Справа № 140/12235/21
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 травня 2022 року

м. Київ

справа № 140/12235/21

адміністративне провадження № К/990/8525/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Пасічник С.С.,

суддів: Васильєвої І.А., Хохуляка В.В.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 10.12.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2022 у справі за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

УСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 10.12.2021, якою залишено позовну заяву без розгляду, а також та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2022.

Ухвалою Верховного Суду від 28.04.2022 касаційну скаргу залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з ненаданням документа про сплату судового збору у розмірі та порядку, визначених законом, а також поданням касаційної скарги поза межами строку касаційного оскарження й ненаведенням в клопотанні про його поновлення жодних обґрунтувань поважності причин його пропуску. При цьому, податковому органу надано десятиденний з моменту отримання копії цієї ухвали строк на усунення вказаних недоліків.

Копію ухвали Верховного Суду було отримано 02.05.2022, що підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху позивачем на адресу суду направлено клопотання про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги або відстрочення сплати судового збору, мотивоване неможливістю сплати судового збору у відведений судом строк у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану та відсутністю на рахунку позивача грошових коштів, необхідних для такої сплати у зв`язку зі скороченням видатків загального фонду Державного бюджету України на 2022 рік. На думку позивача, відсутність бюджетних асигнувань є поважною причиною неможливості сплати судового збору.

Розглядаючи та вирішуючи клопотання позивача, Суд виходить з наступного.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981№ R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VІ.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України, яка кореспондується з приписами частин першої та другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI, єдиною підставою для зменшення розміру належних для оплати судових витрат, звільнення від їх оплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи.

При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Проте, на підтвердження доводів, викладених у вказаному клопотанні, заявником не надано жодних доказів того, що майновий/фінансовий стан Управління перешкоджає сплаті судового збору за подання касаційної скарги у даній справі у встановлених законодавством порядку та розмірі.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI органам податкової служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Органи доходів і зборів є державними органами, які утримуються за рахунок Державного бюджету України, та мають право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Разом з тим, статтею 330 КАС України встановлено обов`язок особи, яка подає касаційну скаргу, на одночасне подання із нею документа про сплату судового збору.

Таким чином, особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Втім, податковим органом не надано жодних доказів, які б підтверджували вчинення сукупності послідовних та регулярних дій, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору у даній справі фінансування з Державного бюджету України.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, Суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень, не є підставою для відстрочення сплати судового збору або продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги.

Таким чином, клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору або продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, у встановлений Судом строк, як і на час постановлення даної ухвали позивачем недоліків касаційної скарги не усунуто.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За змістом частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 248, 332, 355, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Волинській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, про відстрочення сплати судового збору або продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги у справі №140/12235/21.

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 10.12.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2022 у справі за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, а скаржнику - копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Судді С.С. Пасічник
І.А. Васильєва В.В. Хохуляк