Справа № 160/2559/21
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 квітня 2022 року м. Дніпросправа № 160/2559/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 року (головуючий суддя Кальник В.В.)

в адміністративній справі №160/2559/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Дніпроагро" до відповідачів: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (відповідач-1), Державної податкової служби України (відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Дніпроагро", звернувся 19.02.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідачів: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (відповідач-1), Державної податкової служби України (відповідач-2), в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного Управління ДПС в Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2266707/36161054 від 28.12.2020 про відмову у реєстрації розрахунку корегування кількісних і вартісних показників №12 від 27.07.2020 до податкової накладної №1 від 05.06.2020 на загальну суму 6 754 970,38 грн., з яких 1 125 828,40 грн. ПДВ;

- зобов`язати Державну податкову службу України розрахунок корегування кількісних і вартісних показників № 12 від 27.07.2020 до податкової накладної №1 від 05.06.2020 на загальну суму 6 754 970,38 грн., з яких 1 125 828,40 грн. ПДВ зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних датою його фактичного подання - 27.07.2020.

Позов обґрунтований тим, що Товатиством "Агропромислова компанія "Дніпроагро" було надано усі передбачені п. 5 Порядку за № 520 документи та пояснення по господарським операціям, які були необхідні для прийняття рішення про реєстрацію розрахунків коригування №12 в Реєстрі (ЄРПН). Проте документи контролюючим органом необґрунтовано не враховані з прийняттям безпідставного рішення про відмову в реєстрації розрахунку коригування в ЄРПН, з посиланням на неповне надання копій документів.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 року позов задоволено:

- визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного Управління ДПС в Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2266707/36161054 від 28.12.2020 про відмову у реєстрації розрахунку корегування кількісних і вартісних показників № 12 від 27.07.2020 до податкової накладної № 1 від 05.06.2020 на загальну суму 6 754 970,38 грн., з яких 1 125 828,40 грн. ПДВ.

- зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати розрахунок корегування кількісних і вартісних показників № 12 від 27.07.2020 до податкової накладної № 1 від 05.06.2020 на загальну суму 6 754 970,38 грн., з яких 1 125 828,40 грн. ПДВ - в Єдиному реєстрі податкових накладних датою його фактичного подання - 27.07.2020.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які, на думку суду, свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентом та наявності дати виникнення події -повернення контрагентом продукції позивачу та повернення позивачем оплати за таку продукцію, відповідач не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації розрахунків коригування до податкової накладної у ЄРПН. При цьому, суд звернув увагу на те, що відповідачем 1 не було визначено вичерпного переліку документів, надання якого дало б позивачеві можливість реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН.

Окрім цього, контролюючий орган, після отримання від позивача письмових пояснень з доданими документами, на адресу позивача жодних запитів щодо недостатності документів для прийняття рішень в рамках розглядуваних пояснень не надавав, відтак дійшов висновку, що оскаржуване позивачем рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (відповідач-1) подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги серед іншого вказує, що обов`язок довести реальність господарської операції та підтвердити її належними документами покладається виключно на позивача. Вказані первинні документи мають відповідати стандартам бухгалтерського обліку та вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Зауважує, що суд першої інстанції не правильно встановив обставини у справі, оскільки Комісією відмовлено у реєстрації ПН/РК з огляду на те, що відсутні первинні документи щодо придбання, реалізації та повернення ТМЦ (Насіння соняшника урожаю 2019 року) та відсутні акт звірки взаємовідносин з ТОВ «Агрофірма «Світ Агро», регістри бухгалтерського обліку по рахунку 361 по покупцю ТОВ «Агрофірма «Світ Агро», а позивач дані обставини жодним чином не спростував. Також зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що обов`язок підтвердити реальність операції за якими було складено податкові накладні виникає у платника податку з моменту зупинення такої податкової накладної, а для отримання відповідної податкової вигоди такий платник податків зобов`язаний надати первинні документи до Комісії регіонального рівня, що ним були складені відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Вказує, що суд першої інстанції фактично взяв на себе повноваження суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі), до компетенції якого, у даному випадку, віднесено розгляд пояснень та документів, здійснення фактичної перевірки податкових накладних та/або розрахунку коригування в ЄРПН.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті спору.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем-1 прийнято рішення №2266707/36161054 від 28.12.2020 про відмову у реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 12 від 27.07.2020 до податкової накладної №1 від 05.06.2020 на загальну суму 6 754 970,38 грн., в т.ч. ПДВ 1 125 828.40 грн.

Вказане рішення відповідача-1 обґрунтоване ненаданням позивачем всіх документів, які перелічені у бланку форми Рішення (договорів, довіреностей, актів керівного органу, первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки), накладних, розрахункових документів та/або банківських виписок, документів, що підтверджують відповідність продукції), а також документів придбання, реалізації, повернення ТМЦ, регістрів бухгалтерського обліку (акти звірок).

Позивач вважає рішення №2266707/36161054 від 28.12.2020 протиправним, оскільки позивачем надавалися копії документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 12 від 27.07.2020 до податкової накладної №1 від 05.06.2020.

Судом першої інстанції позовні вимоги задоволені.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Податкового кодексу України, №2755-VI від 02.12.2010, Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 року, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1165, Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Предметом спору є правомірність/протиправність рішення відповідача-1 №2266707/36161054 від 28.12.2020 про відмову в реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №12 від 27.07.2020 до податкової накладної №1 від 05.06.2020.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України.

Відповідно до п.201.1. ст.201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 192.1. ст.192 Податкового кодексу України визначено, що якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначено Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 (Порядок №1246),

Згідно з п. 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

- відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);

- чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;

- наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;

- наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200.1.3 і 200.1.9 статті 200.1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

- наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

- факту реєстрації/зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

- наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;

- дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку № 1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до п. 201.16 статі 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Матеріалами справи підтверджується, що між позивачем та ТОВ «АГРОФІРМА «СХІД АГРО» (код 30506220) було укладено Договір поставки №С-2905 від 29.05.2020 (а.с. 53-55).

За вказаним договором поставки позивач на користь ТОВ «АГРОФІРМА «СХІД АГРО» здійснив поставку товару (насіння соняшнику) в кількості 594 т на загальну суму 6 754 970,38 грн. за накладною № 850 від 05.06.2020 шляхом оформлення складської квитанції.

05.06.2020 позивач в Єдиному реєстрі податкових накладних зареєстрував податкову накладну № 1 від 05.06.2020 на загальну суму 6 754 970,38 грн., з яких 1 125 828,40 грн. ПДВ (а.с. 62).

В подальшому, в зв`язку з неоплатою товару Товариством «АГРО ФІРМА «СХІД АГРО» повернуло позивачеві ту ж кількість товару (насіння соняшнику) за накладною №12 від 27.07.2020 зі складенням та відображенням у обліку складської квитанції на повернення № 176 від 27.07.2020 (а.с. 69).

В зв`язку з цим позивач 27.07.2020 подав на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №12 від 27.07.2020 до податкової накладної № 1 від 05.06.2020 (а.с. 9).

Згідно з квитанцією від 27.07.2020 розрахунок коригування № 12 від 27.07.2020 було отримано контролюючим органом, проте його реєстрацію було зупинено з посиланням на положення п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України та запропоновано позивачу надати «пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову і реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.» (а.с. 11-12).

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що вказана квитанція не місить чіткого зазначення, які саме копії документів слід надати для прийняття рішення про реєстрацію вказаного розрахунку коригування.

При цьому, 21.12.2020 року позивачем було направлено відповідачу-1 повідомлення №1 про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, про що свідчить квитанція № 2 від 21.12.2020, до якого було долучено пояснення позивача щодо блокування розрахунку коригування №12 з додатками у кількості 18 одиниць (а.с. 13-18).

Також, в доповнення до повідомлення № 1, позивачем 22.12.2020 було сформовано і відправлено відповідачу-1 повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено № 2 та № 3 з додатками (яких не вистачало у повідомленні № 1), які були доставлені відповідачу-1.

Згідно з квитанціями № 2 повідомлення № 2 та № 3 від 22.12.2020 відповідачем-1 не були прийняті до розгляду з поясненням: «розрахунок коригування №12 від 27.07.2020 що знаходиться на розгляді або по якій прийнято рішення».

Матеріалами справи підтверджується, що Головою комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з посиланням на ненадання позивачем всіх документів, які перелічені у бланку форми Рішення (договорів, довіреностей, актів керівного органу, первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки), накладних, розрахункових документів та/або банківських виписок, документів, що підтверджують відповідність продукції), а також документів придбання, реалізації, повернення ТМЦ, регістрів бухгалтерського обліку (акти звірок), прийнято рішення №2266707/36161054 від 28.12.2020 про відмову у реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 12 від 27.07.2020 на загальну суму 6 754 970,38 грн., в т.ч. ПДВ - 1 125 828.40 грн (а.с. 19).

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач до комісії центрального рівня подав скаргу (реєстраційний номер ) (з додаванням повного пакету копій документів у кількості 60 одиниць), що підтверджується квитанцією № 2 від 12.01.2021 (а.с. 22).

За наслідками розгляду скарг комісією центрального рівня, з підстав «ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності типових форм та галузевої специфіки, накладних» прийнято рішення № 2635/36161054/2 від 20.01.2021 про відмову в задоволенні скарги позивача та залишення без змін рішення № 2266707/36161054 від 28.12.2020 про відмову у реєстрації розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №12 від 27.07.2020 на загальну суму 6 754 970,38 грн., в т.ч. ПДВ 1 125 828,40 грн (а.с. 23).

Згідно з 10 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 (Порядок №1165), у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Відповідно до п.11 Порядку №1165, у квитанції про зупинення реєстрації податкової

накладної/розрахунку коригування зазначаються:

- номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

- критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

- пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

У Додатку 3 до Порядку №1165 встановлено Критерії ризиковості здійснення операцій.

Пунктом 5 зазначених Критеріїв визначено такі критерії ризиковості здійснення операцій - перевищення суми компенсації вартості товару/послуги, зазначеного/зазначеної в розрахунку коригування на зменшення суми податкових зобов`язань, поданому отримувачем такого товару/послуги для реєстрації в Реєстрі, величини залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України з 1 січня 2017 р., зазначеного постачальником у зареєстрованих у Реєстрі податкових накладних/розрахунках коригування, складених на отримувача такого/такої товару/послуги, та обсягу постачання з 1 січня 2017 р., зазначеного отримувачем у зареєстрованих у Реєстрі податкових накладних/розрахунках коригування на постачання такого/такої товару/послуги.

Згідно з п.5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року № 520, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 13 грудня 2019 року за № 1245/34216 (надалі - Порядок №520), перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Відповідно до п.6 Порядку №520, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування; платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП).

Згідно з п.11 Порядку №520, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Так, рішеннями податкового органу про реєстрацію або відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, відповідно до яких у реєстрації податкових накладних відмовлено через надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем було направлено податковому органу пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що відповідно до норм Податкового кодексу України та Порядку №117, реєстрація податкових накладних/розрахунків коригування передбачає перевірку виключно електронної форми документа на дотримання формальних ознак, і не передбачає дії відповідача по перевірці змісту і правомірності господарських операцій за участю платника податку.

Відповідно, податкові органи під час прийняття рішення щодо реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, в обхід процедури проведення належних перевірок з наданням платнику податку права подати пояснення щодо змісту господарських операцій, та в обхід складання відповідних актів щодо фіктивності (безтоварності) господарських операцій, - не мають права відмовляти у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування на підставі власних висновків про фіктивність (безтоварність) господарських операцій.

Слід зазначити, що відповідач не може підміняти формальні вимоги щодо реквізитів податкових накладних/розрахунків коригування, своїми контролюючими дискреційними повноваженнями при здійсненні перевірки правомірності адміністрування оподаткування ПДВ платником податку, які можуть бути реалізовані виключно у спосіб, визначений Податковим кодексом України - через проведення податкових перевірок.

Таким чином, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які, на думку суду, свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентом та наявності дати виникнення події - повернення контрагентом продукції позивачу та повернення позивачем оплати за таку продукцію, відповідач не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації розрахунків коригування до податкової накладної у ЄРПН.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідачем-1 не було визначено вичерпного переліку документів, надання якого дало б позивачеві можливість реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН.

Окрім цього, контролюючий орган, після отримання від позивача письмових пояснень з доданими документами, на адресу позивача жодних запитів щодо недостатності документів для прийняття рішень в рамках розглядуваних пояснень не надавав.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення № 2266707/36161054 від 28.12.2020 про відмову у реєстрації розрахунку корегування кількісних і вартісних показників №12 від 27.07.2020 до податкової накладної №1 від 05.06.2020 - є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення).

- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що дата виписування податкової накладної співпадає з датою подання вказаної накладної для реєстрації до органів ДПС.

Таким чином, для відновлення порушених прав позивача, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зобов`язання Державної податкову службу України зареєструвати розрахунок корегування № 12 від 27.07.2020 року до податкової накладної №1 від 05.06.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання 27.07.2020.

Частинами 1 та 2 статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" (case of Chuykina v. Ukraine) (Заява № 28924/04) зазначив, що суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункті 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 ст. 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10.07.2003, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

В даному випадку, зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначений розрахунок коригування до податкової накладної є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та є належним способом захисту порушеного права.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, позивач надав належні та допустимі докази в обґрунтування заявлених ним позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення відповідача-1 та зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції матеріали справи дають підстави для висновку, шо позивачем доведені обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

При цьому, відповідачами не доведено обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позовних вимог, не доведено правомірність дій/рішень відповідача як суб`єкта владних повноважень.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача та нормами законодавства України, що регулюють дані правовідносини спростовують доводи відповідача-1.

Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

З врахуванням того, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржувалося, то в цій частині апеляційний перегляд не здійснювався.

Судові витрати не підлягають розподілу.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 26.04.2022 та може бути оскаржена до Верховного Суду згідно статті 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 29.04.2022.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова