Справа № 440/13475/21
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2022-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/13475/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Головка А.Б., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання дій протиправними та стягнення коштів.

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання дій щодо ненадання інформації про складові заробітної плати ОСОБА_1 за період роботи з червня 1991 року по жовтень (включно) 1993 року відповідно до листів виконавчого комітету Полтавської міської ради № 07-45/21 від 02.02.2021, № 07-45/100 від 30.03.2021, № 304.1.1-11/2744-381 від 14.04.2021, № 304.1.1-11/3821-474 від 19.05.2021 протиправними та стягнення збитків завданих неправомірними діями за період з листопада 2008 по 2016 рік та за період з 04.01.2021 по 14.04.2021 - 85 місяців - 54 тис/грн та моральної шкоди 340000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він неодноразово звертався до відповідача із заявами щодо надання довідки про розмір та складові його заробітної плати за період з червня 1991 року по жовтень 1993 року, проте отримував відповіді не за встановленою формою. Вважає, що свідоме ненадання відповідачем довідки про складові заробітної плати позивача з червня 1991 року по жовтень 1993 року призвело до зменшення середньої заробітної плати за 60 місяців, оскільки в розрахунок не були враховані: індексація заробітної плати, матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально - побутових питань, компенсації, відпускні, допомогу з тимчасової непрацездатності. Вважає, що вказаними діями йому були завдані збитки в розмірі 54000,00 грн. та моральна шкода в розмірі 340000,00 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання дій протиправними та стягнення коштів залишено без руху.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.11.2021 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з цим позовом. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/13475/21 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання дій протиправними та стягнення коштів. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

23.12.2021 року від Виконавчого комітету Полтавської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечував задоволення позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначав, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, зокрема, рішень судів, відповідно до яких було б визнано протиправними дії чи бездіяльність відповідача щодо видання довідки позивачу стосовно складових його заробітної плати для призначення пенсії у період з листопада 2008 року по 2016 рік, а тому і вимоги про відшкодування шкоди за цей період є необгрунтованими.

Суд дослідивши матеріли справи встановив наступні обставини справи.

ОСОБА_1 протягом 2021 року неодноразово звертався до Виконавчого комітету Полтавської міської ради із заявами про надання йому довідки про розмір та складові його заробітної плати за період роботи з червня 1991 року по жовтень 1993 року.

На заяви ОСОБА_1 Виконавчим комітетом Полтавської міської ради були надані відповіді листами № 07-45/21 від 02.02.2021, № 07-45/100 від 10.03.2021, № 304.1.1-11/2744-381 від 14.04.2021, № 304.1.1-11/3821-474 від 19.05.2021 були надані відповіді та надана довідка про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_1 за період з червня 1991 року по жовтень 1993 року.

Позивач не погодився із діями відповідача щодо надання йому довідки про розмір та складові його заробітної плати за період роботи з червня 1991 року по жовтень 1993 року та оскаржив їх до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців на момент призначення пенсії позивачу визначалися Законом України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 (далі - Закон №3723-ХІІ).

Частина перша статті 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ у редакції, чинній до 1 січня 2015 року, передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Мінсоцполітики.

Постановою правління Пенсійного фонду України № 15-1 від 04 вересня 2013 року, зареєстрованою в Мін`юсті Україні 26 вересня 2013 року за № 1661/24193 (у редакції, чинній до 02 вересня 2016 року) було затверджено типову форму довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію (абзац 2 пункт 1).

Однак, постановою правління Пенсійного фонду України від 04 липня 2016 року №15-2, яка набрала чинності 02 вересня 2016 року, абзаци третій, четвертий пункту 1 постанови від 04 вересня 2013 року № 15-1- виключено.

Крім цього, постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» було визнано Постанову № 865 такою, що втратила чинність.

В свою чергу, постановою Правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 № 1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» затверджено форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії та одночасно визнано такими, що втратили чинність постанови Правління Пенсійного фонду України № 15-1 та № 15-2.

Отже, з аналізу вищенаведених законодавчих норм вбачається, що з 02 вересня 2016 року державні органи можуть видавати довідки за останнім місцем роботи лише для призначення пенсії. Затверджена форма довідки про складові заробітної плати, саме для перерахунку пенсії, відсутня.

10 грудня 2015 року прийнято новий закон, який регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, - Закон України «Про державну службу» № 889-VIII.

У зв`язку з набуттям з 1 травня 2016 року чинності зазначеним Законом, положення Закону України «Про державну службу» № 3723-XII втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII).

Тобто, відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Таким чином, враховуючи, що на момент виникнення спірних правовідносин пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а державні органи можуть видавати довідки за останнім місцем роботи лише для призначення пенсії державним службовцям, суд вважає, що відповідачем правомірно було видано довідки ОСОБА_1 відповідно до пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Дослідивши довідку про заробітну для обчислення пенсії № 18 від 19.05.2021 року суд зазначає, що суми заробітної плати з розшифруванням в гривні, розраховані з урахуванням Указу Президента України «Про грошову реформу в Україні» № 762/96 від 25.08.1996 року та постанови КМУ № 1002 «Про переоцінку товарів (робіт, послуг) та механізм контролю за переглядом цін та формування вартісних показників в умовах грошової реформи» від 26.08.1996 року та відповідають відомостям особових рахунків позивача за 1991-1993 роки.

Враховуючи викладене, суд не знаходить протиправних дій чи бездіяльності Виконавчого комітету Полтавської міської ради у видачі ОСОБА_1 довідки про заробітну для обчислення пенсії у 2021 році.

З приводу позовних вимог про стягнення збитків та моральної шкоди суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України (далі також - ЦК України) передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1173 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

За загальним правилом, яке встановлено у статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з частиною другою статті 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 Цивільного кодексу України).

Зважаючи на те, що вимоги про стягнення на користь позивача завданої шкоди є похідними від первісних вимог, для задоволення яких немає підстав, суд приходить до висновку про відмову у їх задоволенні.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а відповідачем не надано доказів понесення ним судових витрат, відповідно вони розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Виконавчого комітету Полтавської міської ради (вул. Соборності, 36, м. Полтава, 36000; ) про визнання дій протиправними та стягнення коштів повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.Б. Головко