Справа № 460/4575/22
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2022-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 травня 2022 року м. Рівне №460/4575/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить суд: 1) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення у відповідності до п. 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п. 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 45 909,3 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що має стаж роботи 35 років 2 місяці 14 днів на посадах в установах охорони здоров`я. З 01 жовтня 2021 року їй було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На думку позивачки, відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", вона має право на отримання грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення. Однак, на її звернення до територіального управління Пенсійного фонду із заявою про призначення та виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій їй було повідомлено про відсутність підстав для виплати вказаної грошової допомоги через відсутність у «Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсії за вислугу років», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 (далі - Перелік), Державної установи «Рівненський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України», де позивачка працює на посаді фельдшер лаборанта (лаборанта) з бактеріології Гощанського відділення Острозького міжрайонного відділу лабораторних досліджень. На думку позивачки, вказана відмова є протиправною, оскільки її робота в Державній установі «Рівненський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» віднесена до роботи, яка дає право на призначення допомоги у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення.

Ухвалою суду від 02 березня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Відповідач подав до суду відзив, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що позивач перебуває на обліку як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Також зауважив, що оскільки позивач станом на день досягнення пенсійного віку працювала в Державній установі «Рівненський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України», яка не відноситься до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсії за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 (далі - Перелік №909), то у позивача відсутнє право на отримання спірної грошової допомоги. За наведених обставин, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

Обставини справи, встановлені судом:

ОСОБА_1 з 01 жовтня 2021 року перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058).

Згідно відомостей трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , остання працювала:

- з 01 квітня 1981 року помічником лікаря Гощанської санепідстанції (запис №1);

- з 29 березня 1985 року переведена на посаду інструктора санітарної освіти (запис №2);

- з 17 лютого 1992 року працювала на посаді баклаборанта у Державному закладі «Гощанська районна санітарноепідеміологічна станція» МОЗ України (запис №3,5);

- з 16 січня 2013 року прийнята на роботу фельдшером лаборантом з бактеріології у Гощанське відділення Острозького міжрайонного відділу лабораторних досліджень Державної установи «Рівненський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» (запис №6);

- з 22 липня 2016 року Державна установа «Рівненський обласний центр Держсанепідслужби України» перейменована на Державну установу «Рівненський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» (запис №9);

- з 09 червня 2021 року Державну установу «Рівненський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» перейменовано на Державну установу «Рівненський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» (запис №12).

29 листопада 2021 року позивачем було подано заяву до Пенсійного фонду України про надання роз`яснення щодо зарахування періоду роботи ОСОБА_1 відповідно до записів у трудовій книжці, до роботи в санітарно-епідеміологічних закладах, а також щодо отримання відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення.

Заяву позивача надіслано за належністю на розгляд до Головного управління пенсійного фонду України в Рівненській області.

30 грудня 2021 року листом №12313-12208/К-02/8-1700/21 відповідач повідомив про відсутність підстав для задоволення заяви, оскільки станом на день досягнення пенсійного віку позивач не працювала у закладі, який передбачено Порядком №909. Також зауважив, що спеціальний стаж позивача на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років становить 35 років 2 місяці 14 днів (з 01.04.1981 по 21.07.2016).

Не погоджуючись з такою відмовою та вважаючи її протиправною, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі по тексту - Закон №1058-IV) особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Зі змісту вищезазначеної норми вбачається, що особа набуває права на отримання грошової допомоги, передбаченої п. 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, у випадку якщо вона:

1) досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV;

2) на момент досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювала в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

3) на момент досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, мала страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

4) не отримувала раніше будь-яку пенсію.

При цьому для отримання вказаної грошової допомоги необхідне одночасне дотримання всіх вищезазначених умов.

Частиною 1 статті 26 Закону №1058-IV визначено, що право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року.

З 01 грудня 2013 року позивач працювала на посаді лаборанта з бактеріології Гощанського відділення Острозького міжрайонного відділу лабораторних досліджень Державної установи «Рівненський обласний центр Держсанепідслужби України».

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 створено Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, реорганізувавши шляхом перетворення Державну ветеринарну та фітосанітарну службу і приєднавши до Служби, що утворюється Державну інспекцію з питань захисту прав споживачів і Державну санітарно-епідеміологічну службу. Покладено на Міністерство охорони здоров`я функції з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження).

В подальшому, постановою від 29.03.2017 № 348 Кабінет Міністрів України на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2016 у справі № 826/19610/14 відмінив рішення щодо реорганізації Державної санітарно- епідеміологічної служби шляхом її приєднання до Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів та ліквідовано Державну санітарно- епідеміологічну службу.

У зв`язку з прийняттям зазначених нормативно-правових актів та ліквідацією Державної санітарно-епідеміологічної служби, Державна установа «Рівненський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» з 22.07.2016 перейменована в Державну установу «Рівненський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» відповідно до наказу від 22.07.2016 № 105-од.

При цьому, відповідно до відомостей в Єдиному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, код ЄДРПОУ установи не змінився.

Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України № 385 від 28.10.2002 зі змінами в п. 2.3 «Перелік закладів охорони здоров`я» Закладом громадського здоров`я є: Лабораторний центр (обласний) та Центр громадського здоров`я (обласний).

Згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я України № 385 від 28.10.2002, яким затверджено Перелік посад фахівців з фармацевтичною освітою (асистентів фармацевтів) у закладах охорони здоров`я в п. II «Асистенти фармацевтів» є п. 2. Лаборант.

Крім того, відповідно до статуту Державної установи «Рівненський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» вказана установа є санітарно - профілактичним закладом охорони здоров`я, утворений з метою виконання завдань у сферах забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення від інфекційних хвороб, попередження та профілактики неінфекційних захворювань, що передбачає, зокрема, проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань у сфері санітарного та епідеміологічного благополуччя населення.

Аналогічні, в цілому, завдання покладались на зазначену установу і відповідно до статуту Державного закладу «Рівненська обласна санітарно-епідеміологічна станція» Міністерства охорони здоров`я України.

Ідентичні функціональні обов`язки були покладені на позивача як до так і після перейменування установи, що підтверджується копіями посадових інструкцій, доданими до матеріалів позовної заяви.

Кабінет Міністрів України постановою від 23.11.2011 № 1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі - Порядок № 1191), який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до п. 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058.

Відповідно п. 2 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені, зокрема, Переліком № 909.

Так, згідно з Переліком № 909 до посад, які дають право на пенсію за вислугою років, віднесено роботу у лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, установах з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та територіальних органах Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно-епідеміологічних закладах, діагностичних центрах на таких посадах: лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад).

Пунктом 2 примітки до Переліку № 909 передбачено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Відтак, незважаючи на те, що в розділі 2 «Охорона здоров`я» Переліку № 909 наведено перелік таких установ як «установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби» та «санітарно-епідеміологічні заклади», суд вважає, що робота позивача віднесена до роботи, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки на посаді лаборанта з бактеріології мікробіологічної лабораторії, позивач виконувала як до 2016 року в Державній установі «Рівненський обласний лабораторний центр Держсанепідемслужби України», так і після перейменування даної установи в Державну установу «Рівненський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я», а у подальшому - Державну установу «Рівненський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України». При цьому, як зазначено вище, згідно із п. 2 примітки до Переліку № 909 передбачено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ).

Крім того, судом враховано, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 КАС України, керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За юридичною позицією Конституційного Суду України верховенство права - це панування права в суспільстві; верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо; всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України; справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права; у сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення (п.п. 4.1 п. 4 мотивувальної частини рішення від 02.11.2004 р. № 15-рп/2004).

Конституційний Суд України в абзаці другому п. 4 мотивувальної частини рішення від 11.10.2005 р. №8-рп/2005 зазначив, що діяльність правотворчих і правозастосовчих органів держави має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм Конституції України, а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів.

Конституційний Суд України у рішенні від 29.06.2010 р. № 17-рп/2010 вказав, що одним із елементів конституційного принципу верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями; обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

З наведеного вище можна зробити висновок про те, що виходячи з принципу юридичної визначеності, як складової частини поняття верховенства права, позивач пропрацювавши у закладах та установах державної та/або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", обґрунтовано розраховувала на нарахування та виплату їй одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058.

Враховуючи те, що посада лаборанта та фельдшера-лаборанта відноситься до посад середніх медичних працівників, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, а сама лише відсутність Державної установи «Рівненський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» в Переліку № 909 необґрунтовано позбавляє позивача її соціальних прав.

Отже, незважаючи на те, що в розділі 2 Переліку «Охорона здоров`я», наведено перелік таких установ як «установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби» та «санітарно-епідеміологічні заклади», відповідачем безпідставно не віднесено Державну установу «Рівненський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» до закладів охорони здоров`я.

Суд вважає, що робота позивачки на посаді лаборанта, фельдшера-лаборанта в Державній установі «Рівненський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» віднесена до роботи, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Також, судом встановлено, що відповідач безпідставно дійшов висновку про те, що на день досягнення позивачем пенсійного віку, позивач не працювала в установі на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та не зарахував до спеціального стажу позивача період роботи в Державній установі «Рівненський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» (до перейменування Державній установі «Рівненський обласний центр Держсанепідслужби України», Державній установі «Рівненський обласний лабораторний Міністерства охорони здоров`я України») з 22.07.2016 року по 01.10.2021 року.

Суд зауважує, що позивачці з 01.10.2021 призначена пенсія за віком, станом на день досягнення пенсійного віку позивачка працювала у закладах та установах державної та/або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а її стаж роботи на таких посадах на момент досягнення пенсійного віку становив понад 30 років.

Крім того, позивачці до моменту призначення пенсії за віком, пенсія з інших підстав не призначалась, одноразова грошова допомога не виплачувалась.

З огляду на зазначене, суд вважає, що у спірних відносинах дотримано всіх умов, визначених пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, для виплати позивачці грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Відтак відмова пенсійного органу у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги є протиправною.

З метою належного способу захисту порушеного права позивачки, суд вважає за необхідне, вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до спеціального страхового стажу роботу у Державній установі "Миколаївський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України" за період з 22.07.2016 року по 01.10.2021 року та зобов`язати нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на викладене, протиправними є дії відповідача щодо відмови позивачу у виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення у відповідності до п. 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058.

В цій частині позовні вимоги належать задоволенню.

Водночас, позивач просить зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення в розмірі 45909,30 грн.

З даного приводу суд зазначає, що неуповноважений розраховувати розмір належної до виплати грошової допомоги, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині розміру допомоги не підлягають до задоволенню.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи частково довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах.

Натомість, доводи та аргументи позивача, якими він обґрунтовував позовні вимоги, знайшли часткове підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, а тому позовну заяву належить задовольнити частково.

За правилами частини третьої статті 139 КАС України, відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на вказане, сума судового збору в розмірі 496,20 грн, сплачена відповідно до квитанції від 02 лютого 2022 року №7993-3798-0122-5657, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення у відповідності до п. 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального страхового стажу період роботи з 22 липня 2016 року по 01 жовтня 2021 року у Державній установі «Рівненський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п. 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір у сумі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 17 травня 2022 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7, м. Рівне, 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя Т.О. Комшелюк