Справа № 440/3310/22
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2022-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/3310/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/3310/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУПФ в Полтавській області), в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо призначення їй пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки та зобов`язати ГУПФ в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2018-2020 роки відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01.03.2021.

Мотивуючи позовні вимоги, заявниця вказує на протиправну, як на її думку, поведінку відповідача, який невірно обчислив розмір пенсії за віком позивача при її призначенні з 01.03.2021 внаслідок незастосування показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії відповідно до норми ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 18.03.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

У наданому до суду 07.04.2022 відзиві на позов представник відповідача просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Свою позицію мотивує обставинами правомірності переведення позивача з 01.03.2021 автоматично на пенсію за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та визначення заробітної плати для обчислення розміру пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014, 2015 та 2016 роки. Зауважив, що позивач зверталася із заявою довільної форми, на яку було надано відповідь в порядку, визначеному Законом України "Про звернення громадян". Рішення щодо відмови у перерахунку пенсії не приймалося (а.с. 14-17).

Розгляд справи, відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУПФ у Полтавській області, розпорядженням якого за №2346 від 04.12.2009 їй з 24.11.2009 призначено пенсію за віком на підставі Закону України "Про державну службу" (а.с. 21).

За наслідками автоматичного перерахунку з 01.03.2021, здійсненого за матеріалами пенсійної справи відповідно до пункту 4-7 розділу XV "Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ГУПФ у Полтавській області переведено ОСОБА_1 на пенсію за віком згідно з рішенням №06 від 03.03.2021 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з осучасненням заробітної плати за 2014, 2015 та 2016 роки 3764,40 грн з 01.03.2019 на коефіцієнт індексації 1,17, внаслідок чого заробітна плата склала - 4404,35 грн, з 01.05.2020 на коефіцієнт індексації 1,11, внаслідок чого заробітна плата склала - 4888,83 грн, з 01.03.2021 на коефіцієнт 1,11, внаслідок чого заробітна плата склала 5426,60 грн.

Про переведення на інший вид пенсії позивача повідомлено листом від 06.04.2021 №1600-0217-8/25657 (а.с. 6).

18.01.2022 позивач звернулася до ГУПФ в Полтавській області із заявою (вх №756/С-1600-22 від 18.01.2022) довільної форми про здійснення з 01.03.2021 перерахунку її пенсії за віком із застосуванням ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення пенсії (2018, 2019, 2020) (а.с. 42), у відповідь на яку листом від 15.02.2022 №2398-756/С-02/8-1600/22 повідомлено про відсутність підстав для застосування показника середньої заробітної плати за 2018-2020 роки, оскільки ОСОБА_1 отримувала пенсію за віком згідно із Законом України "Про державну службу", а перерахунок з 01.03.2021 розглядався як перехід з виду на вид (а.с. 7).

Позивач, вважаючи відмову відповідача протиправною і такою, що порушує її конституційне право на отримання пенсії за віком в належному розмірі, звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних міркувань.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом врегульовано Законом України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон №1058-IV).

Частиною першою статті 9 Закону №1058-IV встановлено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором (ч. 1 ст. 10 Закону №1058-IV).

Закон України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" (за чинності якого позивачу призначено пенсію вперше) регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу.

Також вказаний Закон регулює питання пенсійного забезпечення державних службовців.

Виходячи з аналізу норм Закону №1058-IV, виплата пенсії за віком згідно із Законом України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ "Про державну службу", не входить до правового регулювання цього Закону, а регулюється виключно Законом України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ "Про державну службу", оскільки є спеціальною пенсією для конкретно визначеного кола осіб.

Як встановлено судом, отримуючи до 01.03.2021 пенсію за Законом України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу", позивач не користувалася жодним з видів пенсії, передбачених Законом №1058-IV, тому призначення відповідачем останній пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV у березні 2021 року відбулося вперше.

Тож звертаючись до відповідача із заявою від 18.01.2022 про призначення пенсії відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої зарплати (доходу) в Україні за три останні календарні роки, що передують року звернення позивача із заявою про призначенні пенсії, а саме - за 2018, 2019, 2020 роки, позивач також вперше використала своє право на призначення пенсії згідно з даним законом.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Тобто частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії (відповідно до ст. 9 Закону), призначеної саме за Законом №1058-IV, на інший.

Таким чином показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, а саме - таким, яким він був на час призначення пенсії згідно із Законом №1058-IV.

При цьому суд звертає увагу на те, що позивачу вперше було призначено пенсію відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ "Про державну службу", який передбачає інші підстави та порядок обчислення і призначення пенсії, а призначення пенсії відповідно до Закону №1058-IV у березні 2021 року відбулося вперше.

З огляду на вищезазначене вказані положення частини третьої статті 45 Закону №1058-IV щодо переведення з пенсії призначеної за іншим законом, зокрема за Законом України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ "Про державну службу", на пенсію за Законом №1058-IV, не можуть застосовуватися при призначенні пенсії за віком вперше відповідно до Закону №1058-IV.

У цьому разі при призначенні пенсії вперше за Законом №1058-IV для розрахунку пенсії має враховуватися показник середньої заробітної плати за три останні календарні роки, що передують року призначення пенсії вперше за цим Законом.

Тому в даному випадку відповідач мав призначити позивачу пенсію, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) працівників, зайнятих в галузях економіки України, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019 та 2020 роки, оскільки показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення вперше пенсії за Законом №1058-IV.

Зазначені висновки щодо здійснення призначення пенсії, а не переведення згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №876/5312/17 (провадження №11-731апп18), які в силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Таким чином, відмовляючи у призначенні позивачу пенсії вперше згідно з частиною другою статті 40 Закону №1058-IV з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019 та 2020 роки, відповідач помилково ототожнює поняття "переведення на інший вид пенсії" та "призначення пенсії", внаслідок чого в розрахунку пенсії з 01.03.2021 відповідачем неправомірно враховані показники середньої заробітної плати (доходу) в Україні не за той період, як це має бути для пенсії, яка призначена вперше відповідно до Закону №1058-IV.

Крім того законодавча норма, що визначена частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV, може бути застосована лише за бажанням (згодою) пенсіонера при переведенні його з одного виду пенсії на інший вид в межах правового регулювання одним Законом України.

Як встановлено судом, позивач раніше не зверталася до відповідача із заявою щодо застосування до неї вказаної норми Закону, як і не зверталася щодо переведення на інший вид пенсії.

Позивач звернулася до відповідача за призначенням пенсії за віком вперше, оскільки до 01.03.2021 отримувала пенсію державного службовця відповідно до Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу".

Таким чином, оскільки призначення пенсії відповідно до Закону №1058-IV у березні 2021 року відбулося вперше, то застосування відповідачем у спірних відносинах ч. 3 ст. 45 Закону №1058-IV є безпідставним.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що відповідач мав призначити пенсію позивачу згідно із Законом №1058-IV виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019 та 2020 роки, тобто враховуючи показник середньої заробітної плати, який має враховуватися за три останні календарні роки, що передують року призначення пенсії за Законом №1058-IV.

Крім цього суд вважає за необхідне зазначити, що якщо особі, якій до досягнення загального пенсійного віку була призначена та виплачувалася пенсія на підставі іншого Закону, при зверненні із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону №1058-IV, пенсія повинна обчислюватися на підставі положень статті 40 Закону №1058-IV як вперше призначена (правова позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 03.10.2018 у справі № 428/450/17), а тому посилання ГУПФ в Полтавській області на те, що пенсію було перераховано автоматичним способом і немає підстав для застосування показника середньої заробітної плати (доходу) України за 2018-2020 роки при проведенні перерахунку пенсії, є безпідставними.

Позивач 18.01.2022 звернулася до ГУПФ в Полтавській області із заявою, в якій просила здійснити перерахунок пенсії, обчисливши її із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2018-2020 роки.

Відповідно до частини другої статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Особі, якій до досягнення загального пенсійного віку була призначена та виплачувалася пенсія на підставі іншого Закону, при призначенні пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV, пенсія повинна обчислюватися на підставі положень ст. 40 Закону №1058-IV, як вперше призначена.

Таким чином відповідач протиправно відмовив позивачу у перерахунку пенсії за віком відповідно до частини другої статті 40 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та обчисленні розміру пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три останні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком (2018, 2019, 2020 роки).

Твердження відповідача про те, що ОСОБА_1 звернулася до ГУПФ у Полтавській області із заявою довільної форми, а тому її було правомірно розглянуто в порядку, визначеному Законом України "Про звернення громадян" суд відкидає, як безпідставні, оскільки зміст заяви очевидно дає зрозуміти намір заявниці на перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з певного розрахунку, оскільки призначення вже і так відбулося без волевиявлення ОСОБА_1 з 01.03.2021.

Враховуючи вищевикладене, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у застосуванні при обчисленні пенсії позивача показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2018, 2019 та 2020 роки, зобов`язавши відповідача з 01.03.2021 здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, за 2018, 2019 та 2020 роки.

За викладених обставин позовні вимоги ОСОБА_1 належить задовольнити у повному обсязі.

Згідно з приписами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у застосуванні при обчисленні пенсії за віком ОСОБА_1 показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2018, 2019 та 2020 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) здійснити перерахунок з 01.03.2021 та виплату пенсії за віком, призначеної ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року призначення пенсії, тобто за 2018, 2019 та 2020 роки.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору, у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку впродовж тридцяти днів з моменту його підписання в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Б. Супрун