Справа № 823/1077/16
Суддя: Валентина ТИМОШЕНКО
Дата ухвалення: 2022-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про закриття провадження у справі

м. Черкаси

17 травня 2022 року справа № 823/1077/16

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Агрорось до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача публічне акціонерне товариство "Український інноваційний банк" про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

09 серпня 2016 року до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулося сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма Агрорось, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення №8-ТА від 29.02.2016 Про віднесення правочину до категорії нікчемних та застосування наслідків недійсності.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 11.08.2016 відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 23.08.2016 зупинено провадження у даній справі до вирішення Конституційним Судом України справи за конституційним поданням Верховного Суду України від 03.07.2015 щодо відповідності (конституційності) Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб положенням статті 6, частини 1 статті 8, частини 4 статті 13, статей 21, 22, частини 1, 4, 5 статті 41 Конституції України.

Ухвалою від 16.05.2022 поновлено провадження у справі.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20.07.2006 у справі Сокуренко і Стригун проти України зазначив, що фраза встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін судом, встановленим законом у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Таким чином, заявлені позовні вимоги підлягають розгляду судом, до компетенції якого належить розгляд такої категорії справ.

Згідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративним судом є суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Згідно пункту 1 частини 1статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Згідно пункту 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовим спором є спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій і вирішення якого безпосередньо не віднесено до юрисдикції інших судів.

Наведене узгоджується з положеннями статей 2, 4, 19 чинного КАС України, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

У свою чергу, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він, головним чином, обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо позивач намагається захистити своє порушене приватне право шляхом оскарження управлінських дій суб`єктів владних повноважень.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №805/4506/16-а, від 27 червня 2018 року у справі № 815/6945/16.

Ч.1 ст.3 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб від 23 лютого 2012 року №4452-VI (далі - Закон) встановлено, що Фонд є установою, яка виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Основним завданням Фонду згідно з ч.1 ст.4 Закону є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Ч.3 ст.37 Закону передбачено, що уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду.

Суд звернув увагу, що оскаржуваним рішенням віднесено до категорії нікчемних додатковий договір від 09.10.2015 №8 до кредитного договору від 15.02.2012, укладеному позивачем з ПАТ УКРІНБАНК. Крім того, цим рішенням застосовано наслідки нікчемності правочину: поновлено облік заборгованості позивача за кредитним договором та проведено донарахування відсотків за ним. Отже для оцінки та вирішення спору необхідно застосовувати положення цивільного законодавства, яке регулює сферу приватно-правових відносин.

За вимогою ч.3 ст.22 Закону України від 07 липня 2010 року № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, відповідно до п.1 ч.1 ст.12 Господарського процесуального кодексу України від 6 листопада 1991 року №1798-XII (далі ГПК України) підвідомчі господарським судам крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів.

Тому суд дійшов висновку, що цей спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 238, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Провадження в адміністративній справі № 823/1077/16 за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Агрорось до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача публічне акціонерне товариство "Український інноваційний банк" про визнання протиправним та скасування рішення закрити.

Роз`яснити сторонам, що спір підлягає розгляду місцевим господарським судом.

Роз`яснити сторонам, що повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвалу суду направити сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Суддя Валентина ТИМОШЕНКО