Справа № 560/4007/22
Суддя: Ковальчук А.М.
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4007/22
РІШЕННЯ
іменем України

16 травня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Ковальчук А.М. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Хмельницької обласної прокуратури в якому просить визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень Хмельницької обласної прокуратури щодо не проведення нарахування та виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 10.06.2021 по день фактичного розрахунку - 02.02.2022 включно та зобов`язати Хмельницьку обласну прокуратуру нарахувати і виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 10.06.2021 по день фактичного розрахунку - 02.02.2022 включно, виходячи з розміру середньоденної заробітної плати за останні два місяці роботи, які передували дню звільнення.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що звільнений з 10.06.2021 з органів прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України №1697-VII "Про прокуратуру" (далі - Закон №1697-VII). Зазначає, що відповідач протиправно не провів з ним повного розрахунку при звільненні, а саме вихідної допомоги при звільненні у розмірі середнього місячного заробітку. Така виплата в розмірі 92658,49 грн. була виплачена позивачу лише 02.02.2022. На звернення позивача щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відповідач листом повідомив про відмову в такій виплаті, у зв`язку з відсутністю законних на це підстав. Вважаючи таку бездіяльність протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх порушених соціальних прав. Просить суд задовольнити позов.

Ухвалою суду від 14 березня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач подав відзив на позов, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.11.2021 по справі №560/8354/21 позивачу нараховано та виплачено вихідну допомогу при звільненні в розмірі середнього місячного заробітку. Щодо вимог про стягнення середнього заробітку за кожен день затримки розрахунку вказав, що Законом України "Про прокуратуру", який передбачає інший порядок звільнення, ніж КЗпП України, у разі звільнення на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України "Про прокуратуру" не передбачена виплата вихідної допомоги. Таким чином, невиплата вихідної допомоги при звільненні позивачу сталася не з вини прокуратури області. Крім цього, заявлена позивачем до стягнення сума середнього заробітку за час затримки виплати вихідної допомоги є очевидно неспівмірною із розміром виплаченої вихідної допомоги.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Наказом керівника Хмельницької обласної прокуратури від 09.06.2021 № 582к ОСОБА_1 звільнено із посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування та підтриманням державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Хмельницької області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України "Про прокуратуру" з 10.06.2021.

Цим же наказом зобов`язано відділ фінансування та бухгалтерського обліку обласної прокуратури провести остаточний розрахунок та виплатити усі належні виплати при звільненні.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.11.2021 у справі № 560/8354/21 адміністративний позов до Хмельницької обласної прокуратури задоволено частково. Визнано протиправною невиплату Хмельницькою обласною прокуратурою ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні. Зобов`язано Хмельницьку обласну прокуратуру нарахувати та виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні в розмірі середнього місячного заробітку.

На виконання рішення суду 14.01.2022 Хмельницькою обласною прокуратурою виплачено вихідну допомогу при звільнені і в розмірі 6 938,29 гривень шляхом перерахунку на картковий рахунок.

Хмельницькою обласною прокуратурою 31.01.2022 та 02.02.2022 позивачу виплачена грошова компенсація за невикористані дні щорічні відпустки, з урахуванням раніше проведених виплат, в розмірах відповідно 23199,75 грн та 62520,20 грн шляхом перерахунку на картковий рахунок.

Вважаючи наявність підстав для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу законів про працю України, та виплати працівникові середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх порушених соціальних прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до ч.1 ст.1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право мирно володіти своїм майном.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 47 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно зі ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26.02.2020 у справі №821/1083/17 висловлено правову позицію, підтриману Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 13.05.2020 в справі №810/451/17, відповідно до якої ст.116 КЗпП України на підприємство, установу, організацію покладено обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. Невиконання цього обов`язку спричиняє наслідки, передбачені статтею 117 КЗпП України, а саме: в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Цими нормами на підприємство, установу, організацію покладено обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку настає відповідальність, передбачена ст. 117 КЗпП України.

Водночас, під "належними звільненому працівникові сумами" необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо).

Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема, захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя.

Отже, як встановлено з матеріалів справи, відповідачем не проведено з позивачем повного розрахунку при звільненні.

Суд зауважує, що непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, передбачені ст.117 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої цією статтею.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Враховуючи наведене, до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи КЗпП України. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2020 року по справі №813/356/16.

Враховуючи наведене, позивач має право на виплату відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні згідно статті 117 КЗпП України. Підставою цього є те, що при звільненні відповідач не провів повного розрахунку.

Як наслідок, бездіяльність відповідача щодо непроведення нарахування та виплати позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є протиправною. Тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Що стосується позовної вимоги про стягнення середнього заробітку, суд зазначає наступне.

Обчислення середнього заробітку за час вимушеного прогулу проводиться згідно з вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" (далі - Порядок №100).

Відповідно до пункту 2 Порядку №100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно з п.5 Порядку №100, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Як встановлено п.8 Порядку №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до довідки Хмельницької обласної прокуратури від 16.09.2021 №21-467 вих-21 середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 430,95 грн.

Період з 10.06.2021 по 02.02.2022 охоплює 163 робочих дні. Отже, середній заробіток за час затримки виплати позивачу вихідної допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки становить 70244,85 грн. (з розрахунку: 430,95 грн. х 163 робочих дні).

Поряд з цим, суд вважає, що в порівнянні із розрахованою сумою вихідної допомоги при звільненні та грошовою компенсацією за невикористані дні щорічної відпустки - 92658,49 грн (14.01.2022 вихідна допомога + 31.01.2022 та 02.02.2022 грошова компенсація за невикористані дні щорічної відпустки), суму 70244,85 грн можна вважати співмірною, оскільки остання не перевищує суму вихідної допомоги та грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки.

Враховуючи наведене, необхідно зобов`язати Хмельницьку обласну прокуратуру нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні до дня фактичного розрахунку, а саме за період з 10.06.2021 по 02.02.2022 в сумі 70244,85 грн.

Стягуючи з відповідача на користь позивача суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, слід зазначити про відрахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів, оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є обов`язком роботодавця та працівника, а не суду, тому розрахунки, наведені в судовому рішенні, є тією сумою коштів, з яких в подальшому роботодавцем здійснюються утримання податку з доходів та інших обов`язкових платежів. Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду 08 листопада 2018 у справі №805/1008/16-а.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд встановив, що при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 992,40 грн., тому, враховуючи приписи статті 139 КАС України, витрати необхідно присудити на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Хмельницької обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задоволити.

Визнати протиправною бездіяльність Хмельницької обласної прокуратури щодо не проведення нарахування та виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1 за період з 10.06.2021 по 02.02.2022.

Зобов`язати Хмельницьку обласну прокуратуру нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні - до дня фактичного розрахунку, а саме за період з 10.06.2021 по 02.02.2022 включно в сумі 70244,85 грн, з відрахуванням з такої суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької обласної прокуратури.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Хмельницька обласна прокуратура (провул. Військоматський, 3,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 02911102)

Головуючий суддя А.М. Ковальчук