Справа № 580/10581/21
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року справа № 580/10581/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: судді Трофімової Л.В., за участі секретаря Овсієнко Г.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу № 580/10581/21

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Центрального відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (просп. Хіміків, 50, м. Черкаси, 18018, )

про визнаня протиправними та скасування постанов, постановив рішення.

08.12.2021 вх. 49366/21 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Ковтун А.В., звернувшись до Центрального відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), просить:

- визнати протиправними дії старшого державного виконавця Центрального відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пустобаєвої Олени Миколаївни щодо винесення постанови від 28.10.2021 у виконавчому провадженні № 40493257 про стягнення виконавчого збору в сумі 7485,60 грн;

- визнати протиправними дії старшого державного виконавця Центрального відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пустобаєвої Олени Миколаївни щодо винесення постанови від 28.10.2021 у виконавчому провадженні № 40493379 про стягнення виконавчого збору в сумі 37456,68 грн;

- скасувати постанову старшого державного виконавця Центрального відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пустобаєвої Олени Миколаївни від 28.10.2021 у виконавчому провадженні № 40493257 про стягнення виконавчого збору в сумі 7485,60 грн;

- скасувати постанову старшого державного виконавця Центрального відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пустобаєвої Олени Миколаївни від 28.10.2021 у виконавчому провадженні № 40493379 про стягнення виконавчого збору в сумі 37456,68 грн;

- скасувати постанову старшого державного виконавця Центрального відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пустобаєвої Олени Миколаївни про відкриття виконавчого провадження № 67339591 про стягнення із ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 7485,60 грн;

- скасувати постанову старшого державного виконавця Центрального відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пустобаєвої Олени Миколаївни про відкриття виконавчого провадження № 67339722 про стягнення із ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 37456,68 грн;

- зобов`язати Центральний відділ ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повернути ОСОБА_1 надмірно стягнуті грошові кошти в сумі 1670 грн.

Ухвалою від 22.12.2021 відкрито провадження у справі за правилами статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, судове засідання призначено на 28.12.2021.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що на виконанні Центрального відділу державної виконавчої служби у Черкаси центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебували виконавчі провадження № 40493257 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» боргу в сумі 78589,65 грн (виконавчий лист № 2-297, виданий Соснівським районним судом м. Черкаси 14.06.2011) та виконавче провадження № 40493379 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» боргу в сумі 392931,31 грн (виконавчий лист № 2-297, виданий Соснівським районним судом м. Черкаси 14.06.2011). Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.07.2018 у справі № 2-297/11 змінено стягувача у виконавчих провадженнях № 40493257 та № 40493379 з ПАТ «Банк Форум» на ТОВ «Фінансова компанія «Женева». 09.06.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Женева» відкликала виконавчий документ у виконавчому провадженні № 40493257. 15.09.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Женева» відкликала виконавчий документ у виконавчому провадженні № 40493379.

28.10.2021 державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з надходженням заяви стягувача про повернення виконавчого документа без подальшого виконання відповідно до пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404).

Станом на 28.10.2021 державним виконавцем у виконавчому провадженні № 40493257 стягнуто з ОСОБА_1 боргу 2275,41 грн, виконавчого збору 373,37 грн, витрат на проведення виконавчих дій 207,30 грн, у виконавчому провадженні № 40493379 стягнуто боргу 3122,69 грн, виконавчого збору 1836,45 грн, витрат на проведення виконавчих дій 207,30 грн.

08.11.2021 державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пустобаєвою Оленою Миколаївною прийнято постанову № 40493257 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 7485,60 грн та постанову про відкриття виконавчого провадження № 67339591.

08.11.2021 державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пустобаєвою Оленою Миколаївною прийнято постанову № 40493379 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 37456,68 грн та постанову про відкриття виконавчого провадження № 67339722.

Позивач вважає постанови про стягнення виконавчого збору від 08.11.2021 № 40493257 та № 40493379 протиправними, позаяк сума стягнутого з нього виконавчого збору перевищує 10 відсотків суми, що належить примусовому стягненню, від фактично стягнутої на виконання судового рішення суми боргу.

У судове засідання заявник не прибув.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, відзив на позов не подав.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені позивачем аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу наданого сторонами, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону належать примусовому виконанню. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону № 1404 примусовому виконанню належать рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках.

Законом України від 03.07.2018 № 2475-VIII, що набрав чинності 28.08.2018, внесені зміни до статті 27 Закону № 1404, відповідно до яких виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що належить примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Судом встановлено, що 14.06.2011 Соснівським районним судом м. Черкаси виданий виконавчий лист № 2-297 про стягненя із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» боргу в сумі 78589,65 грн (виконавче провадження № 40493257).

14.06.2011 Соснівським районним судом м. Черкаси виданий виконавчий лист № 2-297 про стягненя із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» боргу в сумі 392931,31 грн (виконавче провадження № 40493379).

Суд шляхом безпосереднього доступу до Автоматизованої системи виконавчого провадження встановив, що виконавчі провадження № 40493257 та № 40493379 відкриті 01.11.2013.

Судом з листа від 26.11.2021 встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження № 40493379 стягнуто боргу 3122,69 грн, виконавчого збору 1836,45 грн, витрат на проведення виконавчих дій 207,30 грн, а під час здійснення виконавчого провадження № 40493257 стягнуто з ОСОБА_1 боргу 2275,41 грн, виконавчого збору 373,37 грн, витрат на проведення виконавчих дій 207,30 грн.

28.10.2021 державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчі документи у виконавчих провадженнях № 40493379 та № 40493257 повернені стягувачу на підставі п.1 ст. 37 Закону № 1404.

08.11.2021 державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 67339591 з виконання постанови від 28.10.2021 № 40493257.

08.11.2021 державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 67339722 з виконання постанови від 28.10.2021 № 40493379.

В матеріалах, доданих до позовної заяви, наявні постанови про стягнення із боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 7858,96 та 39293,13 грн з виконання виконавчого листа № 2-279 від 14.06.2011 у виконавчих провадженнях № 40493257 та № 40493379, датовані 15.04.2014, проте дані про їх виконання відсутні.

Згідно зі статтею 10 Закону № 1404 заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно боржника; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом. Частиною 1 статті 18 Закону № 1404 встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і у повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 26 Закону № 1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Частиною 5 статті 3 Закону № 1404 встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (далі Закон № 606) у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. Дана норма буда включена до Закону № 1404 у редакції, що діяла до 28.08.2018.

Згідно пунктів 1-6 частини 5 статті 27 Закону № 1404 виконавчий збір не стягується: за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; у разі виконання рішення приватним виконавцем; за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що належить врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, прийнятими до набрання чинності цим Законом. Частиною 9 статті 27 Закону № 1404 визначено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 1 частини 1, частини 5 статті 37 Закону №1404 виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Статтями 40, 42 Закону № 1404 передбачено порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору. Згідно із частиною 3 статті 40 Закону № 1404 встановлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини 1 статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною 9 статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини 1 статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом. Згідно з частиною 4 статті 42 Закону № 1404 на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження (до яких частина перша статті 42 Закону відносить також виконавчий збір) виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Суд, з аналізу зазначених норм Закону № 606 та Закону № 1404 дійшов висновку, що підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби, а розмір виконавчого збору обчислюється у розмірі 10 % від суми. З урахуванням редакцій Закону № 1404, що були чинними у період існування заборгованості позивача, база обчислення виконавчого збору змінювалась, а саме: у період до 28.08.2018 розмір виконавчого збору становив 10 % фактично стягнутої суми, а у період після 28.08.2018 10 % суми, що належить примусовому стягненню. Приймаючи до уваги, що звернення рішення Соснівського районного суду міста Черкаси до примусового виконання відбулося 01.11.2013, коли чинними були норми Закону № 606, на час виникнення спірних правовідносин розмір виконавчого збору становив 10 відсотків суми, що підлягає стягненню (ч. 1 ст. 26 Закону № 606).

Суд зазначає, що відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 09.02.1999 у справі № 1-7/99 (про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) надав офіційне тлумачення частини 1 статті 58 Конституції України та зазначив, що положення цієї норми про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Положення Закону № 606 та Закону № 1404 у редакції, що була чинна до 28.08.2018, зменшували відповідальність позивача як боржника у порівняно з нормами статті 27 Закону № 1404 у редакції, що була чинна після 28.08.2018, позаяк розмір виконавчого збору обчислювався як 10 % від фактично стягнутої суми, а не з суми, що належить примусовому стягненню.

З урахуванням того, що внесені Законом України від 03.07.2018 № 2475-VIII зміни до статті 27 Закону № 1404 погіршують становище боржника, суд дійшов висновку про неправомірність дій старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та відсутність у відповідача підстав для стягнення з позивача виконавчого збору у сумі 7485,60 грн та 37456,68 грн.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.08.2020 у справі № 1340/5053/18 (ЄДРСР 90927115), від 28.01.2021 у справі №420/769/19 (ЄДРСР 94511643), від 20.05.2021 у справі № 640/32814/20 (ЄДРСР 97075898).

Згідно висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах, сформульованого ВП ВС у постанові від 11.03.2020 в справі № 2540/3203/18 Виходячи зі змісту пункту 22 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень (затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5) у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відповідну відмітку щодо залишку нестягнутої суми та суми стягнутого виконавчого збору.

За таких обставин Велика Палата Верховного Суду вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що під час стягнення виконавчого збору відповідно до частини третьої статті 40 Закону № 1404-VIII без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду.

Згідно з положеннями пункту 4 Порядку фактичним виконанням вважається виконання рішення за виконавчим документом майнового характеру в повному обсязі або частково в порядку, встановленому Законом № 1404-VIII, якщо за таким документом стягнуто виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення виконання рішення.

Велика Палата Верховного Суду вважає вмотивованими висновки суду першої інстанції про те, що на момент виникнення спірних правовідносин обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору були: 1) фактичне виконання виконавчого документа; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень. За своїм змістом виконавчий збір є винагородою за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи привели до виконання рішення.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України під час вибору і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінюючи дії відповідача за критеріями частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи постанови від 08.11.2021 про стягнення виконавчого збору у сумі 7485,60 грн та 37456,68 грн, діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, без використання повноваження з метою, з якою це повноваження надано, необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), недобросовісно, непропорційно, зокрема без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), несвоєчасно, тобто з порушенням строку, встановленого для прийняття постанови про стягнення виконавчого збору, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позовні вимоги у частині визнання протиправними та скасування постанов від 28.10.2021 № 40493257 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору в сумі 7485,60 грн, від 28.10.2021 № 40493379 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору в сумі 37456,68 грн варто задовольнити.

Згідно з пунктом 23 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України похідна позовна вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Суд зазначає, що позовна вимога про визнання протиправною та скасування постанови від 08.11.2021 про відкриття виконавчого провадження № 67339591 є пов`язаною із позовною вимогою про визнання протиправною та скасування постанови від 28.10.2021 № 40493257, а позовна вимога про визнання протиправною та скасування постанови від 08.11.2021 про відкриття виконавчого провадження № 67339722 є пов`язаною із позовною вимогою про визнання протиправною та скасування постанови від 28.10.2021 № 40493379.

У зв`язку із викладеними обставинами постанова від 08.11.2021 про відкриття виконавчого провадження № 67339591 із виконання постанови від 28.10.2021 № 40493257 та постанова від 08.11.2021 про відкриття виконавчого провадження № 67339722 із виконання постанови від 28.10.2021 № 40493379 також мають бути визнані протиправними та скасовані.

Оцінюючи вимогу стягнути надмірно сплачений судовий збір, суд дійшов висновку, що вона має бути залишена без розгляду, як заявлена передчасно.

Виконавчий збір стягнутий із ОСОБА_1 під час примусового виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси та виконавчого листа № 2-297 від 14.06.2011, відтак стягнутий за наявності відповідних правових підстав.

Як слідує зі ст. 27 Закону № 1404 виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Відповідно до висновку про застосування норм права, сформульованого Верховним Судом 19.06.2018 в справі 910/23967/16 оскільки набувачем сплаченого боржником у виконавчому провадженні збору є Державний бюджет України, помилково або надмірно сплачені суми виконавчого збору підлягають стягненню з Державного бюджету України, а не з Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що є відповідачем в справі.

Відповідно до частини другої статті 45 Бюджетного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету здійснює Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів затверджено наказом Державного казначейства України від 10.12.2002 №226 (у редакції наказу Державного казначейства України від 29.05.2008 №181; далі - Порядок). Порядок визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою або під державні гарантії (далі - платежі). Дія Порядку не поширюється на операції з відшкодування податку на додану вартість та повернення з бюджету коштів за рішенням суду. Відповідно до пункту 5 Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання надається до органу Державного казначейства України за формою, передбаченою відповідними спільними нормативно-правовими актами Державного казначейства України та органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи, за підписом керівника установи або його заступників відповідно до їх компетенції з обов`язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування (ПІБ) платника, ідентифікаційного коду за ЄДРПОУ або реєстраційного номера облікової картки платника податків з ДРФО, або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті), суми платежу, що підлягає поверненню, дати та номера розрахункового документа.

Відповідачем за вимогою про стягнення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджетів є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган (органи) державної влади. Такими органами у є Відділ примусового виконання (дії якого призвели до безспірного стягнення коштів) та Казначейська служба (яка відповідно до законодавства є органом, який здійснює повернення коштів з державного бюджету).

У спорах про повернення помилково або надміру сплачених сум виконавчого збору спірні суми мають стягуватись з Державного бюджету України.

Право позивача в разі бездіяльності вказаних органів щодо повернення надмірно стягнутого виконавчого збору, може бути захищене в позовному порядку шляхом пред`явлення позову про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити відповідні дії. Станом на час розгляду справи відомості про допущення відповідними органами бездіяльності відсутні.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України під час задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, що належать відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 73-78, 139, 242-246, 255, 268, 269, 271, 272, 287, 293, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пустобаєвої Олени Миколаївни щодо винесення постанови від 28.10.2021 про стягнення із ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 7485,60 грн у виконавчому провадженні № 40493257.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пустобаєвої Олени Миколаївни від 28.10.2021 № 40493257 про стягнення із ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 7485,60 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пустобаєвої Олени Миколаївни про відкриття виконавчого провадження від 08.11.2021 № 67339591.

Визнати протиправними дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пустобаєвої Олени Миколаївни щодо винесення постанови від 28.10.2021 про стягнення із ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 37456,68 грн у виконавчому провадженні № 40493379.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пустобаєвої Олени Миколаївни від 28.10.2021 № 40493379 про стягнення із ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 37456,68 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пустобаєвої Олени Миколаївни про відкриття виконавчого провадження від 08.11.2021 № 67339722.

Позовну вимогу про зобов`язання Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повернути ОСОБА_1 суми надмірно стягнутого виконавчого збору залишити без розгляду.

Судові витрати не розподіляються.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ];

відповідач: Центральний відділ державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) [просп. Хіміків, 50, м. Черкаси, 18018, ].

Судове рішення складено 28.12.2021.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА