Справа № 380/5824/20
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Сасевич О.М.

04 травня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/5824/20 пров. № А/857/3605/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

представника апелянта: Шишки О.М.

представника відповідача: Павлій І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року у справі №380/5824/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

23.07.2020р. ОСОБА_1 звернувся з позовом з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог до Головного управління Національної поліції у Львівській області в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ №665 від 18.02.2020р. Про застосування дисциплінарного стягнення в частині застосування до старшого майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

-визнати протиправним та скасувати наказ №50 о/с від 19.02.2020р. про звільнення із служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 ;

-поновити на посаді старшого оперуповноваженого ВКП Франківського ВП ГУНП у Львівській області;

-стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу;

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 24.12.2020р. позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2021р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалуЛьвівського окружного адміністративного суду від 24.12.2020р без змін.

Постановою Верховного Суду від 17.06.2021р. касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення попередніх інстанцій скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 31.01.2022р. суд залишив без розгляду позов в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області №621 від 14.02.2020р.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Просив суд, ухвалу суду першої інстанції скасувати, та направити справу для продовження до суду першої інстанції

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

ч.1, ч.2 ст.122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, за змістом ст.122 КАС України початок перебігу строку звернення до адміністративного суду законодавець пов`язує з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

При цьому, слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

ч.5 ст. 122 КАС України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

ст.233 КЗпП України визначено три випадки обчислення початку перебігу строку звернення до суду. Так, перебіг строку звернення до суду починається у разі: вирішення трудового спору - з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права (тримісячний строк звернення до суду); розгляду справи про звільнення - з дня вручення копії наказу про звільнення (місячний строк звернення до суду); розгляду справи про звільнення - з дня видачі трудової книжки (місячний строк звернення до суду).

ст.47 КЗпП України передбачено обов`язок власника або уповноваженого ним органу видати працівнику в день звільнення належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи.

Отже, системне тлумачення норм КАС та КЗпП дає підстави для висновків що для звернення до суду у справах про звільнення встановлено місячний строк, який обчислюється з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Відповідний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 9901/821/18.

Таким чином, на відміну від інших трудових спорів, коли строк звернення до суду обчислюється з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, місячний строк для звернення до суду за вирішенням спору про поновлення на роботі обчислюється не інакше як з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Початком перебігу місячного строку для звернення особи до суду з позовом про поновлення на роботі слід вважати день вручення наказу про звільнення або день видачі трудової книжки.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №621 від 14.02.2020р. застосовано до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 з позовом звернувся 23.07.2020р. При цьому, до позову, позивач долучив Наказ Головного Управління Національної поліції у Львівській області від 18.02.2020р. № 665 «Про застосування дисциплінарного стягнення». (а.с. 14)

Із змісті висновку службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни окремими працівниками Франківського ВП ГУНП у Львівській області від 18.02.2020р. видно, що до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади відповідно до Наказу № 621 від 14.02.2020р. (а.с. 92-95 ).

30.08.2021р. позивач подав заяву про збільшення позовних вимог. Зокрема, крім раніше заявлених позовних вимог, також просив суд, визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області №621 від 14.02.2020р. про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади.

Як видно з листа від 14.02.2020р. № 650/13/03-2020р. ОСОБА_1 надіслано рекомендованим листом витяг з наказу від 14.02.2020р. № 621 о/с «Про застосування дисциплінарного стягнення», який останній отримав 22.02.2020р.(а.с.16, 142)

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що час виникнення спірних правовідносин діяло законодавче продовження строків на час карантину. Зокрема, процесуальні строки, які продовжені відповідно до п.3 розділу 4 «Прикінцеві положення» КАС України в редакції Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19)», що закінчувались через 20 днів після набрання чинності цим Законом, тобто 06.08.2020р.

Отже, місячний строк звернення до суду з вимогами про оскарження наказу від 14.02.2020р. № 621 розпочався для позивача 07.08.2020р. та сплив через місяць такої дати, а з заявою про збільшення позовних вимог останній звернувся 30.08.2021р. (а.с. 134) Тобто, більше ніж рік після початку перебігу строку звернення з позовом до суду.

Щодо доводів апелянта про те, що він неодноразово вживав заходи щодо отримання копії оскаржуваного наказу, однак такий наказ отримав лише 26.08.2021р., колегія суддів зазначає наступне.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду від 07.10.2021 року у справі №9901/127/21, зазначено про необхідність виникнення перешкод саме протягом строку, який пропущено.

Як видно із матеріалів справи перший із запитів, на які покликається позивач, датований лише 02.10.2020р., тобто, поза межами місячного строку звернення до суду з даним позовом.(а.с.23)

Колегія суддів при перегляді ухвали суду першої інстанції враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, яка в постанові від 01.04.2020р. у справі №9901/601/19 зазначила, що початок перебігу строку не може бути пов`язаним з обізнаністю чи необізнаністю позивача про окремі підстави позову. Тобто, окремі обставини, на яких ґрунтується вимога позивача, а невжиття останнім активних дій протягом майже трьох місяців з часу винесення спірного рішення свідчить про пасивність поведінки у здійсненні захисту прав.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.02.2020 року №826/14417/18 зазначено, що вчинення дій щодо врегулювання спору у досудовому порядку шляхом тривалого (2008 - 2018 роки) листування з дозвільними органами не можна вважати поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки ця обставина не є непереборною та такою, що унеможливила своєчасне звернення до суду, зважаючи на негативні відповіді щодо порушених позивачками у зверненнях питань.

Разом з тим, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що йому не відомо реквізитів та змісту відповідного наказу від 14.02.2020р. №621, що в свою чергу ускладнило звернення за захистом порушеного права у строк встановлений законом, з огляду на наступне.

Реквізити оскаржуваного наказу від 14.02.2020р. №621 зазначені в наказі від 18.02.2020р. №665, де відображено зміст такого (накладення стягнення у виді звільнення з посади). Тобто, із змістом оскарженого наказу ОСОБА_1 достеменно ознайомлений ще на день подачі позовної заяви в цій справі у липні 2020р., оскільки самостійно долучив копію такого наказу до позовної заяви.

При цьому, позивач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували наявність об`єктивних, істотних та непереборних причин, що перешкоджали реалізувати своє право на звернення до суду із даним позовом щодо оскарження спірного наказу, зважаючи на те, що спірне рішення суб`єкта владних повноважень стосується проходження позивачем служби в правоохоронних органах, до якої законодавцем висунуто особливі вимоги, а КАС України обмежено строк на подання адміністративних позовів щодо вказаної категорії справ.

Також, вказані апелянтом обставини не звільняють його від необхідності дотримання вимог КАС України стосовно врахування обмежених строків звернення до суду із адміністративним позовом, у разі якщо зацікавлена особа бажає та має намір оскаржити рішення суб`єкта владних повноважень.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що кожна особа повинна сумлінно користуватись наданими законодавцем правами та, водночас, уникати зловживання такими правами, усвідомлюючи необхідність дотримання принципу правової визначеності, який визначає зміст і спрямованість діяльності держави.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог КАС України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Суд, з метою уникнення обмеження на захисту порушених прав, свобод чи інтересів особи, враховує, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Водночас, дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Чинне законодавство обмежує право особи на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів певним строком. Це насамперед обумовлено специфікою спорів, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

У відповідності до положень ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Відповідно до ч.3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

В п. 8 ч.1 ст.240 КАС України видно, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених ч.3 ч.4. ст.123 цього Кодексу.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що обставини, якими позивач обґрунтовує поважність пропуску строку звернення з позовом до суду за захистом своїх прав є неповажними. Позивач не надав доказів існування об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали йому звернутись до суду з дня коли він дізнався, що його права були порушені відповідачем. Не надано доказів існування інших обставин або труднощів, які унеможливили дотримання строків звернення до суду, встановлених законом.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженої ухвали порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229,308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 380/5824/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді Р. Б. Хобор
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 16.05.2022р.