Справа № 200/11691/21
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2022-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року справа №200/11691/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року (повне судове рішення складено 25 жовтня 2021 року у м. Слов`янську) у справі № 200/11691/21 (суддя в І інстанції Дмитрієв В.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправним та скасування рішення, визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року до суду ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач-1, ГУ ПФУ Донецькій області), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі відповідач-2, ГУ ПФУ в Хмельницькій області) про:

- визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 27 серпня 2021 року №62 про відмову в призначенні пенсії;

- визнання протиправною відмову ГУ ПФУ в Хмельницькій області зарахувати позивачу до страхового стажу, що враховується при призначенні і виплаті пенсії за віком, період роботи: з 21 червня 1982 року по 1 листопада 1983 року, з 14 листопада 1983 року по 1 березня 1984 року, з 1 червня 1984 року по 31 липня 1992 року, з 1 лютого 1993 року по 4 серпня 1995 року;

- зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 18 березня 2021 року про призначення пенсії із зарахуванням до страхового стажу період роботи: з 21 червня 1982 року по 1 листопада 1983 року, з 14 листопада 1983 року по 1 березня 1984 року, з 1 червня 1984 року по 31 липня 1992 року, з 1 лютого 1993 року по 4 серпня 1995 року

Позовні вимоги вмотивовані тим, що основним документом, що підтверджує трудовий стаж є трудова книжка, при цьому записи у трудовій книжці позивача виконані чітко, зрозуміло та в повному обсязі, містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити відповідних наказів, на підставі яких вони внесені, оригінал трудової книжки місить напис «Дублікат». При цьому позивач вважав, що відсутність у трудовій книжці напису «Дублікат» не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу періодів роботи згідно із записами у трудовій книжці.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 27 серпня 2021 року № 62 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18 серпня 2021 року, з урахуванням до страхового стажу періодів роботи: 21 червня 1982 року по 1 листопада 1983 року, з 14 листопада 1983 року по 1 березня 1984 року, з 1 червня 1984 року по 31 липня 1992 року, з 1 лютого 1993 року по 4 серпня 1995 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач-2 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування зазначено, що надана позивачем трудова книжка серії НОМЕР_1 є саме дублікатом, а згідно матеріалів електронної справи, надана при зверненні до ГУ ПФУ в Хмельницькій області трудова книжка від 07.10.2017 серії НОМЕР_2 не містить надпису «Дублікат» у верхньому правому кутку першої сторінки. Натомість жодних інших документів, визначених Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), позивачем не надано.

Також апелянт наголошує, що зарахування періоду роботи до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, призначення та виплата пенсії відноситься виключно до функцій органів Пенсійного фонду України.

Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіює паспорта серії НОМЕР_3 , виданим 2 січня 2002 року Костянтинівським МВ УМВС України в Донецькій області.

Як убачається з наданих на вимоги ухвали місцевого суду доказів, 18 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся через Веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком, додавши сканкопії документів, а саме: паспорту, картки платника податків, трудової книжки НОМЕР_1 від 7 жовтня 2004 року, диплому про навчання серії НОМЕР_4 від 29 лютого 1980 року, військового квитка серія НОМЕР_5 , заяву про виплату пенсії на банківський рахунок.

Докази подання інших документів ОСОБА_1 разом із заявою про призначення пенсії матеріали справи не містять.

Згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 від 7 жовтня 2004 року позивач у спірний період: з 21 червня 1982 року по 1 листопада 1983 року проходив службу в Костянтинівському МВВС; з 14 листопада 1983 року по 1 березня 1984 року працював у Костянтинівському заводі «Автоскло»; з 1 червня 1984 року по 31 липня 1992 року працював у Костянтинівському заводі «Автоскло»; з 1 лютого 1993 року по 4 серпня 1995 року працював у Костянтинівському заводі «Автоскло».

Судами встановлено, що зазначені записи у трудовій книжці позивача завірені печатками та підписом відповідальних осіб, будь-яких виправлень не мають.

Архівною довідкою заводу «Автоскло» №40/12 від 3 лютого 2011 року підтверджено періоди роботи на заводі з 14 листопада 1983 року по 1 березня 1984 року, з 1 червня 1984 року по 31 липня 1992 року, з 1 лютого 1993 року по 4 серпня 1995 року

Рішенням ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 27 серпня 2021 року № 62 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю на момент звернення необхідного страхового стажу 28 років.

Так, згідно вказаного рішення, до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи, які внесено до трудової книжки до впровадження системи персоніфікованого обліку, а саме: період з 21 червня 1982 року по 1 листопада 1983 року; з 14 листопада 1983 року по 1 березня 1984 року, з 1 червня 1984 року по 31 липня 1992 року, з 1 лютого 1984 року по 31 липня 1992 року, оскільки згідно з п. 5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок в трудовій книжці повинен бути напис «Дублікат» в правому верхньому кутку першої сторінки.

Також у вказаному рішенні зазначено про можливість подання заявником належним чином оформлену трудову книжку або уточнюючі довідки про періоди роботи, видані підприємствами, на яких пенсіонер працював на підставі первинних документів за час виконання роботи.

Відомості про страховий стаж заявника спірне рішення не містить.

Не погодившись з рішеннями відповідача-2 про відмову в призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд виходить з такого.

Спершу слід зазначити, що рішення місцевого суду оскаржено лише відповідачем-2. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, оскільки судове рішення позивачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення місцевого суду лише в частині, в якій задоволені позовні вимоги. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.

Статтею 46 Конституції України передбачено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Положеннями статті 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-ІV) визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1.6, 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Пунктом 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

В періоді, в якому позивачу оформлялася трудова книжка діяв Порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях визначався Інструкцією, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20 червня 1974 №162 (далі - Інструкція № 162).

Підпунктом 2.2. пункту 2 Інструкції № 162 передбачалося, що заповнення трудової книжки вперше проводиться адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу.

Підпунктом 5.1 пункту 5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженого спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення № 58 від 29 липня 1993 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України № 17 серпня 1993 року за № 110, передбачено, що особа, яка загубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов`язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а у разі ускладнення в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом «Дублікат» в правому верхньому кутку першої сторінки.

При вирішенні спору, що виник між сторонами, слід виходити з того, що положення Порядку № 637 щодо підтвердження стажу роботи мають застосовуватися лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме: за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Трудова книжка позивача, копія якої наявна в матеріалах справи та яка надавалась відповідачу разом із заявою про призначення пенсії, в розділі «Відомості про роботу» містить відповідні записи про роботу позивача. Будь-яких порушень внесення зазначених записів відповідачем під час розгляду питання про призначення пенсії позивачу не встановлено.

Як зазначено у спірному рішенні та вбачається з наданих відповідачем доказів, на першому (титульному) аркуші трудової книжки позивача відсутня напис «Дублікат». При цьому дата оформлення трудової книжки позивача НОМЕР_1 - 7 жовтня 2004 року, перший запис про трудову діяльність датований 21 червня 1982 року, що свідчить про те, що вказаний документ є дублікатом.

Разом з тим, надана до адміністративного позову копія трудової книжки НОМЕР_1 від 7 жовтня 2004 року, містить таку запис.

Слід зазначити, що відповідно до Інструкції № 162 щодо порядку ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях та Інструкції Про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 убачається, що заповнення трудової книжки здійснюється роботодавцем, а не працівником. Отже, відповідальним за заповнення трудової книжки, в тому числі і внесення до неї записів на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки, є підприємство роботодавець, а відтак відсутня вина позивача в тому, що в трудовій книжці роботодавцем заповнено із порушенням.

Суд вказує, що позивач не може нести відповідальність за правильність заповнення та ведення трудової книжки, а отже не може бути обмежений в праві неврахування до трудового стажу періоду роботи на підприємстві внаслідок порушення відділом кадрів правил оформлення записів в трудовій книжці.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції правильно вважав, що зазначене не може бути підставою для відмови позивачу для визначення загального трудового стажу на підставі трудової книжки, оскільки внесення записів до трудової книжки не здійснювалось позивачем.

Положеннями Закону № 1058-ІV, підставою для призначення пенсії визначено наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Суд зауважує на тому, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. В даному випадку під час розгляду заяви позивача відповідачем не було встановлено будь-яких недоліків оформлення записів про роботу позивача.

Відповідний правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року по справі № 754/14989/15-а (адміністративне провадження № К/9901/11030/18), висновок якого судами враховано при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що не зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи, що зазначені в трудовій книжці НОМЕР_1 , носить формальний характер і не відповідає вимогам пенсійного законодавства, тому рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області є протиправним.

Стосовно позовних вимог щодо зобов`язання відповідача-1 повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи вказаних в трудовій книжці НОМЕР_1 .

Як вже зазначалось вище, трудова книжка позивача НОМЕР_1 щодо спірних періодів роботи, містить усі необхідні записи про періоди роботи, посилання на накази про призначення та звільнення, печатки та підписи відповідальних осіб.

Отже, ураховуючи наявність належних та достовірних записів про спірні періоди роботи у трудовій книжці позивача та архівній довідці, з метою ефективного захисту прав позивача, суд першої інстанції також дійшов правильного висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги в цій частині та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії з урахуванням до страхового стажу періодів роботи з 21 червня 1982 року по 1 листопада 1983 року, з 14 листопада 1983 року по 1 березня 1984 року, з 1 червня 1984 року по 31 липня 1992 року, з 1 лютого 1993 року по 4 серпня 1995 року.

Таким чином, судова колегія вважає правильним висновок суду про необхідність визнання протиправними та скасування рішення відповідача-2 про відмову в призначенні пенсій за віком від 27 серпня 2021 року № 62 та зобов`язання відповідача-1 повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з урахуванням спірних періодів роботи.

Відтак, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд прийняв рішення з дотриманням як матеріального так і процесуального права, а позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року в справі № 200/11691/21 залишити без змін.

Повне судове рішення 17 травня 2022 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук