Справа № 160/2697/22
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2022 року Справа № 160/2697/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
04.02.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування до його пільгового стажу за списком №1 періоду роботи з 18.12.1985 року по 28.02.1994 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до його пільгового стажу за списком №1 період роботи з 18.12.1985 року по 28.02.1994 року.
В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2. При призначенні йому пенсії відповідачем враховано в пільговий стаж роботи за період з 18.12.1985 р. по 21.08.1992 р. за списком № 2 та не враховано пільговий стаж за період з 22.08.1992 р. по 28.02.1994 р. Позивач вважає, що період його роботи з 18.12.1985 року по 28.02.1994 року має бути врахований до пільгового стажу за списком №1, що дозволило б йому перейти на інший вид пенсії. На його звернення до пенсійного органу щодо зарахування зазначеного періоду роботи до пільгового стажу за списком №1, отримав відмову. Вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування періоду його роботи до пільгового стажу за Списком № 1, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 160/2697/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Розглядати справу вирішено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив та зазначає наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 від 19.08.1997 року .
Позивач перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 03.07.2017 року та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
18.05.2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою щодо зарахування до пільгового стажу періоду його роботи.
30.11.2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою щодо пенсійного забезпечення.
Матеріали справи не містять доказів звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою щодо перерахунку пенсії з урахуванням робочого стажу з 18.12.1985 року по 28.02.1994 року. Відповідно в матеріалах справи не міститься доказів відмови органу Пенсійного фонду України в зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 18.12.1985 року по 28.02.1994 року.
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування періодів його роботи з 18.12.1985 року по 28.02.1994 року до страхового стажу, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом.
Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).
Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Пунктом 2 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Статтею 114 цього Закону передбачено умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Відповідно до частини 1 статті 114 Закону №1058, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону №1058, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Отже, необхідною умовою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є наявність необхідного страхового та пільгового стажу та обов`язкова віднесеність посади до списків №1 та №2.
Як встановлено судом, спір між сторонами виник з підстав незарахування до пільгового стажу позивача за списком №1 періоду його роботи з 18.12.1985 року по 28.02.1994 року в Рудоуправлінні ім. Кірова.
Згідно з ст. 48 Кодексу законів про працю України та ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Аналогічне встановлено в постанові Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637) та в п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110 (далі - Інструкція №58).
Відповідно до записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 , наявні наступні записи про його працю у спірний період:
запис №10 від 18.12.1985 року - прийнятий на шахту №2 ім. Артема дільниця ДСФ-1 електрослюсарем черговим і по ремонту устаткування 4 розряду на підставі розпорядження № 213 від 18.12.1985 року;
запис № 14 від 28.02.1994 року звільнений за власним бажанням ст. 38 КЗпП України на підставі розпорядження № 40 від 01.03.1994 року.
Відповідачем при призначенні пенсії було зараховано період роботи позивача з 18.12.1985 року по 21.08.1992 року до пільгового стажу за списком №2, а період з 22.08.1992 року по 28.02.1994 року до загального страхового стажу.
Відповідно даних архівної довідки № 127 від 06.05.2021 року ДП «Кривбасшахтозакриття», позивач працював в Артем - 2 ДСФ Рудоуправління ім. Кірова за період з 18.12.1985 по 28.02.1994 електрослюсарем черговим і по ремонту устаткування 4, 5 розряду.
Державне підприємство Рудоуправління ім. Кірова ліквідовано 20.09.2011 року у зв`язку з банкрутством.
У такому випадку підтвердження стажу роботи відповідно до Постанови правління Пенсійного фонду України від 10.11.2016 року № 18-1, проводиться комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Згідно з абз. 1, 2, 5 п. 2 Порядку № 18-1, дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали: на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України; у період до 01 січня 2004 року на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, та якщо в трудовій книжці є записи з виправленням або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи (далі - періоди роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території).
Відповідно до п. 11 Порядку № 18-1 із заявою про підтвердження стажу роботи (додаток 2) заявник (його законний представник або представник, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (далі - його представник) може звернутись до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України незалежно від території обслуговування цього органу.
Для підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, до заяви додаються: документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр); трудова книжка; документи (за наявності), видані архівними установами, зокрема: довідка про заробітну плату; копії документів про проведення атестації робочих місць; копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати.
Пунктом 3 Порядку № 18-1 підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років та періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії (далі - Комісії).
Відповідно до п. 6 Порядку № 18-1 основним завданням Комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття за результатами їх розгляду рішень про підтвердження (відмову в підтвердженні) стажу роботи.
Згідно з п. 10 Порядку № 18-1 рішення про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи (додаток 1) приймається більшістю голосів членів Комісії, присутніх на засіданні, підписується головою Комісії або його заступником та набуває чинності з дня його прийняття.
Тобто, даним Порядком визначено за яких умов та у яких випадках рішення про підтвердження трудового стажу приймаються комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії.
В даному випадку, судом встановлено та не заперечується сторонами, що рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області від 25.02.2016 № 10 позивачу підтверджено періоди роботи з 07.07.1980 по 19.05.1981 за списком № 1 та з 18.12.1985 по 21.08.1992 за списком № 2.
Рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області від 25.02.2016 № 10, не було оскаржено позивачем.

В свою чергу, звертаючись до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області з заявами про зарахування до пільгового стажу за списком №1 спірного періоду його роботи, позивачем не було надано додаткових документів, які б підтверджували його право на зарахування спірного періоду саме до пільгового стажу за списком №1.

При цьому, суд звертає увагу, що у спірний період роботи позивача діяли списки затверджені Радою Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173, а з січня 1991 року списки затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 року №10.

Професія «електрослюсар черговий і по ремонту устаткування» згідно вказаних списків може відноситись як до списку №1 так і до списку №2, або взагалі може не бути такою, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за наявності тих чи інших умов.

Позивач в позовній заяві зазначає, що період його роботи на посаді електрослюсаря чергового і по ремонту обладнання з 18.12.1985 року по 28.02.1994 року має бути враховано як стаж роботи на посаді за списком №1, оскільки вона передбачена списком №1 в розділі І поз. 1010300а-19931 Постанови СРСР №10 від 26.10.1991 року.

Так, згаданою постановою СРСР №10 від 21.10.1991 року передбачено посаду «електрослюсар черговий і по ремонту устаткування» у розділі І Гірські роботи, підрозділі 10100000 Видобуток корисних копалин. Геологорозвідувальні роботи. Будівництво, реконструкція, технічне переозброєння і капітальний ремонт шахт, рудників, копалень, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруджень, 10103000 2. Підземні роботи на будівництві, реконструкції, технічному переозброєнні і капітальному ремонті: гірничих виробіток, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруджень, поз. 1010300а робітники 19931 «електрослюсар (слюсар) черговий і по ремонту устаткування».

Позивачем в позовній заяві не зазначено підстав з яких він виходить вважаючи професію яку він обіймав такою, що повинна відноситись саме до списку №1 та не надано жодних доказів на підтвердження наявності таких обставин, як то здійснення підземних робіт на будівництві, реконструкції, технічному переозброєнні і капітальному ремонті: гірничих виробіток, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруджень.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що згідно наданих документів підстави для зарахування періоду роботи позивача в Рудоуправлінні ім. Кірова на шахті ім. Артема №2 дільниці ДСФ з 18.12.1985 року по 28.02.1994 року до пільгового стажу за списком №1 відсутні, відповідно позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У зв`язку з тим, що у задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат, понесених позивачем, відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська