Справа № 400/7203/21
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2022 р. № 400/7203/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська Ера" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, застосованого рішенням від 05.07.2021 року № 12/14-29-07-01/39397396,-

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Миколаївській області (надалі позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська Ера" (надалі - позивач) про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, застосованого рішенням від 05.07.2021 року № 12/14-29-07-01/39397396.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.06.2021 року Головним управлінням ДПС у Миколаївській області на підставі пп.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, ст. 77, п. 82.1 ст. 82 ПК України був виданий наказ №1063-П про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Миколаївська Ера". 02.07.2021 року ТОВ "Миколаївська Ера" відмовлено у допуску посадовим особам позивача до проведення документальної планової виїзної перевірки, про що складено акт про відмову в допуску до проведення/відмову від проведення документальної планової виїзної перевірки від 02.07.2021 року № 793/14-29-07-01/39397396. У зв`язку з недопуском ТОВ "Миколаївська Ера" працівників ГУ ДПС у Миколаївській області до проведення документальної планової виїзної перевірки, керівником контролюючого органу 05.07.2021 року було прийнято рішення про застосування повного адміністративного арешту майна платника податків до ТОВ "Миколаївська Ера". Зважаючи на те, що арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду, позивач звернувся до суду з даним позовом. З огляду на наведе, просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 02.09.2021 року позовну заяву Головного управління ДПС у Миколаївській області залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

21.10.2021 року на виконаня ухвали суду від 02.09.2021 року позивачем до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду надано уточнену позовну заяву (з доказами направлення її копії на адресу відповідача) із зазначенням адреси електронної пошти відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська Ера" та інформації про місцезнаходження оригіналів доказів, копії яких додані до позовної заяви.

Ухвалою від 26.10.2021 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/7203/21 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з без повідомлення (виклику) сторін у порядку ст. 262 КАС України.

Ухвалою від 21.10.2020 року суд зупинив провадження у справі №400/7203/21 за позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська Ера" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, застосованого рішенням від 05.07.2021 року № 12/14-29-07-01/39397396 до набрання чинності рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду у справі № 400/4694/21.

Ухвалою від 16.05.2022 року суд поновив провадження у справі №400/7203/21 за позовною заявою Головного управління ДПС у Миколаївській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська Ера" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, застосованого рішенням від 05.07.2021 року № 12/14-29-07-01/39397396 зі стадії, на якій його було зупинено та вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 262 КАС України.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до положень ч. 4. ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) встановлено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до вимог ч. 6 ст. 162 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, ознайомившись з заявами учасників справи по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ТОВ "Миколаївська Ера" зареєстровано як юридичну особу 17.09.2014 року. Видами діяльності якого є установлення та монтаж машин і устатковання (основний); виробництво електророзподільчої та контрольної апаратури; будівництво водних споруд; знесення; підготовчі роботи на будівельному майданчику; електромонтажні роботи; монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; інші будівельно-монтажні роботи; штукатурні роботи; установлення столярних виробів; покриття підлоги й облицювання стін; малярні роботи та скління; інші роботи із завершення будівництва; покрівельні роботи; інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у.; оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; діяльність посередників у торгівлі машинами, промисловим устаткованням, суднами та літаками; діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; функціювання спортивних споруд; діяльність спортивних клубів; інша діяльність у сфері спорту; організування інших видів відпочинку та розваг; оптова торгівля іншими машинами й устаткованням; неспеціалізована оптова торгівля; діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; ремонт і технічне обслуговування електричного устатковання; ремонт і технічне обслуговування суден і човнів; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; купівля та продаж власного нерухомого майна; технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів; виробництво дерев`яної тари; механічне оброблення металевих виробів; виробництво двигунів і турбін, крім авіаційних, автотранспортних і мотоциклетних двигунів; виробництво гідравлічного та пневматичного устатковання; виробництво інших помп і компресорів; виробництво інших кранів і клапанів; виробництво підшипників, зубчастих передач, елементів механічних передач і приводів; виробництво духових шаф, печей і пічних пальників; виробництво підіймального та вантажно-розвантажувального устатковання; виробництво ручних електромеханічних і пневматичних інструментів; виробництво промислового холодильного та вентиляційного устатковання; виробництво інших машин і устатковання загального призначення, н.в.і.у.; виробництво металообробних машин; виробництво інших верстатів; виробництво машин і устатковання для виготовлення пластмас і гуми; виробництво інших машин і устатковання спеціального призначення, н.в.і.у.; виробництво автотранспортних засобів; виробництво кузовів для автотранспортних засобів, причепів і напівпричепів; виробництво електричного й електронного устатковання для автотранспортних засобів; виробництво інших вузлів, деталей і приладдя для автотранспортних засобів; будування суден і плавучих конструкцій; будування прогулянкових і спортивних човнів; виробництво військових транспортних засобів; виробництво інших транспортних засобів і обладнання, н.в.і.у.; виробництво інших меблів; ремонт і технічне обслуговування готових металевих виробів; ремонт і технічне обслуговування інших транспортних засобів; ремонт і технічне обслуговування інших машин і устатковання; організація будівництва будівель; будівництво житлових і нежитлових будівель; будівництво трубопроводів; будівництво інших споруд, н.в.і.у.; оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; оптова торгівля комп`ютерами, периферійним устаткованням і програмним забезпеченням; оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткованням, деталями до нього; оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; технічні випробування та дослідження; надання в оренду будівельних машин і устатковання; надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у.

03.06.2021 року начальником ГУ ДПС у Миколаївській області, на підставі пп.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, ст. 77, п. 82.1 ст. 82 ПК України був виданий наказ №1063-П про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Миколаївська Ера" за місцем знаходження: вул. Івана Франка, буд. 14, м. Миколаїв, тривалістю 10 робочих днів.

На підставі вказаного наказу виписані направлення на перевірку від 23.06.2021 року №1418/14-29-07-10, №1419/14-29-07-10 та №1420/14-29-07-10.

Посадовими особами Головного управління ДПС у Миколаївській області відповідно до наказу Головного управління ДПС у Миколаївській області від 03.06.2021 року №1063-П та згідно з направленнями Головного управління ДПС у Миколаївській області від 23.06.2021 року №1418/14-29-07-10, №1419/14-29-07-10 та №1420/14-29-07-10 здійснено виїзд за фактичним місцем знаходження ТОВ "Миколаївська Ера": вул. Артилерійська, 18, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54005.

Однак, посадові особи ГУ ДПС у Миколаївській області не були допущені до проведення перевірки, про що складено акт від 02.07.2021 року про відмову в допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки, який вручено заступнику директора ТОВ "Миколаївська Ера" В`юніку С.

Управління податкового аудиту ГУ ДПС в Миколївській області звернулося до начальника Головного управління ДПС в Миколаївській області Прокоф`єва Д.І. із зверненням про застосування адміністративного арешту майна платника податків у зв`язку з відмовою товариства у проведенні документальної планової виїзної перевірки.

Рішенням начальника Головного управління ДПС в Миколаївській області від 05.07.2021 року № 12/14-29-07-01/39397396 застосовано повний адміністративний арешт майна платника податків товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська Ера", що перебуває (розміщене, зберігається) за адресами: вул. Артилерійська, буд. 18/4, офіс 2.17, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54005 (адмінбудівля, офіс); вул. Індустріальна, буд. 7, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54040 (виробнича ділянка, склад); пр. Курортний, 50-б, с. Коблеве, Березанський район, Миколаївська область (земельна ділянка, база відпочинку "Салют").

На виконання вимог статті 94 Податкового кодексу України, заявник звернувся до суду із заявою про підтвердження обґрунтованості повного адміністративного арешту майна товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська Ера", застосованого рішенням керівника контролюючого органу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Юридичний спір в даній справі виник у зв`язку із зверненням податкового органу про підтвердження обгрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків.

Положеннями ст. 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (п.75.1).

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної виїзної перевірки здійснюється згідно із ст. 81 цього Кодексу.

Так, відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами передбачені статтею 94 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 94.1., підпунктом 94.2.3 пункту 94.2., пунктами 94.3., 94.4., 94.5. статті 94 Податкового кодексу України (із змінами і доповненнями) адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Відповідно до п.п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України, арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків (п. 94.4 статті 94 ПК України).

Арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

Арешт майна може бути повним або умовним.

Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.

Відповідно до підпункту 94.6.1 пункту 94.6. статті 94 Податкового кодексу України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна.

Арешт коштів на рахунку платника податків відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Законність вимоги щодо арешту коштів на рахунках платника податку на підставі підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України пов`язана з наявністю, правомірністю та обґрунтованістю рішення керівника податкового органу щодо застосування арешту майна платника податків.

Відповідно до пункту 94.10 статті 94 Податкового кодексу України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

За правилами п. 94.19.1 ст. 94 ПК України адміністративний арешт припиняється у разі відсутності протягом вказаного строку рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

У разі якщо майно платника податків звільняється з-під адміністративного арешту у випадку, визначеному, зокрема, пунктом 94.19.1, повторне накладення адміністративного арешту з підстав накладення першого арешту не дозволяється (п. 94.21 ст. 94 ПК України).

Статтею 283 КАС України передбачено право звернення податкових органів до суду із заявою щодо, зокрема, підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі (ч. 2 ст. 283 КАС України).

Згідно з ч. 5 вказаної статті КАС України відмова у відкритті провадження за заявою унеможливлює повторне звернення заявника з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.

Зміст наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що за наявності відповідних умов, визначених у п. 94.2 ст. 94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого має бути перевірена судом в обов`язковому порядку протягом 96 годин. Відсутність протягом вказаного строку відповідного рішення суду про визнання арешту обґрунтованим зумовлює звільнення з-під адміністративного арешту майна платника податків та унеможливлює його повторне накладення з тих саме підстав.

Отже, вимоги про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, заявлені поза межами 96-годинного строку, не є такими, що можуть бути задоволеними, адже, у цьому випадку, відсутні відповідні обставини, з якими положення ст. 94 ПК України пов`язують можливість забезпечення виконання платником податків його обов`язків.

Судом встановлено, що 06 липня 2021 року Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з заявою у порядку статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій просило суд підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків ТОВ "Миколаївська Ера" (адміністративна справа №400/5069/21).

Ухвалою від 06.07.2021 року суд відмовив у відкритті провадження у справі № 400/5069/21.

Після чого, ГУ ДПС у Миколаївській області звернулось до суду в загальному порядку з позовною заявою про підтвердження обґрунтованості повного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ "Миколаївська Ера", застосованого рішенням Головного управління ДПС в Миколаївській області від 05.07.2021 року № 12/14-29-07-01/39397396.

Суд зауважує, що згідно з пп. 94.19.1 п. 94.1 ст. 94 Податкового кодексу України припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв`язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Таким чином, оскільки з моменту застосування рішенням Головного управління ДПС у Миколаївській області від 05.07.2021 року адміністративного арешту майна відповідача вже минуло 96 годин, встановлених законом для його перевірки, застосований адміністративний арешт є припиненим, відповідно до вимог підпункту 94.19.1 пункту 94.19 статті 94 Податкового кодексу України, а тому, позовні вимоги контролюючого органу є такими, що не підлягають задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №820/2312/17 від 15.05.2018 року, в постанові по справі №820/4710/16 від 15.05.2018 року, постанові по справі №820/2040/17 від 22.05.2018 року, та в постанові по справі №520/9872/18 від 13.01.2021 року.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Судові витрати покласти на позивача.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 44104027) удо товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська Ера" (вул. І.Франка, 14, м. Миколаїв, 54037, ідентифікаційний код 39397396) про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, застосованого рішенням від 05.07.2021 року № 12/14-29-07-01/39397396 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 16.05.2022 року.

Суддя Г. В. Лебедєва