Справа № 340/8024/21
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2022-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2022 року0 м. Кропивницький Справа № 340/8024/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (позивач) до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (також відповідач) про визнання протиправними та скасування вимог, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, просить:

- визнати протиправними та скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 26.05.2021 № Ф-2087-52У (на суму 5872,62 грн.) та від 02.06.2021 № Ф-2087-52У (на суму 21420,00 грн.);

- визнати протиправним облік заборгованості з єдиного соціального внеску в розмірі 23783,14 грн.;

- зобов`язати виключити з інтегрованої картки суму боргу з єдиного соціального внеску в розмірі 23783,14 грн..

В обґрунтування позовних вимог вказала, що спірні вимоги податкового органу є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки підставою їх складання є неправомірні дані інформаційної системи податкових органів.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування і які проводять незалежну професійну діяльність сплачують єдиний внесок. Заборгованість зі сплати єдиного внеску по вимозі від 02.06.2021 № Ф-2087-52У склала 21420,00 грн., яка виникла у період з 19.10.2018 по 30.04.2021. Що ж стосується вимоги від 26.05.2021 № Ф-2087-52У, то відповідач повідомив, що така станом на 26.11.2021 була відкликана у зв`язку з погашенням суми заборгованості (а.с.24-26).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

За даними інформаційних баз даних ДПС позивач перебувала на податковому обліку як особа, яка займається незалежною професійною діяльністю.

Судом встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду справи, що 26.05.2021 ГУ ДПС у Кіровоградській області сформовано вимогу №Ф-2087-52 У про сплату позивачем боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 5872,62 грн. (а.с.6).

Крім того, 02.06.2021 сформовано вимогу №Ф-2087-52 У про сплату позивачем боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 21420,00 грн. (а.с.5).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Ст.92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення і виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.

Згідно п.п.14.1.226 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (надалі ПК України) самозайнята особа платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Суд зазначає, що правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України від 08.07.2010 №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі Закон №2464-VI).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі єдиний внесок) консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно до статті 2 Закону № 2464-VI його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

За правилами п.3 і 10 ч.1 ст.1 Закону № 2464-VI застрахована особа фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок; страхувальники це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Згідно із п.5 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є, зокрема, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.6 Закону №2464-VІ платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

За правилами п.2 ч.1 ст.7 Закону№2464-VІ єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VI мінімальний страховий внесок сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Статтею 9 Закону №2464-VІ визначено порядок обчислення і сплати єдиного внеску.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.9 Закону №2464-VІ обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до ч.8 вказаної статті платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Отже, необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, незалежної професійної діяльності як приватний нотаріус.

Питання здійснення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса регулюються Законом України "Про нотаріат" від 02.09.1993 №3425-XII.

Відповідно з ч.2 ст.3 цього Закону нотаріусом може бути громадянин України, якому присуджено ступінь вищої юридичної освіти не нижче магістра, який володіє державною мовою відповідно до рівня, визначеного Законом України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", має стаж роботи у сфері права не менш як шість років, з них помічником нотаріуса або консультантом державної нотаріальної контори - не менш як три роки, склав кваліфікаційний іспит і отримав свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Відповідно до пункту 2 Порядку видачі свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11.07.2012 № 1043/5, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12.07.2012 за № 1170/21482, свідоцтво є підставою для призначення на посаду державного нотаріуса або для реєстрації приватної нотаріальної діяльності.

Відповідно до ст.24 Закону № 3425-XII реєстрація приватної нотаріальної діяльності провадиться відповідними територіальними органами Міністерства юстиції України на підставі заяви особи, яка має свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, та акта про сертифікацію відповідності робочого місця (контори) приватного нотаріуса встановленим цим Законом умовам.

Приватний нотаріус зобов`язаний розпочати нотаріальну діяльність протягом 30 робочих днів після видачі реєстраційного посвідчення.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 30 Закону № 3425-XII підставою припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса є анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Порядок припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса встановлений ст.30-1 Закону №3425-XII. Так, припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса здійснюється відповідним територіальним органом Міністерства юстиції України за наявності підстав, передбачених цим Законом, шляхом видання наказу про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса.

Приватний нотаріус зобов`язаний припинити нотаріальну діяльність з моменту отримання копії наказу про припинення його нотаріальної діяльності.

Припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса означає припинення дії реєстраційного посвідчення.

Згідно з ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.10.2020 у адміністративній справі № 340/2815/20, яке залишене без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.01.2021, було визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 10 грудня 2019 року №Ф-2087-52 (а.с.11-13, 14-18).

Як встановлено судами в ході розгляду справи № 340/2815/20: " ОСОБА_1 16.02.2006 видано свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю № 6154, діяльність по Кіровоградському міському нотаріальному округу, реєстраційне посвідчення №91 від 15.10.2007, з 2007 позивачка зареєстрована у фіскальному органі як самозайнята особа, що здійснює незалежну професійну діяльність, а саме:приватний нотаріус. 17.05.2016 припинено приватну нотаріальну діяльність позивачки на підставі наказу Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області №119/07 від 17.05.2016 у зв`язку з анулюванням наказом Міністерства юстиції України №1199/5 від 22.04.2016 її свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю. На підставі наказу Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області №118/07 від 16.09.2019 зареєстровано приватну нотаріальну діяльність позивачки по Кіровоградському міському нотаріальному округу, про що свідчить також реєстраційне посвідчення №174 від 16.09.2019. Крім того, у період з 09.10.2018 по 16.09.2019 позивачка працювала на посаді юрисконсульта приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Писаковської О.І., що підтверджується довідкою №3 від 20.07.2020. Отже, оскільки правовим наслідком припинення нотаріальної діяльності позивачки як приватного нотаріуса відповідно до наказу Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області №119/07 від 17.05.2016, є неможливість заняття такою діяльністю, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що з 17.05.2016 до 16.09.2019 позивачка не здійснювала незалежну професійну діяльність як приватний нотаріус, що відповідачем не спростовано, тобто не була платником єдиного внеску в розумінні п.5 ч.1 ст.4 Закону№2464-VІ, відтак контролюючим органом безпідставно нараховано єдиний внесок за 2017 рік, 2018 року та І-ІІ квартали та вересень 2019 року та сформовано оскаржувану вимогу".

Як зазначено відповідачем у відзиві, заборгованість зі сплати єдиного внеску по вимозі про сплату боргу (недоїмки) від 02.06.2021 №2087-52-У складала 21420,00 грн., яка виникла у період з 19.10.2018 по 30.04.2021 (а.с.24-26).

Таким чином, оскільки позивачка з 17.05.2016 по 16.09.2019 не здійснювала незалежну професійну діяльність як приватний нотаріус, що встановлено у справі №340/2815/20 і відповідачем не заперечується, тобто не була платником єдиного внеску в розумінні п.5 ч.1 ст.4 Закону №2464-VІ, податковим органом безпідставно нараховано єдиний внесок за 2018, І-ІІ квартали та вересень 2019. При цьому, що стосується поновлення позивачем з 16.09.2019 нотаріальної діяльності, то як підтверджено відповідачем, позивачка подала до контролюючого органу Звіти по ЄСВ, зокрема, за 2019-2020, і сплачує єдиний внесок, що також підтверджується інформацією, яка міститься в інтегрованих картках платника, в тому числі: 05.11.2019 920 грн.; 20.01.2020 1040 грн., 30.04.2020 1040 грн., 17.06.2020 1040 грн., 06.10.2020 1100 грн., 13.11.2020 1100 грн., 08.12.2020 1100 грн., 11.01.2021 1320 грн., 10.02.2021 1320 грн., 10.03.2021 1320 грн., 12.04.2021 1320 грн., 23.04.2021 1946,97 грн., 04.08.2021 3960 грн., 08.09.2021 1320 грн., 04.10.2021 1320 грн., 03.11.2021 1320 грн. (а.с.27-33).

Отже, нарахування позивачу єдиний внесок за вищевказані періоди є незаконним, а тому суд дійшов висновку про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 02.06.2021 № Ф-2087-52У.

Щодо вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 26.05.2021 № Ф-2087-52У, то суд дійшов висновку, що така скасуванню не підлягає у зв`язку з її відкликанням контролюючим органом у зв`язку з погашенням суми заборгованості (а.с.34).

Підпункт 60.1.1 пункту 60.1 статті 60 ПК України визначає те, що податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення.

За змістом пункту 60.2 статті 60 ПК України у випадках, визначених підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 цієї статті, податкова вимога вважається відкликаною у день, протягом якого відбулося погашення суми податкового боргу в повному обсязі.

Враховуючи наведені вище положення, податкова вимога вважається відкликаною та, як наслідок, не створює будь-яких негативних наслідків для платника податків, не порушує його права і законні інтереси у разі, якщо таким платником погашено суму податкового боргу, що визначена відповідним податковим рішенням (податковим повідомленням-рішенням або податковою вимогою).

Такі ж висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06.03.2020 у справі №816/1125/16, від 04.06.2020 у справі №826/26101/15, від 01.04.2021 у справі №826/21868/15 та ряду інших.

При цьому, суд враховує, що правова природа відкликання податкового рішення полягає у тому, що таке рішення припиняє свою дію, а тому не несе негативні наслідки для особи, якої стосується.

Щодо зобов`язання відповідача виключити з інтегрованої картки суму боргу з єдиного соціального внеску в розмірі 23783,14 грн. слід зазначити таке.

Так, підпунктом 19-1.1.10 пункту 19-1.1 статті 19 ПК України встановлено, що контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема, забезпечують ведення обліку податків, зборів, платежів.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422, який був чинним до 05.04.2021, з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Згідно з приписами Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 №5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.2021 за №321/35943, який набрав чинності 05.04.2021, інтегрована картка платника (далі ІКП) форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (далі платежі), що ведеться за кожним видом платежу (пункт 2 розділу І).

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею (пункт 1 розділу ІІ цього Порядку).

Виходячи з аналізу наведених положень, у платника податків наявний правовий інтерес, щоб дані його інтегрованої картки відповідали показникам його податкової звітності, відображали реальний стан заборгованості та розрахунків з бюджетом.

Як встановлено, рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.10.2020 у справі №340/2815/20, яке залишене без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.01.2021, було визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 10.12.2019 №Ф-2087-52 щодо сплати позивачем єдиного внеску в сумі 23783,14 грн..

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зобов`язання відповідача внести зміни до інтегрованої картки платника податків позивача шляхом виключення інформації про суму боргу у розмірі 23783,14 грн., встановленої вимогою про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 10.12.2019 №Ф-2087-52, є обґрунтованими й підлягають задоволенню.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч.3 ст.139 КАС України).

При зверненні до суду з даним позовом позивачка сплатила судовий збір у сумі 908,00 грн. (а.с.3-а).

Таким чином, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача підлягає стягненню 712,60 грн..

Керуючись ст.ст.139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 02 червня 2021 року №Ф-2087-52 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 21420,00 грн..

Зобов`язати Головне управління ДПС у Кіровоградській області вчинити дії щодо виключення з інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суми податкового боргу за єдиним внеском в розмірі 23783,14 грн..

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 712,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області (код ЄДРПОУ ВП 43995486).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.255 КАС України та може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. Хилько