Справа № 344/15877/21
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2022-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Микитин Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом матеріали позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №002855/0706 від 17.05.2021, -
ВСТАНОВИВ:
Позовні вимоги мотивовані тим, що в порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, та здійсненням продажу товарів які не обліковані у встановленому порядку у книзі обліку доходів і витрат, перевіряючий під час перевірки не затребував книгу обліку доходів і витрат та податкові накладні та прийняв рішення про їх відсутність та не надав додаткової можливості для будь яких пояснень. В зв`язку із наведеним на думку позивача, податкове повідомлення-рішення №002855/0706 від 17.05.2021 в частині порушення пункту 12 статті 3 Закону України 265/95-ВР від 06.07.1995 є надуманим, а тому податкове повідомлення-рішення №002855/0706 від 17.05.2021 в цій частині є протиправним і таким, що підлягає скасуванню. При проведенні перевірки посадові особи відповідача не запитували накладні і Книгу обліку доходів та витрат.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам, визначеним статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків.
12.11.2021 позивачем зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недоліки усунуто.
У зв`язку із усуненням позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.11.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, згідно із правилами, встановленими статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суд, на підставі положення частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши і оцінивши докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечують проти позову, встановив наступне.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою-підприємцем.
Судом встановлено, що на підставі ст.. 20, ст. 80 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями, наказу Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області від 21.04.2021 №729-п (а.с.85) та на підставі направлень від 21.04.2021 №910, №911 (а.с.86-87) посадовими особами ГУ ДПС в Івано-Франківській області проведено фактичну перевірку магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", розташованого за адресою АДРЕСА_1 , що належить ФОП ОСОБА_1 , з питань дотримання вимог Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755-VI (із змінами та доповненнями), Кодексу законів про працю України, Законів України від 06.07.1995 №2б5/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями), від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу, спирту етилового, коньячного та плодового алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального» , Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національною банку України від 29.12.2017 №148, інших нормативно-правових актів, що підлягають перевірці.
За результатами перевірки складено акт (довідка) перевірки від 12.05.2021 за реєстраційним №2306/09/15/РРО/ НОМЕР_1 , яким зафіксовано порушення платником податків - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 :
- проведення розрахункової операції на повну суму покупки без застосування реєстратора розрахункових операцій, не видача розрахункового документа встановленого зразка, а саме: 21.04.202 о 15:01 реалізовано одну пляшку горілки «Гріндей» 0,375л. по ціні 78,00грн., пачка сигарет Бонд по ціні 53,0 грн., воду Живчик по ціні 18,00 грн.;
- порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів не облікованих у встановленому порядку, вартість яких становить 6963,0 грн., чим порушено п.12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», із змінами та доповненнями; п. 177.10, ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.10р. №2755-VI із змінами та доповненнями; Наказ Міністерства доходів і зборів України від 16.09.13 року №481, затверджений в Міністерстві юстиції України 01.10.2013 року «Про затвердження форми книги обліку доходів і витрат та Порядок її ведення»;
- проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування, для підакцизних товарів коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, а саме: згідно контрольної стрічки встановлено, що 26.01.2021 о 11:18 год, 05.02.2021 о 18:47 год, 09.02.2021 о 09:43 год реалізовано сигарети «Бонд» сині по ціні 51,00 грн., 16.02.2021 о 12:38 год реалізовано сигарети «Бонд» сині по ціні 52,00 грн., 22.02.2021 о 15:46 год. реалізовано пляшку шампанського (вина ігристого) 0,75л по ціні 109,00 грн. без зазначення кодів товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (а.с.88-90).
Суд зазначає, що згідно позовної заяви ФОП ОСОБА_1 , податкове повідомлення-рішення №0002855/0706, в частині суми штрафних санкцій за проведення розрахункової операції для підакцизних товарів без використання режиму попереднього програмування коду товарної підкатегорії згідно УКТЗЕД в розмірі 5100,00 грн. та за проведення розрахункової операції на повну суму покупки без застосування РРО, не видача розрахункового документа встановленого зразка в розмірі 14,90 грн визнає та не оскаржує.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.
Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до підпункту 62.1.3. пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
У відповідності до пунктів 80.1, 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з передбачених підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
Перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 ПК України може бути проведена контрольна розрахункова операція (пункт 80.4 статті 80 ПК України).
Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 ПК України (пункт 80.5 статті 80 ПК України).
Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції (пункт 80.7 статті 80 ПК України).
Згідно із положенням пункту 86.5 статті 86 ПК України, акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 ПК України, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).
Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.
Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу (абзац третій п. 86.5 ст. 86 ПК України).
Суд встановив, що посадові особи контролюючого органу приступили до проведення фактичної перевірки за пред`явленням службових посвідчень та направлення на проведення фактичної перевірки.
У суду відсутні підстави перевіряти дотримання відповідачем порядку призначення, проведення і оформлення результатів перевірки, за наслідками якої прийнято оскаржувані рішення, так як позивач не вказує на будь-які такі порушення відповідних процедур, крім правомірності і обґрунтованості змісту висновків, сформованих внаслідок неповного дослідження, відображення і фіксації усіх обставин, яким перевіряючими надано неналежну правову оцінку.
Відповідно до положень пункту 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно пункту 44.3 статті 44: Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.
Відповідно до пункту 177.10 статті 177, фізичні особи - підприємці зобов`язані вести облік доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Облік доходів і витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді, у тому числі через електронний кабінет. Типова форма, за якою здійснюється облік доходів і витрат, та порядок ведення такого обліку визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Фізичні особи - підприємці застосовують реєстратори розрахункових операцій відповідно до Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.
Статтею 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР (надалі, також Закон - №265/95-ВР) встановлено, що книга обліку розрахункових операцій - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).
Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.
При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння);
Згідно статті 15 Закону №265/95-ВР Контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи доходів і зборів шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.
Статтею 20 Закону №265/95-ВР передбачена відповідальність за порушення вимог цього Закону, відповідно до якої до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).
Наказом Міністерства доходів і зборів України за № 481 від 16.09.2013, відповідно до пункту 177.10 статті 177 та пункту 178.6 статті 178 розділу IV Податкового кодексу України та підпункту 30 пункту 5 Положення про Міністерство доходів і зборів України, затвердженого Указом Президента України від 18 березня 2013 року № 141, затверджено форму Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядок ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, що додаються.
Таким чином, фізичні особи-підприємці, які перебувають на загальній системі оподаткування, при продажі товарів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов`язані вести облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації. Недотримання вказаного обов`язку має наслідком застосування фінансової санкції у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації.
Відтак, підставою для застосування штрафних санкцій за реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, є встановлений факт наявності товарів в місцях їх реалізації та/або зберігання, які не обліковані у встановленому порядку, тобто виявлення товарів у надлишку (перевищення кількості товару в наявності над облікованим товаром).
Зокрема, фінансова санкція, встановлена статтею 20 названого Закону №265/95-ВР, може бути застосована лише у тому випадку, коли особа не веде обліку товарів.
При цьому будь-яких документів, які б підтверджували облік та походження товару, за аргументами відповідача, не були надані суб`єктом господарювання при проведенні перевірки.
Проте, згідно тверджень позивача перевіряючий під час перевірки не затребував книгу обліку доходів і витрат та податкові накладні, а прийняв рішення про їх відсутність та не надав додаткової можливості для будь яких пояснень.
Суд не може погодитися із такими твердженнями позивача, зважаючи на наступні мотиви.
Пунктом 177.10 статті 177 ПК України (у редакції чинній на час спірних правовідносин) визначено, що фізичні особи-підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Тобто походження товару, який обліковується у Книзі обліку доходів і витрат фізичною особою-підприємцем, є також обов`язковим.
У зв`язку із цим, наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 за №481 затверджено форму Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядок її ведення.
Пунктом 1 Порядку №481 визначено, що фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат (надалі по тексту також Книга), у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.
Згідно пункту 5 Порядку №481 записи у Книзі виконуються за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід.
Відтак, на підставі первинних документів, які свідчать про прихід товарно-матеріальних цінностей за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід/понесено витрати, здійснюються записи - про отримані доходи та документально підтверджені витрати.
На переконання суду, саме такий порядок щоденного облікування доходів і витрат на підставі первинних документів і є тим "встановленим законодавством порядком облік товарних запасів" (їх походження і обліку) в розумінні положень пункту 12 статті 3 Закон №265/95-ВР. Дотримання безпосередньо такого порядку (ведення Книги обліку доходів і витрат) і перевіряли інспектори контролюючого органу 21.04.2021.
Відтак, відсутність документів про "походження" (придбання) товарів та Книги обліку доходів і витрат, вказує на відсутність обліку товарних записів.
Щоденне ведення платником податків коментованої Книги обліку доходів і витрат, серед іншого, і є тією формою контролю за належним оподаткуванням господарської діяльності відповідного суб`єкта в кінці звітного податкового періоду.
Попри це, ведення Книги обліку доходів і витрат на місці торгівлі, чи в іншому місці зберігання Книги, надає можливість органам державної податкової служби при здійсненні фактичної (раптової) перевірки перевіряти обставину дотримання/не дотримання щоденного обліку первинних документів за формою Книги обліку доходів і витрат, і як наслідок обліку товарних запасів, які знаходяться в місці їх реалізації.
Суд наголошує, поряд з іншим, - метою фактичної перевірки є її раптовість, що в поєднанні із обов`язком платника, визначеного Порядком №481, щоденно вести Книгу обліку доходів і витрат, є законодавчо встановленою формою контролю за належним оподаткуванням господарської діяльності відповідного суб`єкта в кінці звітного податкового періоду, а в день фактичної перевірки і на відповідну календарну дату.
Так, в силу імперативних приписів абзацу другого пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Відтак, в розумінні абзацу другого пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР платник податків зобов`язаний подавати до фактичної перевірки не тільки документи про "походження" товару, але й документи які окремо засвідчують обставину "облік" товарів, про що судом нижче по тексту сформовано відповідні висновки.
Така ж норма міститься і серед переліку загальних обов`язків платника податків, які виникають при проведенні перевірки, зокрема, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки (пункт 85.2 статті 85 Податкового кодексу України).
Отже, взаємна дія правових положення абзацу другого пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР і пункт 85.2 статті 85 Податкового кодексу України зобов`язують платника податків при проведенні фактичної перевірки без окремої письмової вимоги надати документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Коментований обов`язок є самостійним і чітко визначеним правилом поведінки суб`єкта перевірки, який не перебуває в залежності від наявності письмової вимоги контролюючого органу, що виникає у платника податків в силу закону при пред`явленні направлення і наказу на проведення фактичної перевірки.
У досліджуваному випадку відповідачем пред`явлено позивачу два направлення №№910, 911 від 21.04.2021 та вручено наказ на проведення фактичної перевірки, в яких ФОП ОСОБА_1 особисто проставив власний підпис і вніс запис про дату 21.04.2021 і годину 15:09 год. (а.с.86-87).
Втім, акт перевірки, примірник платник податків отримав (а.с.101-103), свідчить про відсутність зауважень до такого (п. 4.1) та неподання ні видаткових накладних, ні Книги обліку доходів і витрат, які були надані до суду.
На переконання суду, наявність у платника цілого робочого дня, а у спірному випадку з 15:09 год. до завершення дня (21.04.2021), є достатнім проміжком часу для пред`явлення перевіряючому заповненої належним чином Книги обліку доходів і витрат та видаткових накладних, які засвідчують прихід товарних запасів, які знаходяться в момент перевірки в господарській одиниці, в якій здійснюється торгівля та відповідних накладних які вказують на походження товару.
Акт перевірки від 12.04.2021 не містить жодних зауважень щодо його висновків чи оформлення такого акту в загальному. Окрім того, позивач не надав докази використання, відповідно до вимог пункту 44.6 статті 44, пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України, права подання до контролюючого органу заперечення на акт перевірки разом з Книгою обліку доходів та витрат і видатковими накладними, які б могли свідчити про в ведення у встановленому порядку обліку доходів і витрат станом на 21.04.2021.
За таких обставин, коментовані видаткові накладні та Книга обліку доходів та витрат не можуть вважатися такими, які наявні у такого платника податків на час фактичної перевірки.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В той же час, в адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з`ясування всіх обставин у справі (пункт 4 частини 3 статті 2, частини 2, 4 статті 9, частина 3 статті 77, частина 6 статті 94 КАС України).
Позивач не довів перед судом свої вимоги про протиправність оскаржуваного рішення.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
За таких обставин позовні вимоги є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає до задоволення.
Зважаючи на висновок суду про необґрунтованість адміністративного позову в цілому в силу вимог статті 139 КАС України не підлягають стягненню із відповідача суб`єкта владних повноважень судового збору.
Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Микитин Н.М.