-рішення від 09.11.2018 року № , № , № діяв правомірно, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, а тому в задоволенні зустрічних позовних вимог слід відмовити.

За змістом пп. 16.1.4. п. 16.1. ст.16 ПК України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що, у відповідності до ст.36 Кодексу, є податковим обов`язком. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком, збором та є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Підстави припинення податкового обов`язку, крім його виконання, визначені п. 37.3 ст. 37 ПК України. Згідно п. 38.1. ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що в силу п. 58.3 ст. 58, п. 59.1 ст. 59, п. 42.2 ст. 42, п. 42.5 ст. 45 ПК України податкові повідомлення-рішення від 09.11.2018 року № , № , № та податкова вимога № 696-50 від 16.01.2019 року є належним чином врученими ОСОБА_1 , суд зазначає, що сума податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, військового збору, штрафної санкції в загальному розмірі 192002,28 грн. є податковим боргом відповідача, який ним не сплачено, а тому підлягає стягненню у судовому порядку.

Відповідно до абз. "д" пп.164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст. 165 цього Кодексу) у вигляді: суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Якщо кредитор повідомляє платника податків боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощено), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податкові декларації.

Відповідно до п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 п.54.3 ст.54 ПК України, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до пп.14.1.175 ст.14 ПК України, податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно п.59.1 ст.59 Податкового кодексу, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У відповідності до пп.14.1.153 п. 14.1 ст.14 ПК України податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

На виконання вказаних вимог ПК України, відповідачу було виставлено податкову вимогу № 696-50 від 16.01.2019 року, яка повернута з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до п.58.3 ст.58 ПК України, у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Податковий борг відповідача підтверджений матеріалами справи, зокрема, актом перевірки № 1078/07-16-13-05-07/ від 16.10.2018 року, податковими повідомленнями рішеннями від 09.11.2018 року за № , № , № , податковою вимогою № 696-50 від 16.01.2019 року, обліковими картками платника податків ОСОБА_1 по платежу 11010500 "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування" та по платежу 11011001 "Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування".

Відповідно до п. 102.4 ст.102 ПК України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у п.102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Відповідно до пп.20.1.19 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. ГУ ДПС у Закарпатській області доведено наявність податкового боргу ОСОБА_1 у розмірі 192002,28 грн., правомірність звернення з позовом про стягнення податкового боргу до суду та наявність підстав для стягнення такого, тобто, позовні вимоги первісного позову ГУ ДПС у Закарпатській області відповідають положенням податкового законодавства та підтверджуються дослідженими належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовано, в зв`язку з чим позов про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу у розмірі 192002,28 грн. підлягає задоволенню, при цьому, слід відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про скасування податкових повідомлень-рішень за безпідставністю таких вимог.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 78, 177, 243, 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Головного управління ДПС у Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52 код ЄДРПОУ ВП 44106694) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 до державного (місцевого) бюджету за відповідним кодом бюджетної класифікації податковий борг у розмірі 192002,28 грн. (сто дев`яносто дві тисячі дві гривні двадцять вісім копійок).

3. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправними дій, скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

4. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Рейті