Справа № 160/23796/21
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - ГУ ПФУ в Донецькій області, відповідач-2), в якій, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить:
- визнати протиправною відмову ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, ГУ ПФУ в Донецькій області у зарахуванні у подвійному розмірі згідно ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду роботи ОСОБА_1 з 14.08.2006 року по 31.03.2021 у КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради», у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком за Списком №1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1 -р/2020 від 23.01.2020 року на підставі заяви про призначення пенсії № 5631 від 27.07.2021 року;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, ГУ ПФУ в Донецькій області з 11.05.2021 року зарахувати у подвійному розмірі згідно ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи ОСОБА_1 з 14.08.2006 року по 31.03.2021 у КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради»;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, ГУ ПФУ в Донецькій області з 11.05.2021 року призначити, нарахувати та виплати ОСОБА_1 пенсію за віком за Списком №1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року на підставі заяви про призначення пенсії №5631 від 27.07.2021 року.
Ухвалою суду від 06.12.2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
11.02.2022 року представник ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що починаючи з 01.01.2004 року виключно відповідно до положень статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється обчислення стажу для призначення пенсії, та положення вказаної статті не містять приписів щодо обчислення стажу в подвійному розмірі, зокрема і стажу роботи в інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я. Таким чином, позовна вимога про зарахування до стажу роботи періоду з 14.08.2006 року по 31.03.2021 року у подвійному розмірі є безпідставною. Відповідачем-1 зазначено, що позивач 27.07.2021 року звернулась із заявою з питання призначення пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На момент звернення позивачу виповнилось 45 років, тоді як пенсійних вік для призначення пенсії на пільгових умовах становить 50 років. Звертає увагу суду, що позивачем до позовної заяви долучено розрахунок її стажу роботи та складає: загальний стаж - 38 років 08 місяців 24 дні, з них за Списком №1 - 11 років 0 місяців 17 днів. Станом на 01.04.2015 (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020, яке покладено в основу обгрунтувань позову) страховий стаж позивача складає - 23 роки 09 місяців 10 днів, в тому числі за Списком №1 - 05 років 0 місяців 0 днів. Таким чином, право на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 1 у позивача відсутнє. Крім того, оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії прийнято за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Донецькій області.
На підставі ухвали від 14.03.2022 року залучено до участі у справі співвідповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, внаслідок чого розгляд справи здійснюється спочатку.
Відповідач-2 суду відзив на позов не надав, про причини неподання відзиву суд не повідомив.
На підставі частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Виходячи з положень статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд адміністративної справи здійснено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 27.07.2021 року звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
З урахуванням принципу екстериторіальності, заява позивача була розглянута ГУ ПФУ в Донецькій області.
Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 04.08.2021 року №31 відмовлено у призначенні пенсії. Відмова ґрунтується на нормі пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. У рішенні зазначено, що вік заявниці 45 років 2 місяці 17 днів; страховий стаж позивача склав - 38 років 08 місяців 24 дні (в т.ч. додаткові роки за Списком №1 - 11 років); пільговий стаж за Списком №1 - 11 років 0 місяців 17 днів. Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату 11.05.2026 року.

16.08.2021 року позивач звернулась до відповідача-1 із заявою щодо призначення пенсії за віком за Списком №1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Консституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020. У зазначеній заяві позивач просила: зарахувати у подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи ОСОБА_1 з 14.08.2006 по 23.07.2021 року сестрою медичною операційною по обслуговуванню туберкульозних хворих легенево-хірургічного відділення, рентгенлаборантом рентгенологічного відділення для флюорографічних обстежень, рентгенлаборантом рентгенологічного кабінету, рентгенлаборантом кабінету комп`ютерної томографії рентгенологічного відділення у КП "Криворізький протитуберкульозний диспансер" Дніпропетровської обласної ради; з 11.05.2021 року призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком за Списком №1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 року на підставі заяви про призначення пенсії від 05.07.2021 року.

Листом від 27.08.2021 №29498-25519-4-01/8-0400/21 за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 від 16.08.2021 відповідачем-1 повідомлено, що оскільки на дату звернення за призначенням пенсії (27.07.2021) позивач не досягла 50-річного віку, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, було прийнято рішення від 04.08.2021 №31 про відмову у призначенні пенсії.

Листом від 17.09.2021 року №32806-26446/4-01/8-0400/21 відповідач-1 зазначив, що оскільки на момент звернення за пенсією заявниці не досягла віку необхідного для призначення пенсії за Списком №1, в призначенні пенсії їй було відмовлено, про що винесено рішення від 04.08.2021 №31. Робота у інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я до 01.01.2004 зараховується як до пільгового, так і до страхового стажу у подвійному розмірі, а період роботи в такому закладі після 01.01.2004 у подвійному розмірі обчислюється тільки щодо визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах. Згідно наданих документів страховий стаж ОСОБА_1 складає 38 років 8 місяців 24 дні, з них робота за Списком №1 - 11 років 17 днів.

Записами трудової книжки НОМЕР_1 підтверджується, що позивач працювала:

- з 17.08.1994 по 01.11.2004 (10 років 2 місяці 16 днів) медсестрою у Міському пологовому будинку №2 м. Кривого Рогу, що підтверджується також довідкою №1058 від 22.07.2021 року;

- з 14.08.2006 по час звернення до суду (14 років 8 місяців 27 днів станом на 31.03.2021) сестрою медичною операційною по обслуговуванню туберкульозних хворих легенево-хірургічного відділення, рентгенлаборантом рентген відділення для флюорографічних обстежень, рентгенлаборантом рентгенкабінету, рентгенлаборантом кабінету комп`ютерної томографії рентгенологічного відділення у Комунальному підприємстві «Криворізький протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради».

Довідкою №159 від 23.07.2021, виданою КП «Криворізький протитуберкульозний диспарнсер» ДОР , підтверджується, що ОСОБА_1 працювала:

з 14.08.2006 по 14.03.2010 сестрою медичною операційної по обслуговуванню туберкульозних хворих легенево-хірургічного відділення;

з 15.03.2010 по 03.05.2015 рентгенлаборантом рентгенологічного відділення для флюорографічних обстеженеь;

з 04.05.2015 по 23.01.2019 року рентгенлаборантом рентгенологічного кабінету;

з 24.01.2019 по теперішній час рентгенлаборантом кабінету комп`ютерної томографії рентгенологічного відділення.

Відповідно до Довідки №160 від 23.07.2021, виданої КП «Криворізький протитуберкульозний диспарнсер» ДОР період роботи ОСОБА_1 з 14.08.2006 року по 14.03.2010 року віднесено до Списку №2 (3 роки 7 місяців 1 день); період роботи з 15.03.2010 року по теперішній час (станом на 15.07.2021 року) віднесено до Списку №1 (11 років 4 місяці 1 день).

З наданого розрахунку ГУ ПФУ в Дніпропетровській області форми РС-право щодо ОСОБА_1 станом на 27.07.2021 року органами пенсійного фонду зараховано період з 14.08.2006 року по 14.03.2010 року за Списком №2 (3 роки 7 місяців 27 днів) в одинарному розмірі без застосування кратності; період роботи з 15.03.2010 року по 31.03.2021 року за Списком №1 (11 років 1 місяць) в одинарному розмірі без застосування кратності.

Позивач, не погодившись з зарахуванням в одинарному розмірі періоду роботи 14.08.2006 року по 31.03.2021 у КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» та відмовою відповідача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

В частині вимог позивача про зарахування у подвійному розмірі періоду роботи ОСОБА_1 згідно зі статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 14.08.2006 року по 31.03.2021 року у КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради», суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до статті 24 Закон №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Закон №1058-IV набрав чинності 1 січня 2004 року. До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII).

Так, відповідно до статті 60 Закону №1788-XII робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Згідно зі статтею 1 Закону України „Про захист населення від інфекційних хвороб від 06.04.2000 року №1645-ІІІ (далі Закон №1645-ІІІ), інфекційні хвороби це розлади здоров`я людей, що викликаються живими збудниками (вірусами, бактеріями, рикетсіями, найпростішими, грибками, гельмінтами, кліщами, іншими патогенними паразитами), продуктами їх життєдіяльності (токсинами), патогенними білками (пріонами), передаються від заражених осіб здоровим і схильні до масового поширення.

З аналізу вказаних норм та обставин справи вбачається, що робота позивача з 14.08.2006 по 31.03.2021 року сестрою медичною операційною по обслуговуванню туберкульозних хворих легенево-хірургічного відділення, рентгенлаборантом рентгенологічного відділення для флюорографічних обстежень, рентгенлаборантом рентгенологічного кабінету, рентгенлаборантом кабінету комп`ютерної томографії рентгенологічного відділення у КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» дає їй право на призначення пенсії із зарахуванням стажу роботи у подвійному розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі №689/872/17, від 27.02.2020 року у справі №462/1713/17.

Таким чином, суд приходить до висновку про безпідставність зарахування органами Пенсійного фонду України для призначення пенсії позивачу в одинарному розмірі період роботи позивача з 14.08.2006 по 31.03.2021 року у КП "Криворізький протитуберкульозний диспансер" ДОР.

В частині вимог позивача щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за пунктом а" статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788-XII від 05.11.1991 року, суд виходить з такого.

3 жовтня 2017 року Верховною Радою України ухвалено Закон № 2148-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій (далі - Закон № 2148-VIII), що доповнив Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-ІV від 09.07.2003 року (далі - Закон № 1058-ІV) розділом XIV-І, який містить пункт 1 частини другої статті 114 такого змісту:

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

45 років - які народилися по 31 березня 1970 року включно;

45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року;

46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року;

46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року;

47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року;

47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року;

48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року;

48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року;

49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року;

49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року;

50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року;

За приписами статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788-XII від 05.11.1991 року (далі Закон № 1788-XII) право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з пунктом а" статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02.03.2015 року № 213-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення (далі - Закон № 213-VІІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 01 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом а статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 45 років до 50 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти б - г статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти б - г статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 45 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в Рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у жінок 45 років, тоді як другий - у 50 років.

Таке регулювання порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі Щокін проти України).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 року у справі № 520/15025/16-а (пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у спірних правовідносинах застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 року у зразковій справі №360/3611/20.

З огляду на зазначене, право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком №1 позивач має при досягненні 45 років, за наявності стажу роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на роботах, віднесених до списку №1.

Матеріли справи свідчать, та ці обставини не заперечується сторонами, що на час звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (27.07.2021 року) позивач досягла віку 45 років; мала страховий стаж роботи (обчислений станом на 30.06.2021 року) 27 років 8 місяців 24 дні, для розрахунку з урахуванням Списку №1 38 років 8 місяців 24 дні; пільговий стаж за Списком №1 (обчислений станом на 30.06.2021 року) - 11 років 1 місяць.

Таким чином, відмова відповідача-2 у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах за віком з посиланням недосягнення нею необхідного пенсійного віку є протиправною.

Аналізуючи у сукупності фактичні обставини справи та правові норми, виходячи з принципу верховенства права, з метою повного захисту порушених прав і свобод позивача, суд приходить до висновку про необхідність визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення, зобов`язання зарахувати спірний період роботи в подвійному розмірі та призначити пенсію.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону №1058 пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи те, що позивач звернулась за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах 27.07.2021, тобто протягом трьох місяців з дня досягнення позивачем пенсійного віку ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), пенсія за віком на пільгових умовах має бути призначена позивачу з дня досягнення позивачем пенсійного віку.

Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, суд зазначає, що ці вимоги наразі є передчасними, оскільки пенсія ще не призначена.

За наведених обставин позовна заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 908 грн., що підтверджується квитанцією №71928 від 05.11.2021 року.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів підлягає солідарному стягненню сплачений судовий збір у розмірі 454 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 21910427), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84121, м. Слав`янськ, вул. Г. Батюка, 8; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 13486010) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову у призначенні пенсії №31 від 04.08.2021, яким відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у призначенні пенсії за віком за Списком №1 згідно з пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви про призначення пенсії №5631 від 27.07.2021 року.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у зарахуванні для призначення пенсії у подвійному розмірі згідно зі статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду роботи ОСОБА_1 з 14.08.2006 року по 31.03.2021 у Комунальному підприємстві «Криворізький протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати для призначення пенсії у подвійному розмірі згідно зі статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи ОСОБА_1 з 14.08.2006 року по 31.03.2021 у Комунальному підприємстві «Криворізький протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 11.05.2021 року призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІІ, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року на підставі заяви про призначення пенсії №5631 від 27.07.2021 року.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 227 (двісті двадцять сім) гривень 00 копійок.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області судові витрати у розмірі 227 (двісті двадцять сім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар