Справа № 460/9537/21
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2022-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2022 рокуЛьвівСправа № 460/9537/21 пров. № А/857/21994/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Матковської З.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у справі № 460/9537/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить суд:

- визнати протиправним рішення відповідача, викладене у формі листа від 27.04.2021 року № 2949-2252/Ш-03/8-/1700/21;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 13.12.2019 року, відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру», на підставі довідки Рівненської обласної прокуратури від 28.02.2020 року № 18-117, в розмірі 80% місячної заробітної плати без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, викладене у листі від 27.04.2021 року № 2949-2252/Ш-03/8-/1700/21.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 13.12.2019 року по 30.09.2020 року, відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру», на підставі довідки прокуратури Рівненської області від 28.02.2020 року № 18-117 в розмірі 80% місячної заробітної плати без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, на підставі довідки прокуратури Рівненської області від 28.02.2020 року № 18-117, в розмірі 80% місячної заробітної плати, без обмеження її граничного розміру, з 01.10.2020 року - залишено без задоволення.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області сплачений за подання позову судовий збір в сумі 454 грн 00 коп.

Приймаючи рішення у вказаній справі, суд першої інстанції виходив з того, що відсоткове відношення пенсії до грошового утримання необхідно застосовувати те, яке було на час призначення пенсії, тобто 80%.

Щодо обмеження пенсії максимальним розміром суд першої інстанції виходив з того, що не може бути застосована до спірних правовідносин норма абз. 6 ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», яка передбачає обмеження пенсії максимальним розміром, оскільки пенсія позивачці призначена ще до введення в дію зазначеної норми закону.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, який просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Позиція відповідача зводиться до того, що підстав для перерахунку пенсії, виходячи із розрахунку 80 % від суми заробітної плати, немає, оскільки, відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру», розмір пенсії прокурорів розраховується виходячи із 60 % від заробітної плати.

Що стосується обмеження пенсії максимальним розміром, то відповідач, при перерахунку пенсії, застосував норму абз. 6 ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», яка не визнавалась у встановленому порядку Конституційним Судом України такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), отже, є чинною і підлягає виконанню.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію за вислугу років з 2014 року, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (далі Закон № 1789-ХІІ), виходячи із розрахунку 80 відсотків суми заробітної плати.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 року у справі № 460/2442/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугою років, відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (в первинній редакції), на підставі довідки прокуратури Рівненської області від 28 лютого 2020 року № 18-117, в розмірі 80% місячної заробітної плати, з урахуванням отриманих сум, починаючи з 13 грудня 2019 року.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року у справі № 460/2442/20 виключено з абзацу третього резолютивної частини рішення суду першої інстанції слова: «в розмірі 80% місячної заробітної плати». У іншій частині рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року в справі № 500/1171/20 залишено без змін.

Головне управління пенсійного фонду України в Рівненській області здійснило перерахунок пенсії позивачці, на підставі довідки прокуратури Рівненської області від 28 лютого 2020 року № 18-117 в розмірі 60% від суми заробітної плати та обмежило розмір пенсії десятьма розмірами прожиткового мінімуму.

Вважаючи своє право порушеним діями відповідача щодо обмеження пенсії, під час перерахунку, максимальним розміром та зменшення основного розміру пенсії з 80% на 60% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії, позивачка звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Щодо розміру відсотку, який підлягає застосуванню при перерахунку призначеної працівнику прокуратури пенсії апеляційний суд посилається на наступні норми права.

З набранням чинності Законом № 1697-VII, пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями статті 86, за правилами частин першої, другої якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно з частиною двадцятою цієї статті, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом, норма права діє щодо відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до правовідносин застосовується той закон, під час дії якого вони настали.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Ураховуючи наведене, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом № 1697-VII, на думку апеляційного суду, мають застосовуватися виключно норми цього Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, Закон № 1697-VII не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми Закону № 1789-XII, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами.

Такий правовий висновок узгоджується з покладеним в основу Закону № 1697-VII принципом єдності системи прокуратури України, що забезпечується, зокрема єдиним статусом прокурорів, який передбачає однакове матеріальне та соціально-побутове забезпечення, зокрема пенсійне забезпечення прокурорів.

Ураховуючи наведене, розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набуття чинності Законом № 1697-VII порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до цього Закону та тими, яким вона була призначена відповідно до Закону № 1789-XII, ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсію відповідно до Закону № 1697-VII.

Аналогічний правовий висновок сформував Верховний Суд у постанові від 21 грудня 2021 року у справі № 580/5962/20, відповідно до якого до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності Законом № 1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Отже, позовні вимоги позивачки у частині здійснення перерахунку пенсії у розмірі 80 відсотків від суми місячної заробітної плати, є необґрунтованими, що є підставою для відмови в задоволенні цієї частини позовних вимог.

Що стосується обмеження пенсії максимальним розміром, то апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно з абз. 6 ч. 15 ст. 86 Закону № 1697-VII, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Апеляційний суд встановив те, що положення норм чинного законодавства, якими встановлено обмеження максимальним розміром пенсій, не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними а тому підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що, при здійсненні позивачу перерахунку пенсії, пенсійний орган обґрунтовано застосував обмеження максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами для осіб, що втратили працездатність, встановлене вищезгаданим нормативно-правовим актом.

Отже, позовні вимоги позивачки у частині обмеження пенсії максимальним розміром, є необґрунтованими.

Підводячи підсумок наведеного, апеляційний суд вважає, що у задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.

Що стосується зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, на підставі довідки прокуратури Рівненської області від 28.02.2020 року № 18-117 в розмірі 80% місячної заробітної плати без обмеження її граничного розміру, з 01.10.2020 року, то суд першої інстанції відмовив у задоволенні цієї позовної вимоги.

Водночас, відповідач оскаржує рішення суду повністю, в тому числі, щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, на підставі довідки прокуратури Рівненської області від 28.02.2020 року № 18-117 в розмірі 80% місячної заробітної плати без обмеження її граничного розміру, з 01.10.2020 року, однак мотиви щодо незаконності рішення суду першої інстанції в цій частині не наводить.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні цієї позовної вимоги, виходив з того, що є інше рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15.01.2021 року у справі № 460/9352/20, яке набрало законної сили 25.08.2021 року, і яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області здійснити перерахунок пенсії позивачці з 01.10.2020 року, на підставі довідки Рівненської обласної прокуратури № 21-550 від 16.10.2020 року.

Отже, апеляційний суд констатує, що є рішення, яке набрало законної сили, яким вирішено питання про перерахунок пенсії позивачці з 01.10.2020 року.

Зважаючи на це, апеляційний суд вважає за необхідне залишити рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, на підставі довідки прокуратури Рівненської області від 28.02.2020 року № 18-117 в розмірі 80% місячної заробітної плати без обмеження її граничного розміру з 01.10.2020 року - без змін.

Таким чином, апеляційний суд не погоджується із висновком суду першої інстанції, в частині визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, викладене у формі листа № 2949-2252/Ш-03/8-/1700/21 від 27.04.2021 року та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 13.12.2019 року по 30.09.2020 року, відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру», на підставі довідки прокуратури Рівненської області від 28.02.2020 року № 18-117 в розмірі 80% місячної заробітної плати без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на те, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права в частині задоволення позову, апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог скасувати та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні цих вимог.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позову необхідно залишити без змін.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області задовольнити частково.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року у справі № 460/9537/21 в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, викладене у листі від 27.04.2021 року № 2949-2252/Ш-03/8-/1700/21 та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 13.12.2019 року по 30.09.2020 року, відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру», на підставі довідки прокуратури Рівненської області від 28.02.2020 року № 18-117 в розмірі 80% місячної заробітної плати без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позову в цій частині відмовити.

У іншій частині рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року у справі № 460/9537/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська
Постанова складена 13.05.2022 року