Справа № 320/3686/22
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2022-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

25 квітня 2022 року м. Київ Справа № 320/3686/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Харченко С.В., розглянувши
позовну заявуфізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до1) Державної податкової служби України, 2) Головного управління ДПС у Київській області
провизнання протиправними дій та бездіяльності, скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, зобов`язання утриматися від вчинення певних дій,
ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Державної податкової служби України (далі відповідач-1), Головного управління ДПС у Київській області (далі відповідач-2), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача-1;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-1 від 04.10.2021 № 22414/6/99-00-06-02-01-06 про результати розгляду скарги;

- зобов`язати відповідача-1 відкоригувати дані електронного обліку про заборгованість зі сплати позивачем єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування шляхом виключення інформації про її наявність через порушення вимог частини четвертої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI;

- визнати протиправними дії відповідача-2, що виявились у створенні та направленні вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 08.09.2021 № Ф-50-25;

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 08.09.2021 № Ф-50-25;

- зобов`язати відповідача-2 утриматись у подальшому від оформлення такої вимоги шляхом виключення інформації про наявність боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з електронної облікової системи як таку, що внесена станом на 2013 рік та існує до цього часу в порушення вимог частини четвертої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI;

- визнати протиправними дії відповідача-2, що виявились у створенні та направленні вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 03.06.2021 № Ф-50-25;

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03.06.2021 № Ф-50-25;

- зобов`язати відповідача-2 утриматись у подальшому від оформлення такої вимоги шляхом виключення інформації про наявність боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з електронної облікової системи як таку, що внесена станом на 2013 рік та існує до цього часу в порушення вимог частини четвертої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

В силу положень пункту 4 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Відповідно до частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Так, згідно з приписами частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другої цієї ж статті встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень (частина четверта статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що позивач скористалась наданим їй статтею 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI правом на оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 03.06.2021 № Ф-50-25 шляхом подання скарги до Державної податкової служби України.

Рішенням Державної податкової служби України від 04.10.2021 № 22414/6/99-00-06-02-01-06 скаргу позивача залишено без задоволення, а оскаржувану вимогу - без змін.

За поясненнями позивача, наведене вище рішення відповідача-1 було отримано нею засобами поштового зв`язку 19.10.2021.

Водночас з даною позовною заявою фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду 26.01.2022 (відбиток календарного штемпеля підприємства поштового зв`язку на конверті від 26.01.2022), тобто з порушенням визначеного частиною четвертою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача-2, що виявились у створенні та направленні вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 03.06.2021 № Ф-50-25, та визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 03.06.2021 № Ф-50-25.

Разом з тим заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з даним позовом в частині цих позовних вимог та доказів поважності причин пропуску такого строку позивачем суду не надано.

Суд також звертає увагу позивача на положення частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, якими встановлено обов`язок позивача долучати до позовної заяви документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, згідно з приписами частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання адміністративного позову майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI).

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI).

При цьому суд звертає увагу позивача на те, що майновими вимогами є будь-які вимоги суб`єктів права, що пов`язані з володінням, користуванням, розпорядженням, обміном, розподілом майна, у тому числі нерухомими та рухомими речами, грошовими коштами тощо.

Рішення суб`єкта владних повноважень, яким визначено грошове зобов`язання платника податків, суму адміністративно-господарських, штрафних санкцій, зменшено суму бюджетного відшкодування, від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємства, податком на додану вартість тощо, породжує підстави для зміни майнового стану фізичної чи юридичної особи, а відтак, вимога про визнання протиправним та/або скасування такого рішення носить майновий характер.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, оскаржуваними вимогами про сплату боргу (недоїмки) від 08.09.2021 № Ф-50-25 та 03.06.2021 № Ф-50-25 позивачу визначено суму боргу зі сплати єдиного внеску у загальному розмірі 11248,30 грн.

Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача-1, визнання протиправним та скасування рішення відповідача-1 від 04.10.2021 № 22414/6/99-00-06-02-01-06 про результати розгляду скарги, зобов`язання відповідача-1 відкоригувати дані електронного обліку про заборгованість зі сплати позивачем єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування шляхом виключення інформації про її наявність через порушення вимог частини четвертої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI, визнання протиправними дій відповідача-2, що виявились у створенні та направленні вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 08.09.2021 № Ф-50-25, зобов`язання відповідача-2 утриматись у подальшому від оформлення такої вимоги шляхом виключення інформації про наявність боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з електронної облікової системи як таку, що внесена станом на 2013 рік та існує до цього часу в порушення вимог частини четвертої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI, визнання протиправними дій відповідача-2, що виявились у створенні та направленні вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 03.06.2021 № Ф-50-25, зобов`язання відповідача-2 утриматись у подальшому від оформлення такої вимоги шляхом виключення інформації про наявність боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з електронної облікової системи як таку, що внесена станом на 2013 рік та існує до цього часу в порушення вимог частини четвертої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI.

Таким чином, позовні вимоги позивача носять одночасно майновий і немайновий характер (чотири вимоги немайнового характеру, дві вимоги майнового).

Відтак, з урахуванням положень статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021 № 1928-IX, при зверненні до суду з даним позовом розмір судового збору повинен складати 5954,40 грн.

Разом з тим позивачем надано суду квитанції від 24.01.2022 № 92, 17.12.2021 № 114, 27.10.2021 № 36 про сплату судового збору у загальному розмірі 2481,00 грн, тобто у розмірі, що не відповідає вимогам, передбаченим Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI.

Крім того, згідно з даними автоматизованої системи КП «Діловодство спеціалізованого суду» квитанцію від 27.10.2021 № 36 про сплату судового збору у розмірі 908,00 грн вже було приєднано позивачем в якості доказу сплати нею судового збору за подання іншої позовної заяви (адміністративна справа № 320/14435/21).

За таких обставин вказана квитанція не може вважатись доказом сплати судового збору за подання даного адміністративного позову.

Суд також звертає увагу позивача на те, що судочинство здійснюється з метою захисту порушеного права, тому вимоги є позовними, якщо вони викладені конкретно (які саме дії, бездіяльність чи рішення суб`єкта владних повноважень позивач оскаржує в рамках адміністративної справи, а також що саме позивач просить суд зобов`язати зробити вказаного суб`єкта).

Як вже зазначалось судом вище, позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача-1.

Водночас не зрозуміло, яку саме бездіяльність відповідача-1 позивач оскаржує в межах даного позовного провадження та в чому вона полягає.

При цьому внаслідок неконкретизації позивачем цієї позовної вимоги суд позбавлений можливості перевірити додержання позивачем строків звернення до суду з даним адміністративним позовом в цій частині.

Наведені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства, у зв`язку з чим суд, враховуючи приписи статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням позивачу часу для усунення зазначених недоліків.

Вказані недоліки повинні бути усунені позивачем у десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали шляхом подання до суду: оригіналу платіжного документу, що свідчить про сплату судового збору у розмірі 4381,40 грн; заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з даним позовом в частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача-2, що виявились у створенні та направленні вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 03.06.2021 № Ф-50-25, та визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 03.06.2021 № Ф-50-25; позовної заяви, приведеної у відповідність вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (у тому числі шляхом уточнення позовних вимог) з урахуванням наведених вище висновків суду; копій позовної заяви, недоліки щодо форми (змісту) якої усунуто, для їх направлення відповідачам.

Враховуючи викладене та керуючись частиною першою статті 169, статтями 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати (видати) позивачу невідкладно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Харченко С.В.