Справа № 240/42524/21
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/42524/21

Головуючий у 1-й інстанції: Окис Т.О.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

16 травня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Матохнюка Д.Б. Білої Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року (ухвалена в м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
В грудні 2021 року позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Житомирського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просив суд:

визнати протиправним дії Житомирського обласного центру комплектування та соціальної підтримки (далі відповідач, Центр) щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 23 серпня 2017 року в неповному розмірі та відмови виплатити компенсацію втрати частини доходу за весь час затримки виплати індексації, зобов`язати провести нарахування індексації із застосуванням індексів споживчих цін, взятих до розрахунку за 1 або 100 відсотків в місяці підвищення посадових окладів січень 2008 року та здійснити доплату такої індексації з урахуванням виплачених сум, а також зобов`язати нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації за весь час затримки з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати індексації.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року закрито провадження у справі.

Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій, з урахуванням уточненої апеляційної скарги, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт зазначає, що закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції не врахував, що в межах справи № 806/2431/18 питання правомірності нарахування позивачу індексації грошового забезпечення із застосуванням конкретного базового місяця, а також питання компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати не було предметом судового розгляду та в цій частині не досліджувалось судом, оскільки на час розгляду зазначеної справи відповідне порушення права позивача ще навіть не виникло.

Відповідач своїм правом, передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 12 квітня 2022 року, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши апеляційну скаргу в межах її доводів та вимог відповідно до ст. 308 КАС України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу передати на розгляд до суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи неоспорені факти про те, що наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 06 квітня 2017 року №47 позивача звільнено з військової служби у запас.

Відповідно до наказу Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23 серпня 2017 року №186 позивач виключений зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та всіх видів забезпечення.

Згідно довідки від 06 березня 2018 року №1410/1 про виплачене грошове забезпечення за період з 18 березня 2014 року по 23 серпня 2017 року позивачу за період з 01 січня 2016 року по 23 серпня 2017 року нарахування та виплати індексації грошового забезпечення не проведено, у зв`язку з чим звернувся до суду з адміністративним позовом.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 31 липня 2018 року у справі № 806/2431/18, яке згідно ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду про повернення апеляційної скарги від 23.11.2018 року, набуло законної сили: визнано протиправними дії Житомирського обласного військового комісаріату щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період із 01.01.2016 по 23.08.2017.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 23.08.2017.

В решті позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного рішення, відповідачем ОСОБА_1 було виплачено індексацію грошового забезпечення.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо обрання для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення базового місяця, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції керувався частиною 4 статті 238 КАС України, якою визначено, що суд закриває провадження по справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

На переконання суду першої інстанції, вимоги, які заявлені позивачем в даному позові, вже були предметом судового розгляду та за цими вимогами ухвалене судове рішення.

На думку суду, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з ч.3 ст.3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст.14 КАС України судові рішення, які набрали законної сили, обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем рішення суду у справі № 806/2431/18 виконано добровільно, однак позивач фактично не погодився з обраним відповідачем базовим місяцем, який слугує складовою для розрахунку суми виплати, та як наслідок звернувся до суду із іншим позовом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Тобто, постановлення ухвали про закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України можливе виключно за сукупності наступних умов: набрали законної сили постанова чи ухвала суду про закриття провадження у такій самій справі; спір у справі повинен бути з одним і тим же предметом; спір у справі повинен бути заявлений з тих самих підстав.

Відсутність хоча б однієї з вказаних ознак виключає закриття провадження у справі.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2018 року у справі № 809/487/18, від 13.07.2020 року у справі № 620/3960/19.

Колегія суддів зазначає, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає зверненню до суду заінтересованих осіб для вирішення спору.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, а саме з рішення у справі № 806/2431/18, встановлення базового місяця не було предметом розгляду зазначеної справи, оскільки суд першої інстанції вважав вказані вимоги передчасними з огляду на те, що нарахування та виплата індексації ще були не здійснені.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що в даному випадку позивач також просить суд зобов`язати нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації за весь час затримки з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати індексації, що також не було предметом дослідження у жодній справі.

Отже, не дивлячись на те, що сторони у цих позовах є ті ж самі, однак підстави та предмет спору у цих справах не є ідентичним, оскільки матеріально-правові вимоги позивача до відповідача не є тотожними.

У справі № 806/2431/18 предметом спору є нарахування та виплата індексації грошового забезпечення з підстав наявності у позивача права на її отримання незалежно від наявності відповідного бюджетного фінансування установи. У свою чергу, у справі, що розглядається, предметом спору є конкретний розмір індексації з підстав її нарахування у меншому розмірі, ніж це передбачено законом.

Суд по справі № 806/2431/18 не визначався щодо конкретного розміру індексації та конкретних складових її нарахування, а також щодо виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на відміну від предмету розгляду даного спору.

Таким чином, предмет та підстави позову у справах № 806/2431/18 та № 240/42524/21 є різними, що унеможливлює закриття провадження у справі відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв помилкове рішення про закриття провадження у справі.

З урахуванням вищезазначеного, висновки суду першої інстанції стосовно того, що позивачем вже було подано позов до ІНФОРМАЦІЯ_1 з тим самим предметом спору, а саме по справі № 806/2431/18 є помилковими.

Колегія суддів також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі Bellet v. Frаnсе, де Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відтак, як свідчить позиція Суду, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про закриття провадження у справі було порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити - ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії скасувати.

Справу направити до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Матохнюк Д.Б. Біла Л.М.