Справа № 580/8335/21
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/8335/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Кобаля М.І.

За участю секретаря: Шевченко Е.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2022 року, суддя Білоноженко М.А., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, яка полягає у відмові в зарахуванні пільгової вислуги років майору поліції ОСОБА_1 начальнику 4-го відділу (боротьби з організованими групами з ознаками корупції) управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції;

- зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України здійснити перерахунок та зарахувати майору поліції ОСОБА_1 , начальнику 4-го відділу (боротьби з організованими групами з ознаками корупції) управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» та підпункту 4.1.6 пункту 4.1 розділу 4 Положення про порядок комплектування, матеріально-технічного, військового, фінансового та соціально-побутового забезпечення спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 16 грудня 1993 року № 3720-ХІІ, до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди з 10.01.2006 до 07.06.2015, у загальній кількості 03 роки 09 місяців 00 днів;

- здійснити перерахунок майору поліції ОСОБА_1 , начальнику 4-го відділу (боротьби з організованими групами з ознаками корупції) управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за період з 10.01.2006 до 07.06.2015, у загальній кількості 03 роки 09 місяців 00 днів та встановити надбавку за стаж служби в поліції з урахуванням періоду пільгової вислуги років.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що його вислуга років у пільговому обчисленні, сформована за періоди з 10.01.2006р. до 07.06.2015р., у загальній кількості 03 роки 09 місяців 00 днів, підлягає зарахуванню до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії та відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» до стажу служби в поліції на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, оскільки норми Закону №2262-ХІІ у поєднанні з положеннями Постанови № 393 та Постанови № 3720, дають підстави для висновку, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат. Основним актом, на підставі якого здійснюється таке регулювання є, зокрема, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Можливість пільгового обчислення періоду проходження служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена Порядком обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України встановлено від 17.07.1992 № 393.

Відповідно до ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 22.11.2021р. розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2022 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погодившись з рішенням Черкаського окружного адміністративного суду Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України, подав апеляційну скаргу в якій просило скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Із матеріалів справи, зокрема трудової книжки, послужного списку, довідки ДСР НПУ від 30.09.2021р. про періоди служби, які зараховуються на пільгових умовах, ОСОБА_1 , з 10.01.2006р. до 09.04.2015р. проходив службу в органах внутрішніх справ. З 07.11.2015 по теперішній час проходить службу в Національній поліції України, зокрема з 09.07.2020р. на посаді начальника 4 відділу (боротьби з організованими групами з ознаками корупції) управління стратегічних розслідувань в Черкаській області:

- з 10 січня 2006 року по 01 квітня 2006 року перебував на посаді міліціонера 2-го взводу 1 -ї роти окремого батальйону патрульно-постової служби управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області;

- з 01 квітня 2006 року по 03 липня 2006 року перебував на посаді інспектора патрульної служби 2-го взводу 1-ї роти батальйону патрульної служби при управлінні Міністерства;

- з 03 липня 2006 року по 29 липня 2006 року перебував на посаді оперуповноваженого відділення боротьби зі злочинністю на споживчому ринку та в агропромисловому комплексі спеціального міжрайонного відділу державної служби боротьби з економічною злочинністю по обслуговуванню м. Черкаси, Черкаського та Канівського районів при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області;

- з 29 липня 2006 року по 01 листопада 2007 року період перебував на посаді оперуповноваженого відділення боротьби зі злочинністю на споживчому ринку та агропромисловому комплексі спеціального міжрайонного відділу державної служби боротьби з економічною злочинністю по обслуговуванню м. Черкаси, Черкаського та Канівського районів при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області;

- з 01 листопада 2007 року по 28 грудня 2007 року перебував на посаді оперуповноваженого відділу боротьби зі злочинами в галузях економіки управління державної служби боротьби з економічною злочинністю управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області;

- з 28 грудня 2007 року по 25 січня 2011 року перебував на посаді оперуповноваженого відділу боротьби зі злочинами у сфері земельних відносин управління державної служби боротьби з економічною злочинністю управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області;

- з 25 січня 2011 року по 26 липня 2011 року перебував на посаді старшого оперуповноваженого відділу боротьби зі злочинами у сфері земельних відносин управління державної служби боротьби з економічною злочинністю управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області;

- з 16 жовтня 2013 року по 07 листопада 2014 року перебував на посаді оперуповноваженого відділу боротьби з корупцією управління боротьби з організованою злочинністю управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області;

- з 07 листопада 2014 року по 09 квітня 2015 року час перебував на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з корупцією управління боротьби з організованою злочинністю управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області;

- з 09 квітня 2015 року по 07 червня 2015 року перебував в зоні проведення антитерористичної операції.

27.08.2021р. позивач звернувся до відповідача із рапортом, в якому просив зарахувати вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди з 10.01.2006р. по 07.06.2015р., загальною кількістю 03 роки 09 місяців 00 днів до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, та до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки.

За наслідками розгляду рапорта позивача, 07.09.2021р. відповідач листом повідомив позивача, що зарахувати до календарної вислуги років вислугу в пільговому обчисленні та здійснити відповідні перерахунки, зазначені у рапорті, немає законних підстав, зазначивши, що законодавець розмежовує поняття «календарна вислуга» та «вислуга років для призначення пенсії», тобто пільгова вислуга років зараховується лише для визначення розміру пенсії відповідно до статей 13, 17 Закону, однак до календарної вислуги років не зараховується.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію" стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби в поліції зараховуються: 1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; 2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту; 3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; 4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; 5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони ( зі змінами, внесеними згідно із Законом № 2509-VIII від 12.07.2018 року, до вказаних змін - час роботи в органах прокуратури і суду осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих); 6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.

Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходили з того, що при вирішенні питання щодо стажу позивача, відповідач повинен був врахувати приписи ч. 4 ст. 78 Закону України "Про національну поліцію", якими питання порядку обчислення вислуги років в поліції делеговано Кабінету Міністрів України та, за таких обставин, керуючись пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" №393 від 17.07.1992 (далі по тексту - Постанова №393), зарахувати до вислуги років позивача час проходження служби у період з 10.01.2006 по 07.06.2015.

Колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції з огляду на наступне.

Обчислення стажу служби в поліції врегульовано статтею 78 Закону України "Про Національну поліцію", частина 2 якої містить перелік посад (періодів служби), які зараховуються до стажу служби в поліції.

Відповідно до преамбули Постанови №393, остання прийнята відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" і Постанови Верховної Ради України про порядок введення в дію цього Закону.

Статтею 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" передбачено, що Порядок обчислення вислуги років для призначення пенсій відповідно до цього Закону особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ визначається Кабінетом Міністрів України.

Отже, Постанова №393 встановлює порядок обчислення стажу (вислуги років) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, який проводиться саме з метою призначення пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ".

Колегія суддів звертає увагу, що пункт 2 Постанови №393 встановлює, що до вислуги років особам офіцерського складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Цивільної оборони України та інших військових формувань, створених Верховною Радою України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, а також особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, Державної інспекції техногенної безпеки та Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсій згідно з пунктом "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.

Таким чином, колегія суддів вважає, що пункт 2 Постанови №393 не може бути застосовано при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки в порядку ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію», оскільки Постанова №393 прийнята на виконання Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" та може бути застосовано для визначення вислуги років особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ саме у випадку призначення пенсії за вислугу років.

Водночас, колегія суддів зазначає, що пунктом 3 розділу ІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС України, затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 №260, до вислуги років для виплати поліцейським надбавки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені ч.2 ст.78 Закону України "Про національну поліцію".

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки слід застосовувати приписи ч.2 ст.78 Закону України "Про національну поліцію", якою встановлено вичерпний перелік складових (посад, періодів служби) такого стажу служби в поліції.

При цьому делегування частиною 4 статті 78 Закону України "Про національну поліцію" Кабінету Міністрів України встановлення порядку обчислення вислуги років у поліції не надає останньому права визначати додаткові складові стажу служби в поліції, які не передбачені ч. 2 ст. 78 Закону України "Про національну поліцію".

Правова позиція у подібній справі була висловлена Верховним Судом у постанові від 19.11.2019 № 520/903/19.

Як убачається з матеріалів справи та на зазначену обставину вказав в апеляційній скарзі скаржник, позивач на час звернення до суду з позовом не був звільнений зі служби в Національній поліції та продовжує проходити службу.

З огляду на вищевикладені доводи, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було невірно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, оскільки суд застосував ті норми, які не регулюють правовідносини, що виникли у даному спорі.

Окрім того, суд першої інстанції невірно послався на судову практику Верховного Суду, оскільки остання стосується питання зарахування до вислуги років пільгового стажу для призначення пенсії особі.

За таких обставин і правового врегулювання колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, а тому рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02.02.2022 підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції прийняте з неправильним застосуванням норм матеріально права або норм процесуального права, а тому рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити його.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2022 року скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії у повному обсязі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Кобаль М.І.