Справа № 300/1124/21
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2022-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2022 рокуЛьвівСправа № 300/1124/21 пров. № А/857/4913/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року, ухвалене суддею Боршовським Т.І. у м. Івано-Франківську за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у справі № 300/1124/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить суд зобов`язати відповідача доплатити позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні, врахувавши при обчисленні її розміру, розмір щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 60% місячного грошового забезпечення.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», без врахування щомісячної додаткової грошової винагороди.

Зобов`язано Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та раніше виплаченої суми одноразової грошової допомоги.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Приймаючи це рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач протиправно не включив до обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні щомісячну грошову допомогу, яка виплачувалась позивачу щомісячно.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що позивач проходив військову службу в Збройних Силах України та, на підставі наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 20.05.2017 року № 94, звільнений з військової служби у запас за пунктом «б» (за станом здоров`я).

Згідно з наказом військового комісара Івано-Франківського обласного військового комісаріату від 09.06.2017 року № 107, позивач з 09.06.2017 року виключений із списків особового складу Івано-Франківського ОВК та всіх видів забезпечення.

08.02.2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок одноразової грошової допомоги при звільненні, яка виплачена в червні 2017 року, включивши в обрахунок щомісячну додаткову грошову винагороду в розмірі 60% місячного грошового забезпечення за весь період проходження військової служби в Збройних Силах України.

Листом № 9/2/147 від 15.02.2021 року Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повідомив позивача, що нормативними актами не передбачено включення додаткової грошової винагороди до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразової грошової допомоги при звільненні.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII), до складу грошового забезпечення входять:

- посадовий оклад, оклад за військовим званням;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

- одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ» № 889 від 22.09.2010 року (далі - Постанова № 889) встановлено, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади плаваючого та льотного складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби та льотного складу внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, щомісячну додаткову грошову винагороду в розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 року № 16 постанову № 889 доповнено новою нормою, згідно з якою, виплата винагороди поширюється на усіх військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової військової служби) без урахування займаних ними посад.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону № 2011-XII, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Позивачу, починаючи з квітня 2013 року і до дати звільнення з військової служби (травень 2017 року), виплачувалась щомісяця додаткова грошова винагорода, на підставі постанови № 889, тому ця винагорода не може вважатись одноразовою, чи такою, що носить тимчасовий характер.

Тому, апеляційний суд, погоджується із судом першої інстанції та вважає, що відповідач протиправно не включив до складу грошового забезпечення позивача, з якого нараховано одноразову грошову допомогу при звільненні, щомісячну додаткову грошову винагороду, яка виплачувалась позивачу, відповідно до постанови № 889.

Водночас, суд першої інстанції, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, вийшов за межі позовних вимог та визнав протиправними дії відповідача щодо невключення при обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні щомісячної додаткової грошової винагороди і зобов`язав відповідача здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, без вказівки на відсоткове відношення такої допомоги до місячного грошового утримання.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, оскільки задоволення позову таким чином сприяє найкращому захисту порушеного права позивача, зважаючи на те, що щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 60%, відповідно до постанови № 889, позивач отримував лише з 01 січня 2004 року, натомість цю допомогу, однак, у менших розмірах, позивач отримував і раніше, зокрема, з 01 квітня 2013 року у розмірі, що не перевищує 20% місячного грошового забезпечення, з 01 вересня 2013 року у розмірі, що не перевищує 40% місячного грошового забезпечення

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 319, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року в справі № 300/1124/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких, постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Постанов складена 13.05.2022 року