Справа № 814/1138/18
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2022-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2022 р.м.ОдесаСправа № 814/1138/18

Категорія: 112010201 Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.
Місце ухвалення: м. Миколаїв
Дата складання повного тексту: 05.01.2022 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглянута згідно п.1 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2018 року позов ОСОБА_1 до ГУПФ України в Миколаївській області задоволено частково.

Зобов`язано ГУПФ України в Миколаївській області провести перерахунок грошового забезпечення для призначення пенсії та виплачувати ОСОБА_1 , з 01 грудня 2017 року, у розмірі 56% грошового забезпечення з урахуванням таких складових грошового забезпечення з врахуванням надбавки до посадового окладу за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці "таємно" 10%, у розмірі 33,97 грн., згідно з Довідкою військової частини (далі в/ч) НОМЕР_1 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії від 15 березня 2018 року №6 та з Витягом з розрахунково-платіжних відомостей на виплату грошового забезпечення позивачу у в/ч НОМЕР_1 за період з грудня 2015 року по листопад 2017 року від 05 січня 2018 року №6; щомісячної додаткової грошової винагороди, згідно з Витягом з розрахунково-платіжних відомостей на виплату грошового забезпечення позивачу у в/ч НОМЕР_1 за період з грудня 2015 року по листопад 2017 року від 05 січня 2018 року №6 та з Довідкою в/ч НОМЕР_1 про сплату єдиного соціального внеску з щомісячної додаткової грошової винагороди від 15 березня 2018 року №9; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, згідно з Витягом з розрахунково-платіжних відомостей на виплату грошового забезпечення позивачу у в/ч НОМЕР_1 за період з грудня 2015 року по листопад 2017 року від 05 січня 2018 року №6 та з Довідкою в/ч НОМЕР_1 про сплату єдиного соціального внеску з матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань від 15 березня 2018 року №10; грошової допомоги на оздоровлення згідно з Витягом з розрахунково-платіжних відомостей на виплату грошового забезпечення позивачу у в/ч НОМЕР_1 за період з грудня 2015 року по листопад 2017 року від 05 січня 2018 року №6 та з Довідкою в/ч НОМЕР_1 про сплату єдиного соціального внеску з грошової допомоги на оздоровлення від 15 березня 2018 року №11.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року заяву позивача задоволено, установлено судовий контроль за виконанням рішення суду від 05 вересня 2018 року у справі №814/1138/18.

Зобов`язано ГУПФ України в Миколаївській області не пізніше 23 листопада 2020 року подати до суду звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2018 року у справі №814/1138/18.

20 листопада 2020 року відповідач подав звіт на виконання зазначеної вище ухвали суду, в якому зазначає, що на виконання рішення суду від 05 вересня 2018 року він провів перерахунок пенсії позивача з 01 грудня 2017 року. Відповідач також вказує, що з 01 січня 2018 року він провів наступний перерахунок пенсії позивача за нормами Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі Постанова №103). Відповідач зазначає, з посиланням на постанову Верховного Суду України від 05 листопада 2013 року у справі №21-293а13 та постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 19 грудня 2011 року №8, що у випадку, коли в рішенні суду не визначено кінцевої дати періоду, за який необхідно здійснити перерахунок пенсії, виплата за рішеннями судів, якими зобов`язано органи Пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження строком, продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача пенсії.

28 грудня 2020 року позивач подав заперечення на звіт відповідача, в якому посилається на невиплату йому доплати, обчисленої відповідачем на виконання рішення суду від 05 вересня 2018 року, та просить установити відповідачу новий строк для подання звіту про виконання рішення суду від 05 вересня 2018 року.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення було відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративний суд від 21 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року скасовано.

Ухвалено нове судове рішення, яким клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення задоволено частково.

Встановлено ГУПФ України в Миколаївській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2018 року по справі №814/1138/18.

Зобов`язано ГУПФ України в Миколаївській області подати до Миколаївського окружного адміністративного суду у тридцятиденний строк з моменту набрання законної сили постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2021 року звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2018 року по справі №814/1138/18.

На виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року відповідач подав до суду звіт від 17 серпня 2021 року про виконання рішення суду, в якому повідомив ті самі обставини, що і в звіті від 16 листопада 2020 року та стверджував про виконання ним цього рішення у повному обсязі.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2021 року установлено ГУПФ України в Миколаївській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2018 року у справі №814/1138/18 24 грудня 2021 року. Відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника ГУПФ України в Миколаївській області.

24 грудня 2021 року відповідач подав до суду звіт про виконання рішення суду, в якому навів ті самі аргументи про його виконання, що і в попередньо поданих звітах.

Також у звіті зазначено, що відповідач 22 грудня 2021 року направив лист до Пенсійного фонду України №1400-0802-5/86515 з метою правильного виконання ухвали від 26 листопада 2021 року в частині подання звіту з урахуванням висновків, викладених у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2021 року, та виконання рішення суду. Відповідач додав до звіту копію відповідного листа.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 січня 2022 року

Установлено ГУПФ України в Миколаївській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2018 року у справі №814/1138/18 - не пізніше 04 лютого 2022 року.

В апеляційній скарзі ГУПФ України в Миколаївській області ставиться питання про скасування ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 січня 2022 року у зв`язку з тим, що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також що у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги ГУПФ України в Миколаївській області зазначає, що на виконання рішення суду, управлінням 30 листопада 2018 року проведено перерахунок пенсії позивачу відповідно до покладених судом зобов`язань.

У випадках, коли в рішенні суду не визначено кінцевої дати періоду, за який слід здійснити перерахунок пенсії, виплата за рішеннями судів, якими зобов`язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження строком, продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача.

Пунктом 1 Постанови №103 постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 01 березня 2018 року відповідно до Постанови №704.

Пунктом 2 Постанови №103 передбачено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій проводити з 01 січня 2018 року. У зв`язку з цим, період за який рішення суду від 05 вересня 2018 року підлягає виконанню становить 01 грудня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

Загальний розмір доплати по перерахунку за рішенням суду з 01 грудня 2017 року по 31 грудня 2017 року склав 2 103,79 грн., що був виплачений у липні 2020 року.

У відзиві ОСОБА_1 на апеляційну скаргу вказується, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з правильним встановленням обставин справи та з додержанням норм матеріального і процесуального права, а апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУПФ України в Миколаївській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції відхилив аргументи відповідача, наведені у звіті від 24 грудня 2021 року, оскільки оцінка цим аргументам була надана в постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2021 року, який установив обставину неповного виконання відповідачем рішення, що полягає у невиплаті позивачу доплати в сумі 19 002,26 грн.

Колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 14, 370, 382 КАС України.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні положення містяться в ст. 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У Рішенні від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику Європейського суду з прав людини підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (п.84 рішення у справі "Валерій Фуклєв проти України" від 07 червня 2005 року, заява №6318/03; п.43 рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року, заява №60750/00; п.п.46, 51, 54 рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" від 15 жовтня 2009 року, заява №40450/04; п.64 рішення у справі "Apostol v. Georgia" від 28 листопада 2006 року, заява №30779/04).

Судом можуть бути вжиті заходи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

Так, згідно з положеннями ч.1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 червня 2019 року по справі №814/1138/18 ГУПФ України у Миколаївській області проведено перерахунок пенсії позивача.

Згідно відповідей, які надані на запит позивача ГУПФ України у Миколаївській області від 10 травня 2029 року №1943-К-07 та від 29 травня 2019 року №2062-К-07, вбачається, що виплату різниці між отриманою ОСОБА_1 пенсією та донарахованою за рішенням суду за період з 01 грудня 2017 року по 05 жовтня 2018 року (до набрання рішенням законної сили) в суми 21 106,05 грн. буде забезпечено в порядку, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №649 (т.1, а.с. 203-208).

Разом з тим, апелянтом надано лише підтвердження виплати позивачу (на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №649) різниці пенсії з 01 грудня 2017 року по 01 січня 2018 року у розмірі 2 103,79 грн. 07 липня 2020 року (т.2, а.с. 207).

За таких обставин, різниця невиплаченої пенсії ОСОБА_1 за період з 01 грудня 2017 року по 05 жовтня 2018 року складає 19 002,26 грн.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2018 року (під час якого позивачу було здійснено нарахування доплати пенсії у розмірі 22 845,69 грн.) здійснювалося пенсійним органом 08 жовтня 2018 року, тобто вже після прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови №103.

Отже, пенсійний орган, виконуючи рішення суду, здійснив нарахування позивачу пенсії за період, починаючи з 01 грудня 2017 року саме по дату набрання рішенням суду законної сили, у розмірі 22 845,69 грн.

Колегія суддів зазначає, що такі дії пенсійного органу призвели до законного очікування ОСОБА_1 на отримання доплати до пенсії за період 01 грудня 2017 року по 31 жовтня 2018 року у розмірі 22 845,69 грн.

При цьому, колегія суддів вважає недопустимим виправлення помилок, здійснених державним органом за рахунок позивача, який відноситься до соціальної групи населення, яка потребує захисту з боку держави.

З огляду на представлену Європейським судом з прав людини по справі "Грудіч проти Сербії" та "Пейчич проти Сербії" аргументацію, дії відповідача невиплати заборгованості із пенсії позивачу, яка була призначена йому державою раніше, є втручанням в його право мирного користування майном, та таке втручання суперечить національному законодавству України, як було доведено вище в тексті даної позовної заяви, та суперечить ст. 1 Протоколу 1 Європейської конвенції з прав людини. Позбавлення громадян похилого віку - його пенсії, яка є основним джерелом для існування, не виправдовує жодний суспільний інтерес за обставин даної справи.

Враховуючи, що доказів на вчинення боржником дій щодо виплати ОСОБА_1 вказаної різниці в сумі 19 002,26 грн. до суду не надано, колегія суддів вважає, що це свідчить про неповне виконання судового рішення на момент подання боржником звіту.

За таких обставин, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про необхідність встановлення нового строку для подання відповідачем звіту про виконання судового рішення в цій справі.

Розподіл судових витрат не здійснюється відповідно ст.ст. 139-143 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.2 ст. 328, ст. 382 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 17 травня 2022 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.