Справа № 580/7058/21
Суддя: Сергій ГАРАНЬ
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року справа № 580/7058/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гараня С.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати акт відповідача із розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_1 16 березня 2007 року за формою Н-5* від 16.08.2021 та акт за формою НТ* від 16.08.2021 про нещасний випадок невиробничого характеру;

- зобов`язати відповідача за фактом нещасного випадку, що стався 16 березня 2007 року з рядовим міліції Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_1 , відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що стався в органах і підрозділах системи МВС, затвердженого наказом МВС України № 1346 від 27.12.2002 скласти акти за формою Н-5* та Н-1*, за висновками яких вказати, що нещасний випадок трапився в період проходження служби і пов`язаний із виконанням службових обов`язків та взяти зазначений випадок на облік.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що проходив службу в органах внутрішніх справ України та під час проходження служби отримав травму, однак ліквідаційною комісією УМВС України в Черкаській області проведено розслідування нещасного випадку, що стався 16.03.2007 близько 19 год. 00 хв. з позивачем, за наслідками якого протиправно складено акти форми Н-5* та форми НТ* від 16.08.2021, згідно яких нещасний випадок стався в період проходження служби та не пов`язаний з виконанням службових обов`язків. Позивач стверджує, що нещасний випадок трапився під час проходження служби та пов`язаний з виконанням службових обов`язків, оскільки він трапився під час виконання дій в інтересах підрозділу, на виконання вказівки керівника, з виклику свідків шляхом вручення повісток. Таким чином позивач вважає, що оскаржувані акти форми Н-5* та форми НТ* від 16.08.2021 підлягають до скасування, із зобов`язанням відповідача провести розслідування нещасного випадку, що стався 16.03.2007 близько 19 год. 00 хв. та скласти акти за формами Н-5* та Н-1* за висновками яких вказати, що нещасний випадок трапився в період проходження служби і пов`язаний із виконанням службових обов`язків.

Відповідача позов не визнав, надав до суду письмовий відзив, в якому зазначив, що нещасний випадок, який стався 16.03.2007 близько 19 год. 00 хв. з позивачем вважається таким, що стався з ним у період проходження служби та не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, оскільки комісія з розслідування встановила, що ОСОБА_1 допущено порушення режиму праці та відпочинку, а саме: недотримання вимог наказу УМВС України в Черкаській області від 11.04.2005 №372 «Про затвердження однозмінного режиму роботи», наказу МВС України від 25.12.2003 №1623, а також розпорядження МВС України від 28.03.2005 №223 (виконання ОСОБА_1 робіт в неробочий час в порушення режиму роботи підрозділу). Також зазначено, що покладення обов`язку щодо складення акту розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* та акту про нещасний випадок (у тому числі поранення) за формою Н-1* із зазначенням в них, що нещасний випадок стався в період проходження служби і пов`язаний з виконанням службових обов`язків - є втручанням у дискреційній повноваження відповідача. На підставі наведеного представник відповідача вважає, що акти за формою НТ* та Н-5* не підлягають скасуванню, як наслідок просив суд в задоволені позову відмовити.

У відповіді на відзив позивач не погодився з доводами відповідача, вказавши про їх безпідставність та наполягав на задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Комісія з розслідування нещасного випадку, розглянувши та вивчивши зібрані матеріали, встановила, що наказом Харківського національного університету внутрішніх справ з 01.08.2003 №188 о/с з 03.08.2003 ОСОБА_1 був зарахований курсантом Херсонського юридичного інституту Харківського Національного університету внутрішніх справ на перший курс денної форми навчання.

Наказом УМВС України в Черкаській області від 09.01.2007 №19 «Про організацію та проведення стажування курсантів 4-го курсу Херсонського юридичного інституту Харківського Національного університету внутрішніх справ» рядового міліції ОСОБА_1 курсанта 4-го курсу Херсонського юридичного інституту було направлено для проходження стажування з 09.01.2007 по 30.04.2007 на посаді слідчого СВ Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області.

Пунктом 2 наказу УМВС України в Черкаській області від 09.01.2007 №19 керівником стажування позивача було призначено капітана міліції ОСОБА_2 , начальника підрозділу було зобов`язано створити курсантам умови для виконання програми стажування та вимагати дотримання ними дисципліни і встановленого розпорядку. Використання курсантів для виконання завдань не передбачених програмою стажування заборонялось.

16.03.2007 старшим слідчим СВ Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області капітаном міліції Фоміним В.О., відповідно до наданого ним пояснення, курсанту-стажисту ОСОБА_1 з урахуванням інтересів слідчого підрозділу та виконання плану стажування було доручено забезпечення явки учасників процесу, для проведення слідчих дій, шляхом вручення повісток особисто під розпис.

На запит комісії з розслідування нещасного випадку від 27.10.2020 № 1/5-2544 щодо відряджень курсантів, плану, звіту про навчальне стажування, журналів реєстрації інструктажів з охорони праці в архіві документування службової діяльності Харківського національного університету внутрішніх справ першим проректором Харківського національного університету внутрішніх справ МВС України повідомлено, що Херсонський юридичний інститут Харківського національного університету внутрішніх справ ліквідовано, запитувана інформація відсутня.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_3 16.03.2007 близько 19 години вони зустрілись з іншими товаришами та домовились про відпочинок. ОСОБА_1 повідомив іншим, що йому необхідно рознести повістки та, згідно з поясненнями ОСОБА_3 , запропонував це зробити всім разом. Під час слідування по алеї бульвару Шевченка, на перехресті з вулицею Б.Вишневецького, ОСОБА_1 , спускаючись з бордюру, спіткнувся та отримав травму ноги. Вказана подія підтверджується поясненням самого потерпілого та ОСОБА_3

ОСОБА_1 доправили додому за адресою АДРЕСА_1 . Вдома потерпілий ОСОБА_1 повідомив своїм батькам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що під час руху оступився з бордюру. Про скоєне телефоном він повідомив керівнику свого стажування капітану міліції ОСОБА_2 .

20.03.2007 ОСОБА_1 звернувся за медичною допомогою до лікаря-хірурга ДУ «ТМО МВС України по Черкаській області» та перебував на амбулаторному лікуванні до 03.04.2007, діагноз: «Пошкодження зв`язок лівого колінного суглобу». В період з 04.04.2007 по 17.04.2007 позивач проходив стаціонарне лікування в Золотоніський ЦРЛ, діагноз: «Розрив передньої хрестоподібної зв`язки лівого колінного суглобу».

В період з 18.04.2007 по 26.05.2007 ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні у лікаря-хірурга ДУ «ТМО МВС України по Черкаській області», діагноз: «Розрив ПХЗ лівого колінного суглобу».

Під час розслідування нещасного випадку ліквідаційною комісією УМВС України в Черкаській області було надано копію висновку службової перевірки за фактом отримання травми курсантом ХНУВС рядовим міліції ОСОБА_1 під час проходження навчальної практики на базі Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області (далі - Висновок).

Висновком перевірки було встановлено, що 16.03.2007 близько 20 год., повертаючись до місця свого проживання разом зі своїми знайомими ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , сходячи з бордюру на перехресті бульв. Шевченка та АДРЕСА_2 , спіткнувся та отримав травму ноги, після чого своїми знайомими був доставлений додому. Пуктом 3 Висновку зазначено, що травма визнана такою, що отримана під час проходження служби.

Крім того, ліквідаційною комісією УМВС України в Черкаській області було надано копію наказу УМВС України в Черкаській області від 11.04.2005 № 372 «Про запровадження однозмінного режиму роботи», яким на виконання вимог наказу МВС України від 25.12.2003 № 1623, а також розпорядження МВС України від 28.03.2005 року № 223, з 10.04.2005 особовий склад апарату УМВС та підпорядкованих органів та підрозділів внутрішніх справ області переведено на однозмінний режим роботи, а саме: початок робочого дня о 09.00; обідня перерва - 45 хвилин з 13.00 до 13.45; кінець робочого дня - у понеділок, вівторок, середу, четвер - о 18.00; у п`ятницю - о 17.45; напередодні святкових днів: у понеділок, вівторок, середу, четвер - о 17.00; у п`ятницю - о 16.45; вихідні дні субота і неділя.

Зважаючи на викладене, комісія з розслідування встановила, що ОСОБА_1 допущено порушення режиму праці та відпочинку, а саме: недотримання вимог наказу УМВС України в Черкаській області від 11.04.2005 № 372 «Про запровадження однозмінного режиму роботи» та виконання вимог наказу МВС України від 25.12.2003 № 1623, а також розпорядження МВС України від 28.03.2005 № 223 (виконання потерпілим ОСОБА_1 робіт в неробочий час в порушення режиму роботи підрозділу).

Комісія з розслідування нещасного випадку прийшла до висновку, що 16.03.2007 ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 повертався до місця свого проживання.

Нещасний випадок, який стався 16.03.2007 близько 19 години на перехресті бульв. Шевченка та вул. Б. Вишневецького в м. Черкаси з курсантом 4-го курсу Херсонського юридичного інституту ХНУВС рядовим міліції ОСОБА_1 , є наслідком порушення потерпілим режиму роботи установи, а саме вимог наказу УМВС України в Черкаській області від 11.04.2005 № 372 «Про запровадження однозмінного режиму роботи» та вимог наказу МВС України від 25.12.2003 № 1623, а також розпорядження МВС України від 28.03.2005 № 223.

За наслідками проведеного службового розслідування ліквідаційною комісією УМВС України в Черкаській області складено акти форми Н-5* та форми НТ* від 16.08.2021 про те, нещасний випадок стався в період проходження служби та не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, оскільки позивачем було порушено режим роботи установи.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує, що основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні врегульовані Законом України Про охорону праці від 14.10.1992 № 2694-ХІІ (далі Закон №2694).

Статтею 1 Закону №2694 визначено поняття охорони праці як система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

За приписами ст. 22 Закону №2694 встановлено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.

Підзаконним нормативно-правовим актом, що регулює порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України є Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 №1346, який розроблено з метою врегулювання питань, пов`язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України.

У відповідності до п. 2.1 Порядку №1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі.

Пунктом 2.2 зазначеного Порядку №1346 визначено, що за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Відповідно до п. 3.8 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС від 27.12.2002 № 1346 (далі по тексту Порядок №1346) комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії: обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків); скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

За змістом п. 3.9 Порядку №1346 комісія з розслідування визнає, що нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків, якщо він трапився в період проходження служби під час: припинення або запобігання злочинам або правопорушенням; вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод; охорони і забезпечення громадського порядку; несення постової чи патрульної служби; виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили.

Пунктом 3.10 Порядку №1346 визначено, що комісія з розслідування також визнає, що нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків, якщо він стався в період проходження служби внаслідок безпосереднього впливу правопорушника (злочинця) на працівника (учинення опору, захват заручником, напад на працівника, який перебуває не при виконанні службових обов`язків, з метою помсти за законні дії з припинення правопорушення, затримання або викриття правопорушника в період служби тощо).

Судом встановлено, що відповідачем проведено розслідування нещасного випадку, що стався 16.03.2007 близько 19 години на перехресті бульв. Шевченка та вул. Б.Вишневецького в м. Черкаси з курсантом 4-го курсу Херсонського юридичного інституту ХНУВС рядовим міліції ОСОБА_1 , за наслідками якого складено акти форми Н-5* та форми НТ* від 16.08.2021 про те, нещасний випадок стався в період проходження служби та не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, оскільки позивачем було порушено режиму роботи установи, а саме вимог наказу УМВС України в Черкаській області від 11.04.2005 № 372 «Про запровадження однозмінного режиму роботи» та вимог наказу МВС України від 25.12.2003 № 1623, а також розпорядження МВС України від 28.03.2005 № 223 (виконання ОСОБА_1 робіт в неробочий час в порушення режиму роботи підрозділу).

Разом з цим, суд звертає увагу, що 16.03.2007 старшим слідчим СВ Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області капітаном міліції Фоміним В.О., відповідно до наданого ним пояснення, курсанту-стажисту ОСОБА_1 з урахуванням інтересів слідчого підрозділу та виконання плану стажування було доручено забезпечення явки учасників процесу, для проведення слідчих дій, шляхом вручення повісток особисто під розпис.

Таким чином, ОСОБА_1 під час проходження служби в міліції та виконуючи вищезазначене доручення старшого слідчого СВ Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області капітана міліції Фоміна В.О. здійснював 16.03.2007 дії по виконанню означеного завдання, однак сходячи з бордюру на перехресті бульв. Шевченка та вул. Б.Вишневецького, спіткнувся та отримав травму ноги.

На підставі вищевказаних обставин суд дійшов висновку, що нещасний випадок стався 16.03.2007 близько 19 год. 00 хв. з курсантом 4-го курсу Херсонського юридичного інституту ХНУВС рядовим міліції ОСОБА_1 - у період проходження служби і пов`язаний із виконанням службових обов`язків.

Посилання відповідача на те, що подія з травмування позивача сталася поза службою в неробочий час при слідуванні позивачем на відпочинок в неробочий час, і нещасний випадок є таким, що трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, не приймається судом до уваги, з огляду на наступне.

Відповідно до приписів ст. 22 Закону України «Про міліцію», чинного на час проходження служби позивачем, для працівників міліції встановлюється 41-годинний робочий тиждень. У необхідних випадках особи рядового і начальницького складу несуть службу понад встановлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні.

Окремо суд зазначає, що закінчення робочого часу кореспондується з його початком є взаємопов`язаним та не може розглядатись як окремий початок перебігу часу для працівника міліції для виконання покладених на нього службових обов`язків.

Згідно із частинами першою та другою статті 6 КАС суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ, Суд).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-VI «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику ЄСПЛ як джерело права.

Разом з цим суд зазначає, що факт закріплення позивача за певним підрозділом міліції не може вважатись «фіксованим офісом», зважаючи на умови несення позивачем служби.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі Federacion de Servicios Privados del sindicato Comisiones Obreras (CC.OO.) v Tyco Integrated Security, S.L. and Tyco Integrated Fire & Security Corporation Servicios, S.A. (Case C-266/14), час, який працівники без фіксованого офісу витрачають, щоб дістатися першого і останнього місця призначення, необхідно розглядати як робочий час.

Відповідно до п. 3.11 Порядку №1346 комісія з розслідування визнає, що нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався:

- за обставин, які не підпадають під дію пунктів 3.9, 3.10 цього розділу і не пов`язані з виконанням службових обов`язків;

- унаслідок дій, учинених у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, а також унаслідок дії алкоголю, наркотичних або інших отруйних речовин (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком;

- під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду;

- у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього розділу, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів досудового розслідування;

- унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.

Таким чином, суд звертає увагу, що нещасний випадок вважається таким, що стався з вини працівника міліції, якщо останній міг та зобов`язаний був передбачити можливість настання нещасного випадку і при цьому не вжив необхідних заходів для його уникнення.

Однак, ліквідаційною комісією управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області складаючи акт Форми Н-5* від 16.08.2021 розслідування нещасного випадку та акт від 16.08.2021 №11 Форми НТ* про нещасний випадок невиробничого характеру - не було надано оцінки всім обставинам за яких стався нещасний випадок із позивачем, не було доведено, що нещасний випадок стався з умислу або власної необережності позивача, а також відповідачем не доведено наявними в матеріалах справи доказами можливості позивачем передбачити настання цього нещасного випадку та вжиття заходів для його уникнення.

Таким чином, суд дійшов висновку визнати протиправними та скасувати акти ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області Форми Н-5* від 16.08.2021 розслідування нещасного випадку та від 16.08.2021 №11 Форми НТ* про нещасний випадок невиробничого характеру.

Позовна вимога про зобов`язання відповідача за фактом нещасного випадку, що стався 16 березня 2007 року з рядовим міліції Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_1 , відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що стався в органах і підрозділах системи МВС, затвердженого наказом МВС України № 1346 від 27.12.2002 скласти акти за формою Н-5* та Н-1*, за висновками яких вказати, що нещасний випадок трапився в період проходження служби і пов`язаний із виконанням службових обов`язків та взяти зазначений випадок на облік є похідною позовною вимогою, яка також підлягає до задоволення.

Щодо посилання відповідача на те, що покладення обов`язку щодо складення акту розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* та акту про нещасний випадок (у тому числі поранення) за формою Н-1* із зазначенням в них про те, що нещасний випадок стався з позивачем у період проходження служби і пов`язаний з виконанням службових обов`язків - є втручанням у дискреційній повноваження відповідача, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідач складаючи акти Форми Н-5* від 16.08.2021 розслідування нещасного випадку та від 16.08.2021 №11 Форми НТ* про нещасний випадок невиробничого характеру не надав оцінки обставинам, за якої стався нещасний випадок із позивачем, однак суд під час розгляду справи дійшов висновку, що вказані акти є протиправними та підлягають до скасування.

У контексті наведеного суд враховує, що відповідно до п. п. 2, 4, 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За правилами ч. ч. 3-4 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Зі змісту наведених норм випливає, що втручанням у дискреційні повноваження суб`єкту владних повноважень може бути прийняття судом рішень не про зобов`язання вчинити дії, а саме прийняття ним рішень за заявами заявників замість суб`єкта владних повноважень.

Тобто законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Згідно позиції Верховного Суду, яка сформована у постановах від 13.02.2018 у справі №361/7567/15-а, від 07.03.2018 у справі №569/15527/16-а, від 20.03.2018 у справі №461/2579/17, від 20.03.2018 у справі №820/4554/17, від 12.04.2018 у справі №826/8803/15, від 03.04.2018 у справі №569/16681/16-а, дискреційні повноваження це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію з цього питання, згідно якої національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (пункт 157 рішення у справі Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункт 44 рішення у справі Брайєн проти Об`єднаного Королівства (Bryan v. the United Kingdom); пункти 156-157, 159 рішення у справі Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункти 47-56 рішення у справі Путтер проти Болгарії (Putter v. Bulgaria № 38780/02).

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова може.

Натомість, у даній справі, відповідач помилково вважає свої повноваження дискреційними, оскільки він не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

Аналогічна позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23.01.2018 у справі №208/8402/14-а та від 29.03.2018 у справі №816/303/16.

Згідно судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі Олссон проти Швеції від 24.03.1988 року) запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

При цьому судом враховано, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

На підставі вищевикладених обставин суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України Про судовий збір та не надав доказів понесення інших судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати акт ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_1 16 березня 2007 року за формою Н-5* від 16.08.2021 та акт за формою НТ* № 11 від 16.08.2021 про нещасний випадок невиробничого характеру.

Зобов`язати ліквідаційну комісію управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області () за фактом нещасного випадку, що стався 16 березня 2007 року з рядовим міліції Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_1 , відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що стався в органах і підрозділах системи МВС, затвердженого наказом МВС України № 1346 від 27.12.2002 скласти акти за формою Н-5* та Н-1*, за висновками яких вказати, що нещасний випадок трапився в період проходження служби і пов`язаний із виконанням службових обов`язків та взяти зазначений випадок на облік.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Сергій ГАРАНЬ