Справа № 120/2835/22-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

16 травня 2022 р. Справа № 120/2835/22-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Жданкіна Наталія Володимирівна, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Голови кваліфікаційної дисциплінарної комісії адвокатури у Вінницькій області Хоменчук К.Л. про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

10.03.2022 до Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Голови кваліфікаційної дисциплінарної комісії адвокатури у Вінницькій області Хоменчук К.Л. про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою від 11.03.2022 про залишення позовної без руху позивачу встановлено 5-денний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання:

- доказів на підтвердження факту отримання відмови у розгляді скарги позивача, а також доказів надсилання відповідної скарги відповідачу;

- копій належним чином засвідчених документів, на які покликається позивач в позовній заяві обґрунтовуючи свою позицію;

- доказів на підтвердження сплати судового збору у розмірі визначеному п.п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

24.03.2022 на адресу суду, на виконання вимог ухвали від 11.03.2022, від позивача надійшла заява за вх. №18659. У поданій заяви позивач зазначив, що йому не було повідомлено спосіб виконання вимог вищевказаної ухвали, а саме не зазначено банківських реквізитів суду. Крім того, покликаючись на положення ст. 51 Закону України "Про нотаріат", позивач повідомив, що засвідченню підлягають копії документів, що виходять від підприємств, організацій, установ в стосуються особистих прав і законних інтересів громадян. Таким чином, на його думку, він не наділений повноваженнями засвідчувати копії чужих документів, які видаються державними органами та підприємствами.

Ухвалою суду від 31.03.2022 продовжено строк виконання ухвали суду від 11.03.2022 на 7 (сім) днів з дня отримання даної ухвали суду від 31.03.2022, шляхом надання:

- доказів на підтвердження факту отримання відмови у розгляді скарги позивача, а також доказів надсилання відповідної скарги відповідачу;

- копій належним чином засвідчених документів, на які покликається позивач в позовній заяві обґрунтовуючи свою позицію;

- доказів на підтвердження сплати судового збору у розмірі визначеному п.п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

08.04.2022 на адресу суду, на виконання вимог ухвал від 11.03.2022 та від 31.03.2022, від позивача надійшла заява за вх. №21283/22. У поданій заяви позивач, окрім іншого, зазначив, що він намагався через канцелярію кваліфікаційної дисциплінарної комісії адвокатури у Вінницькій області подати скаргу на адвоката Коваль Тетяну Дмитрівну, однак відповідач в усній формі відмовився її приймати. На переконання позивача, такий виклад обставин є доказом у справі, якщо не буде доведено зворотнього. Таким чином, покликаючись на положення абз. 4 ст. 5 Закону України "Про звернення громадян", позивач вважає, що отримав усну відмову у задоволенні своєї скарги, що зумовило його звернення до суду з даним позовом.

Стосовно надання відомостей про свої доходи за четвертий квартал 2021 року, то позивач зазначив про неможливість їх надання через обмежену роботу органів ДФС України в зв`язку з введенням в країні військового стану. Проте, вказав, що такі докази будуть надані суду після скасування воєнного стану.

Також, позивач повторно, покликаючись на приписи ст. 51 Закону України "Про нотаріат", наголосив на тому, що не зобов`язаний завіряти подані до суду копії документів, адже не є державною або громадською. організацією, установою, підприємством.

Ухвалою від 14.04.2022 позовну заяву ОСОБА_1 повторно залишено без руху та запропоновано усунути виявлені недоліки шляхом:

- надання належних і допустимих доказів на підтвердження свого майнового стану та неможливості сплати судового збору за подання позову, або надати докази сплати судового збору в розмірі 992,40 грн. за наступними реквізитами:

одержувач: ГУК у Він.обл./м.Вінниця/22030101,

,

банк: Казначейство України (ЕАП),

рахунок: UA4002856,

призначення платежу: *;101;(код ЄДРПОУ для юридичних осіб, РНОКПП або серія та номер паспорта громадянина України для фізичних осіб); судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Вінницький окружний адміністративний суд;

- письмової заяви про уточнення прохальної частини позовної заяви з метою чіткого формулювання змісту позовних вимог у відповідності із вимогами ст. 5 та п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України.

29.04.2022 позивачем через канцелярію суду надано заяву про виконання вимог ухвали суду 31.03.2022, від 18.03.2022 та від 14.04.2022, в якій вказав на помилковість зазначення в позовній заяві РНОКПП № НОМЕР_1 , в зв`язку з чим подав новий примірник позовної заяви в якому вказав РНОКПП, який є ідентичним тому, що вказаний у Відомостях з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 28.01.2022, а саме: №005563383. Також, в позовній заяві позивач конкретизував, що просить визнати протиправною бездіяльність Голови кваліфікаційної дисциплінарної комісії адвокатури у Вінницькій області К.Л. Хоменчук, яка полягає у відмові розгляду його скарги від 29.12.2021.

Дослідивши матеріали позовної заяви, з урахуванням відомостей повідомлених позивачем на виконання вимог ухвал від 31.03.2022, від 18.03.2022 та від 14.04.2022, суд повертає її позивачу, виходячи із наступного.

Так, на виконання вимог вищезазначених ухвал суду позивачем заявлено клопотання про його звільнення від сплати судового збору, посилаючись на відсутність офіційних доходів за попередній календарний рік та його малозабезпеченість. При цьому позивач зазначає, що не може надати відомості про свої доходи за 2021 рік, оскільки в Україні введено воєнний стан.

Вирішуючи вказане клопотання, суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Водночас визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

В цьому контексті важливо зазначити, що сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що судовий збір має бути розумним, тобто таким, що, з урахуванням фінансового положення заявника, може бути ним сплачений. Оскільки невиправдано великий їх розмір, який не враховує фінансове положення заявників, а розраховується на основі певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, може бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя (див. справу "Георгел і Георгета Стоїческу проти Румунії").

Крім того, у своїй практиці Європейський суд звертав увагу на необхідності дотримання балансу між інтересом держави у стягненні судового збору за розгляд справи з однієї сторони та правом заявника на доступ до правосуддя з іншої. Для того, щоб гарантувати такий справедливий баланс, та, власне, зберегти безперебійне функціонування судової системи, суди мають можливість звільнити від судового збору тих заявників, які можуть довести свою погану фінансову ситуацію.

Таким чином, питання фінансової спроможності заявника сплатити судовий збір є обов`язковим для врахування та повинно вирішуватись судом з огляду на обставини конкретної справи та надані заявником докази.

Позивач просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік, а також на те, що він є членом малозабезпеченої сім`ї (п. 1 ч. 1 ст. 8, пп. "г" п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір").

Разом з тим належних і допустимих доказів на підтвердження вказаних підстав для звільнення від сплати судового збору позивачем не надано.

Так, згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, доданих позивачем до позовної заяви, позивач не мав доходів за період з IV кварталу 2020 року по III квартал 2021 року включно. Отже, зміст цих відомостей є неповними, адже вони не охоплюють IV кварталу 2021 року. Натомість в силу вимог закону при вирішенні судом питання про звільнення позивача від сплати судового збору належить враховувати його річний дохід за попередній календарний рік, тобто за 2021 рік.

Крім того, позивач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували наявності у нього статусу члена малозабезпеченої сім`ї, як однієї із законних підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Отже, клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору не підтверджується документально, а ті докази, які надав позивач, не дають змогу об`єктивно встановити його майновий стан в цілях застосування підстав для звільнення від сплати судового збору, передбачених п. 1 ч. 1, пп. "г" п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на викладене і беручи до уваги те, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, а саме не надав належних доказів, які б свідчили про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, позовну заяву ОСОБА_1 належить повернути позивачеві на підставі вищезазначених положень закону.

При цьому суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, наведені, зокрема, в рішеннях від 28.05.1985 у справі "Ашингдейн проти Сполученого Королівства" та від 13.02.2001 у справі "Кромбах проти Франції", згідно з якими держава може встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду.

У рішеннях від 20.05.2010 в справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 в справі "Наталія Михайленко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, в тому числі щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою.

Виходячи з системного аналізу норм Кодексу адміністративного судочинства України, можна дійти висновку, що державою встановлено доступні, чіткі та передбачувані процесуальні правила (обмеження), при умові дотримання яких особа може реалізувати право на судовий захист. Цих правил під час звернення до суду з цим позовом не дотримано, на що звернуто увагу позивача в ухвалах від 31.03.2022, від 18.03.2022 та від 14.04.2022, з наданням заявнику достатнього строку для усунення виявлених недоліків позовної заяви.

Проте, оскільки зазначені недоліки позивач в повному обсязі не усунув, існують підстави для застосування наслідків, визначених у пункті 1 частини четвертої статті 169 КАС України, а саме повернення позовної заяви позивачеві.

При цьому, слід зазначити, що позивач не позбавлений права на повторне звернення з відповідним позовом до суду після усунення недоліків, наявність та не усунення яких зумовило повернення даного позову.

З урахуванням перебування головуючого судді у відпустці в період з 26.04.2022 по 13.05.2022 включно, відповідне процесуальне питання вирішується у перший робочий день після цих обставин (подій).

Керуючись ст.ст. 169, 248, 256 КАС України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Голови кваліфікаційної дисциплінарної комісії адвокатури у Вінницькій області Хоменчук К.Л. про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 293 КАС України, ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна