Справа № 260/7280/21
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2022-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 травня 2022 року м. Ужгород№ 260/7280/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Іванчулинця Д.В.,

при секретарі судового засідання Костелей І.Ф.,

за участі сторін, та осіб, які беруть участь у розгляді справи:

представника позивача Бобаля І.І.,

представник відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Фруіт» (вул. Робітнича, 2/2, м. Свалява, Закарпатська область, 89300, код ЄДРПОУ - 39655147) до Львівської митниці Державної митної служби України (вул. Т.Костюшка, буд. 1, м. Львів, 79000, код ЄДРПОУ ВП - 43971343) про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 02 травня 2022 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. У зв`язку з перебуванням головуючого судді Іванчулинця Д.В. у відпустці в період з 10 травня 2022 року по 13 травня 2022 року (включно) Рішення в повному обсязі складено та підписано 16 травня 2022 року.

30 листопада 2021 року, Товариство з обмеженою відповідальністю ГОЛДЕН ФРУІТ (далі позивач) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Галицької митниці Держмитслужби (далі відповідач), в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA209000/2021/210033/1 від 30.10.2021 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобі комерційного призначення №UA209140/2021/01701 (а.с.1-16).

Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30 жовтня 2020 року з метою митного оформлення товару до Львівської митниці Держмитслужби було подано митну декларацію №UA209140/2021/112656, в якій митна вартість товару зазначена за ціною контракту у розмірі 12618,20 дол. США з розрахунку 0,53 дол. США за 1 кг.- лимона, з розрахунку 0,85 дол. США за 1 кг. граната, з розрахунку 0,43 дол. США за 1 кг. мандарина та з розрахунку 0,57 дол. США за 1 кг. грейпфрута. Для підтвердження заявленої митної вартості були подані всі передбачені ст. 53 Митного кодексу України документи. Вказані документи не містять розбіжностей, однак всупереч діючим нормам митного законодавства відповідач відмовив у оформленні товару та прийняв рішення про коригування митної вартості такого. З метою недопущення псування товару позивачем було подано для митного оформлення митну декларацію №UA209000/2021/210033/1 вимушено задекларувавши митну вартість за визначеною митницею шостим (резервним) методом та ціною. Вважає, що таке рішення суб`єкта владних повноважень є протиправним, оскільки воно не містить відомостей щодо інформації та джерел, що були використанні при його прийнятті. Окрім того, підставою для не застосування першого методу визначення митної вартості товару були обставини, що жодним чином не впливають на числові показники митної вартості, не можуть бути предметом митного контролю, а отже підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості. Вважає, що поданими до митного оформлення товару документами повністю підтверджено відомості про учасників товарної операції, місця їх вчинення, відомості про товар та його ціни, а тому відповідач не мав підстав для незастосування першого методу визначення митної вартості за ціною контракту.

06 грудня 2021 року ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження.

28 грудня 2021 року представник відповідача надіслав на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду відзив на позову заяву №7.4-10/13/15677 від 22.12.2021, відповідно до якого проти заявлених позовних вимог заперечив та просив суд у задоволенні позову відмовити. Зазначив, що під час розгляду документів, поданих до митного оформлення товарів були виявлені наступні розбіжності. За результатами опрацювання поданих декларантом до митного оформлення документів відповідачем встановлено, що подана до митного оформлення копія митної декларації країни відправлення №21330100ЕХ213951 від 22.10.2021 містить посилання на 2 фактури. У декларації зазначено фактуру №162/1 від 19.10.2021 та фактуру №АКА557 від 19.10.2021 (фактура з митного оформлення). Таким чином, відповідач зазначив, що існували підстави вважати, що купівля-продаж товару супроводжувалася не лише фактурою №АКА557 від 19.10.2021, однак фактура №162/1, яка є складовою ціни товару, подання якої обов`язкове відповідно до п.3 ч.2 ст. 53 Митного кодексу України - до митного оформлення не подавалася, що підтверджується її відсутністю в графі 30.10.2021 №UA209140/2021/112656. Представник відповідача у відзиві також зазначив, що контракт є тим документом, що підтверджує митну вартість товарів, подання якого є передбачене п.2 ч.2 ст. 53 Митного кодексу України, умови якого засвідчують ціну товару, умови доставки, оплати тощо, що і входить до складових митної вартості. Однак, відповідно до п. 6.1 Контракту Умови оплати повинні бути передбачені у інвойсі, проте така інформація відсутня, а також пункт 3.1 Контракту від 06.10.2020 №69 (далі - Контракт) вказує наступне: "Ціна товару вказується в додатках до контракту, які є його невід`ємною частиною". Однак, такий додаток до митного оформлення не подавався.

У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, які виходять до переліку наведеного в ч.2 ст.53 Митного кодексу України та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару. Витребування додаткових документів у позивача було обумовлене необхідністю оцінки наявних ризиків щодо можливого заниження митої вартості, необхідністю у зв`язку з цим перевірки даних щодо правильності формування ціни на задекларований товар, а також підтвердження того наскільки обґрунтованим є декларування митної вартості товару за ціною, нижчою аніж та що вже наявна в митного органу щодо ідентичного товару, а також законодавчо закріплене право митного органу упевнитись в достовірності або точності будь-якої упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку поданих для цілей визначення митної вартості, яке кореспондується з обов`язком декларанта надавати відомості для підтвердження митної вартості, які повинні базуватися на підтверджених документально об`єктивних даних, та піддаватися обчисленню. Однак, позивач не надав повний перелік витребуваних документів, не спростував сумнівів митниці щодо заявленої митної вартості та не довів, що ним правильно здійснено розрахунки митної вартості, в т.ч. обрано метод визначення митної вартості товарів, що не дало можливості митниці перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі та стало підставою для визначення митної вартості не за першим методом, а інакше таку вартість визначити не було можливості.

Слід зазначити, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. З цією метою вони мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України. Митниця може вимагати, а декларант має надати лише належні документи для перевірки та підтвердження правильності визначення митної вартості товару. Надання неналежних документів не може вважатися виконанням вимог митного органу щодо підтвердження митної вартості товарів. Рішення про коригування митної вартості відповідач вважає законним та таким, що прийнято в межах та спосіб встановленим чинним законодавством України.

04 січня 2022 року представник позивача надіслав до суду відповідь на відзив, згідно з якою доводи відповідача вважає безпідставними. Зазначає, що у поданому до суду відзиві відповідач посилається на обставини, що не були підставою прийняття оскарженого рішення, а тому такі не можуть враховуватися судом. Вважає, що поданими на запит митного органу документами повністю підтверджено відомості про заявлену митну вартість товару та числові складові митної декларації. У таких документах митним органом не було виявлено розбіжностей, як і не було зазначено про неможливість ідентифікувати товар чи числові показники на підставі таких. Вважає, що сумніви митного органу є обґрунтованими, тільки якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або такі не містять всіх відомостей на підтвердження числових значень складових митної вартості товару. При цьому митний орган зобов`язаний вказати всі сумніви та причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів. Разом з тим, в даному випадку відповідачем такий обов`язок виконаний не був. На думку позивача, вказані обставини свідчать про протиправність оскарженого рішення.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі з мотивів наведених у позовній заяві та відповіді на відзив, просив суд задовольнити позов повністю.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Заслухавши пояснення представника позивача по справі, розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 06 жовтня 2020 року між AKAN NARENCIYE YAS SEBZE VE MEYVE NAKLIYAT SOGUK HAVA DEPOSU TICARET SAN LTD STI (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю ГОЛДЕН ФРУІТ (далі ТОВ ГОЛДЕН ФРУІТ) (Покупець) укладено Контракт №69 (а.с.29-36).

Відповідно до пп.2.1 вказаного контракту, постачальник зобов`язується поставити і передати товар свіжі фрукти, що виробляються виробником покупцю, а покупець зобов`язується прийняти такий товар на умовах та положеннях контракту.

Поставка товару здійснюється партіями, які формуються за замовленням покупця і вказуються в інвойсах, що виставляються на кожну партію товару, в яких вказані опис товару, його асортимент, вимоги до якості, кількості, одиниці виміру, ціна за одиницю виміру товару, умови поставки і оплати товару, строки поставки, загальна вартість партії товару (п. 2.2 контракту).

П. 3.1 контракту передбачено, що ціна товару вказану в інвойсах, які виставляються на кожну партію товару. Ціна товару може змінюватися протягом строку дії контракту. Нові ціни можуть бути встановлені на підставі письмової домовленості між сторонами.

Відповідно до п. 3.3 контакту, загальна вартість такого складає 3 000 000,00 дол. США.

Згідно п. 4.1 контракту доставка товару здійснюється на підставі усної домовленості сторін у відповідності до вимог міжнародних правил ІНКОТЕРМС-2010 і вказується в інвойсах.

Вартість товару оплачується покупцем на умовах, обумовлених сторонами, та вказується в інвойсах. При цьому можлива відстрочка платежу на строк не більше, ніж 20 календарних днів (п. 6.1 контракту).

У відповідності до контракту, 30 жовтня 2021 року, з метою митного оформлення лимонів, гранату, мандаринів та грейпфрутів врожаю 2021 року, призначених для громадського харчування загальною кількістю 21050 кг позивач подав до митного органу митну декларацію № UA209140/2021/112656.

Митна вартість товару зазначалась у розмірі 12618,20 доларів США за весь товар, а саме:

- лимон по ціні 0,53 доларів США за кг.;

- гранат по ціні 0,85 доларів США за кг.;

- мандарин по ціні 0,43 доларів США за кг.;

-грейпфрут по ціні 0,57 доларів США за кг..

Для підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною контракту, разом з митною декларацією № UA209140/2021/112656 подано наступні документи, які підтверджують числові значення митної декларації: Контракт №69 від 06.10.2020р. (а.с.29-36), інвойс № АКА557 від 19.10.2021 року (а.с.37), автотранспортна накладна від 22.10.2021р. (а.с.38), митну декларацію країни відправлення 21330100ЕХ213951 від 22.10.2021р. (а.с.39), фітосанітарний сертифікат EC/TR А 4567468 від 20.10.2021 року; сертифікат про походження товару FF 0047837 від 19.10.2021 року.

На вимогу митного органу, позивачем додатково надано проформу-інвойс АКАN 2162 від 18.10.2021 року та платіжне доручення в іноземній валюті №132 від 18.10.2021 року.

Позивач наголошував на тому, що вказані документи не містять розбіжностей, ознак підробки, відомості яких узгоджуються один з одним, однак всупереч діючим нормам митного законодавства, митниця винесла Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2021/210033/1 від 30.10.2021 року (а.с.18-20) та у зв`язку з цим відмовлено в оформленні товару шляхом прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2021/01701 від 30.10.2021 року (а.с.21, 22).

З метою недопущення псування товару, ТОВ ГОЛДЕН ФРУІТ подало для митного оформлення митну декларацію №UA209140/2021/112803 вимушено задекларувавши митну вартість за визначеною митницею методом та ціною (а.с.26-28).

Рішення про коригування митної вартості № UA209000/2021/210033/1 від 30.10.2021 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA209140/2021/01701 від 30.10.2021 року, прийняті всупереч нормам митного законодавства, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, в розумінні МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Зазначене кореспондується також з положеннями ч. 4 ст. 58 МК України, згідно з якими митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ч. 1 ст. 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (ч. 1 ст. 52 МК України).

У зв`язку з вказаним суд вважає, що саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 19.02.2019 у справі №814/1888/16 та від 19 березня 2021 року у справі №820/5525/16.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Порядок здійснення митного оформлення регулюється нормами розділу VIII МК України. Так, метою митного оформлення згідно з митним законодавством є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Для визначення митної вартості не за основним методом, митниця в Рішенні про коригування митної вартості зазначила, що для визначення митної вартості використано резервний метод, джерелом інформації для коригування митної вартості слугували митна декларація (далі - МД) №UA100380/2021/25412 від 01 жовтня 2021 року.

Відповідно до вимог пунктів 2 та 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України (далі МК України), прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.03.2017 року №2 Про довідку щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13 березня 2012 року зазначено, що ключовою обставиною при коригуванні митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод, є обставина ідентичності (подібності, аналогічності) товарів. Відповідно орган доходів і зборів повинен довести обставину ідентичності (подібності, аналогічності) оцінюваних товарів та товарів, ціну яких бере за основу, якщо має намір застосувати один із наведених другорядних методів. Така обставина доводиться саме шляхом порівняння характеристик оцінюваних товарів та товарів, ціна яких береться за основу при коригування митної вартості.

Таким чином, орган доходів і зборів зобов`язаний навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Постановами Верховного Суду від 20 лютого 2018 року в справі № 809/1884/16, від 03 квітня 2018 року в справі № 826/8797/16, від 21 березня 2018 р. справа № 803/407/16 та 12 березня 2018 року № 809/4367/15, сформовано наступну правову позицію.

Уразі здійснення коригування митної вартості у рішенні про коригування митний орган обов`язково повинен зазначити докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості за резервним методом. Тобто, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, контролюючий орган повинен також зазначити докладну інформацію і джерела, які ним використовувалися. У спірному рішенні про коригування митної вартості такі дані відсутні.

Згідно до ч. 5 ст.13 Закону України Про судоустрій та статус суддів, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Разом з тим, в оскаржуваному рішенні №UA209000/2021/210033/1 від 30 жовтня 2021 року митницею не наведена така інформація, що сама по собі вже вказує на його незаконність.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до вимог статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною другою статті 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

Як визначено у частині третій статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Статтями 49, 51, 52, 53, 57, 58 МК України визначено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У відповідності до вимог частини 3 статті 54 МК України встановлено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 МК України.

Частиною 6 статті 54 МК України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціпи, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.54 МК України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У відповідності до Постанови Верховного Суду України від 02 червня 2015 року в справі за №21-498а15 зазначено, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів па підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за пертим методом лите тоді, коли подані документи е недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Всупереч наведеному, в рішенні про коригування митної вартості митниця вказала па обставини, які ніяким чином не впливають на числові показники митної вартості, а більше стосуються договірних відносин контрагентів, на які не мають розповсюджуватися повноваження державного органу. Визначені підстави для прийняття такого рішення не можуть являтися об`єктом митного контролю, а отже як підставою в прийнятті рішення про коригування митної вартості.

Всупереч наведеній позиції, відповідач в обґрунтування правомірності прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів зазначив, що митна вартість товару не може бути визначена за ціною договору, оскільки під час розгляду документів було встановлено:

- подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених в ч.3 ст.53 Митного кодексу України, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар;

- надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена;

- у експортній декларації країни відправлення 21330100ЕХ213951 від 22.10.2021 року вказано дві фактури один з яких відповідає номер рахунку фактури, згідно якого замитнено товар, інший рахунок до митного оформлення не подавався;

- у контракті №69 від 20.10.20 п. 6.1. у п.6.1. вказано, що покупець здійснює платежі згідно рахунку-фактури виставленої продавцем за поставлену партію (у наказі Міністерства економіки з питань європейської інтеграції України від 06.09.2001 року №201, вказано, що пункт даного договору визначає валюту платежу, спосіб та порядок розрахунків). У рахунку-фактурі відсутні будь-які відомості про строки розрахунків;

- у фактурі від 19.10.2021 року №АКА557 позиція №1 та 2 зазначено товар гранати одного виду та класу за різними цінами, пояснення щодо різниці в ціні декларантом не надано;

- у CMR гр.3 Місце розвантаження вказано Україна - пункт d ч.1 ст.6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів чітко визначає, що у вантажній накладній має міститися інформація про «місце і дату прийняття вантажу до перевезення і передбачене місце його доставки», а не про країну прийняття вантажу до перевезення.

Проте такі обставини не являються об`єктами здійснення митного контролю, тим більше, що такими не підтверджуються числові показники митної вартості.

Слід зауважити, що митниця не вказала, чого без цих відомостей не можна підтвердити ту чи іншу складову митної вартості або числові показники митної декларації.

Доводи, які вказують на безпідставність та протиправність їх застосування митницею як підстави в прийняті оскаржуваного рішення.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Перевірка поданих документів до митного оформлення в країні експорту не є правом та обов`язком митного органу України при перевірці числових показників митної вартості.

Товариством з обмеженою відповідальністю Голден Фруіт подало вичерпний перелік необхідних документів, що передбачені ч. 2 ст. 53 МК України. Однак, поряд з цими обов`язковими документами, для підтвердження реальності визначення вартості товару, додатково надано експортну декларацію країни відправлення 21330100ЕХ213951 від 22 жовтня 2021 року, згідно якою товар, який подано для розмитнення, вартістю 12618,20 доларів США, що відповідає задекларованому ТОВ Голден Фруіт.

У контракті №69 від 06 жовтня 2020 року, а саме: у п. 6.1. умови оплати у п.6.1. вказано, що покупець здійснює платежі згідно рахунку - фактури виставленої продавцем за поставлену партію (у наказі Міністерства економіки з питань європейської інтеграції України від 06.09.2001 року №201, вказано, що пункт даного договору визначає валюту платежу, спосіб га порядок розрахунків). У рахунку-фактурі відсутні будь-які відомості про строки розрахунків.

Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Умови контракту не являється об`єктом здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару оскільки такими не підтверджуються числові показники митної вартості.

Разом з цим, відповідно до п. 6.1 Контракту дослівно визначено, що вартість товару сплачується покупцем на умовах, домовлених сторонами, зазначається в інвойсах.

Пунктом 6.2 Контракту встановлено, що всі розрахунки по даному договору здійснюються в доларах CШA або Євро шляхом банківського переказу.

Це означає, що умови оплати товару обговорюються сторонами, а вартість товару відображається в інвойсі.

Поданий інвойс містить всю необхідну інформацію щодо ціни товару та найменування сторін.

Якщо продавець здійснив поставку товару покупцю, то очевидно, що сторони досягли згоди відносно всіх істотних умов договору.

На запит митного органу декларант надав платіжне доручення в іноземній валюті №132 від 19.10.2021 року та проформу-інвойс AKAN 2162 від 18.10.2021 року.

Згідно даних проформи-інвойс AKAN 2162 від 18.10.2021 року виставлена вимога ТОВ «Голден Фруіт» сплатити 12618,20 доларів CШA за поставку 21 050 (нетто) кг товару.

Даним рахунком обумовлено передоплату у розмірі 80% та решту 20% після отримання товару.

Платіжним дорученням в іноземній валюті №132 від 19.10.2021 року ТОВ Голден Фруіт перерахувало AKAN NARENCIYE YAS SEBZE VE MEYVE NAKLIYAT SOGUK HAVA DEPOSU TICARET SAN LTD STI 10 094,56 доларів США, що відповідає обумовлених 80% передоплати (а.с.46).

Виконуючи взяті на себе зобов`язання AKAN NARENCIYE YAS SEBZE VE MEYVE NAKLIYAT SOGUK HAVA DEPOSU TICARET SAN LTD STI згідно інвойсу № АKА557 від 19.10.2021 року поставило ТОВ Голден Фруіт передоплаченого товару в кількості 21050 кг (нетто).

Тобто сукупність вчинених дій сторонами договору відображає їхні домовленості і такі домовленості зафіксовані в офіційних документах, що надавались відповідачу. Однак, відповідач в оскаржуваному рішенні не врахував відомості цих документів, що також додатково вказує на упередженість та незаконність прийнятого ними рішення.

У фактурі від 19.10.2021 року №АКА557 позиція №1 та 2 зазначено товар гранати одного виду та класу за різними цінами, пояснення щодо різниці в ціні декларантом не надано.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно до ч. 1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Тобто, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості, митний орган має право перевіряти правильність числових показників митної декларації на підставі наданих декларантом документів. Закон не передбачає можливості підтвердження ціни товару на підставі пояснень декларанта і тому є абсурдним прийняття рішення про коригування митної вартості у зв`язку із ненадання пояснення декларанта, коли такі пояснення і так не можуть бути взяті до уваги.

Щодо різниці в ціні між позицією №1 та №2 фактурі від 19.10.2021 року №АКА557, то така пов`язана, як встановлено під час судового розгляду, з різним калібром гранату (перший менший калібр, другий - більший).

У CMR гр.3 Місце розвантаження вказано Україна - пункт d ч.1 ст.6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів чітко визначає, що у вантажній накладній має міститися інформація про «місце і дату прийняття вантажу до перевезення і передбачене місце його доставки», а не про країну прийняття вантажу до перевезення.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості митниця, як на підставу прийняття такого відповідач посилається на те, що в поданій CMR від 22.10.2021 року не зазначено місце доставки вантажу, що не дає можливість встановити маршрут перевезення та чи партія товару справді відправлялась ТОВ «ГОЛДЕН ФРУІТ».

Однак, митний орган залишає поза увагою той факт, що в CMR від 22.10.2021 року є посилання на інвойс за яким переміщувався товар.

Згідно відомостей інвойсу № АКА557 від 19.10.2021 року вбачається продаж від AKAN NARENCIYE YAS SEBSE VE MEYVE NAKEIYAT SOGUK НАVA DEPOSU ТІCARET SAN LTD ST1 до ТОВ «ГОЛДЕН ФРУІТ» наступного товару кількості 21050 кг нетто за ціною 1261 8,20 доларів CШA.

Дані CMR від 22.10.2021 року повністю узгоджуються з наведеним інвойсом відправник, одержувач, найменування та кількість товару тощо.

Вказаний інвойс містить підпис та печатку відправника та разом з цим в ньому визначені умови поставки DAP(Львів).

Delivered at Пасе, скорочено DAP (Постачання в місці призначення) одна з умов (термінів) Інкотермс, що означає, що продавець виконав свої зобов`язання з постачання тоді, коли він надав покупцеві товар, випущений в митному режимі експорту та готовий до розвантаження з транспортного засобу, який прибув у сказане місце призначення. Умови постачання DAP покладають на продавця обов`язки нести всі витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення, включаючи (де це буде потрібно) будь-які збори для експорту з країни відправлення.

У відповідності до даних умов поставки DAP (Львів) в ціну товару продавцем включені витрати на транспортування товару до станції Львів, що зазначена в інвойсі.

Таким чином недоліки в заповненні CMR, а саме: відсутність місця доставки, ніяким чином не впливають на можливість митного органу визначити митну вартість товару, тим більше коли ціна є зафіксованою незалежно від місця доставки товару.

У відповідності до вимог частини другої статті 53 МК України визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно до п. 4.1. Контракту, поставка товару здійснюється за усними домовленостями сторін, у відповідності до вимог міжнародних правил ІНКОРТЕРМС- 2010 та вказується у інвойсах.

Пунктом 6.1. Контракту вказано, що вартість товару визначається в інвойсах.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною контракту, разом з митною декларацією № UA209140/2021/112656 подано наступні документи, які підтверджують числові значення митної декларації: Контракт №69 від 06.10.2020р., інвойс № АКА557 від 19.10.2021 року, автотранспортна накладна від 22.10.2021р., митну декларацію країни відправлення 21330100ЕХ213951 від 22.10.2021р„ фітосанітарний сертифікат EC/TR А 4567468 від 20.10.2021 року; сертифікат про походження товару FF 0047837 від 19.10.2021 року.

На вимогу митного органу, додатково надано проформу-інвойс AKAN 2162 від 18.10.2021 року та платіжне доручення в іноземній валюті №132 від 18.10.2021 року.

Вказаними документами повністю підтверджено відомості про учасників товарної операції, місця їх вчинення, відомості про товар та його ціну.

Зокрема, згідно відомостей інвойсу № АКА557 від 19.10.2021 року вбачається продаж від AKAN NARENCJYE YAS SEBSE VE MEYVE NAKLIYAT SOGUK HAVA DEPOSU T1CARET SAN LTD ST1 до ТОВ «ГОЛДЕН ФРУІТ»:

1) Гранату у кількості 4500 кг за ціною 3812,10 доларів США;

2) Мандарину у кількості 6870 кг за ціною 2954.10 доларів США;

3) Грейпфруту у кількості 3280 кг за ціною2460,10 доларів США:

4) Лимона у кількості 6400 кг за ціною 3392,00 доларів США.

Загальна ціна товару 12618,20 доларів США.

В даному інвойсі визначені умови поставки - DAP (Львів), тобто на продавця покладено обов`язок здійснити доставку товару до м. Львів і таким чином до вартості товару включені всі витрати на його транспортування до місця розвантаження.

До митного оформлення ТОВ «ГОЛДЕН ФРУІТ» подало оформлені уповноваженими органами Туреччини офіційні документи фітосанітарний сертифікат EC/TR А 4567468 від 20.10.2021 року; сертифікат про походження товару FF 0047837 від 19.10.2021 року, в яких наявна інформація про товар який перевозиться та його вага (що відповідає інформації інвойсу) та який продається AKAN NARENCI YE YAS SEBSE VE MEYVE NAKLIYAT SOGUK HAVA DEPOSU ТІ CARET SAN LTD STI до ТОВ «ГОЛДЕН ФРУІТ».

Крім цього, до митного оформлення подано мигну декларацію країни відправлення 21330100ЕХ213951 від 22.10.2021р., в якій підтверджена аналогічна інформація та крім цього містить відомості про ціну товару - 12 618,20 доларів США за весь товар.

Також, на вимогу митного органу надано проформу-інвойс AKAN 2162 від 18.10.2021 року та платіжне доручення в іноземній валюті №132 від 18.10.2021 року. Згідно з вказаної проформи інвойсу вбачається здійснення 80 % передоплати за товар.

Платіжним дорученням в іноземній валюті №132 від 18.10.2021 року перераховано на рахунок постачальника 10094,56 доларів США, що відповідає 80% вартості товару, який ввозився за МД UA209140/2021/1 12656.

Таким чином, для підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною тракту, разом з митною декларацією МД № UA209140/2021/1126656 від 30.10.2021 року подані всі необхідні документи, які з врахуванням ст. 53 МК України, підтверджують митну вартість товару та числові складові митної декларації.

У вказаних документах митним органом не виявлено розбіжностей, так само ним органом не вказано, що наявні в них відомості унеможливлюють ідентифікувати товар або підтвердити числові показники митної декларації.

Судом встановлено, що на підтвердження митної вартості товару ТОВ "ГОЛДЕН ФРУІТ" було подано документи, що стосуються здійсненої операції з придбання такого товару та його транспортування, банківську виписку щодо оплати такого, сертифікати походження товару.

Суд вважає, що надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, тобто відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Відповідно до частини одинадцятої статті 264 МК України орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: 1) митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; 2) електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; 3) митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною шостою статті 54 МКУ орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: І) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Окрім того, при оцінці правомірності оскаржених рішень суд відхиляє посилання відповідача на інші сумніви достовірності визначення митної вартості товару, наведені у поданому відзиві, оскільки такі не були підставою прийняття оскаржених рішень, а відтак, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на них під час судового розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Вирішуючи спори, суд повинен досліджувати правомірність рішення суб`єкта владних повноважень на момент його прийняття та не може обґрунтовувати юридичну правомірність таких актів в контексті обставин, що не були підставою їх прийняття. Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях і домислах.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 06.02.2018 по справі № 804/11813/13-а, від 11 лютого 2021 року у справі №826/8228/16.

Відповідно до положень статті 55 МК України, орган доходів і зборів за відповідних умов має право здійснювати коригування митної вартості товару, заявленої декларантом. Зокрема, згідно з положеннями п.п. 2, 4 ч. 2 цієї статті рішення про коригування заявленої митної вартості товарів повинно містити не лише наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), яка призвела до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, але й обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Обов`язок органу доходів і зборів обґрунтовувати причини та порядок здійснення коригування митної вартості встановлюються також Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (далі Правила).

Так, відповідно до п. 2.1 Правил, у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Тобто, законодавець встановив, що в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення. Відповідно, рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару. Висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Положення ч. 7 ст. 54 МК України передбачають, що у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

З огляду на вищенаведені законодавчі норми та встановлені судом обставини справи, суд вважає, що у відповідача були відсутні підстави для визначення митної вартості товару за резервним методом та проведення її коригування, а тому заявлені позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ч. 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 205, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Фруіт» (вул. Робітнича, 2/2, м. Свалява, Закарпатська область, 89300, код ЄДРПОУ - 39655147) до Львівської митниці Державної митної служби України (вул. Т.Костюшка, буд. 1, м. Львів, 79000, код ЄДРПОУ ВП - 43971343) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці Державної митної служби України Про коригування митної вартості товарів за № UA209000/2021/210033/1 від 30 жовтня 2021 року.

3. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UA 209140/2021/01701.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці Державної митної служби України (вул. Т.Костюшка, буд. 1, м. Львів, 79000, код ЄДРПОУ ВП - 43971343) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Фруіт» (вул. Робітнича, 2/2, м. Свалява, Закарпатська область, 89300, код ЄДРПОУ - 39655147) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривні 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

СуддяД.В. Іванчулинець