Справа № 460/8509/21
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2022-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 рокуЛьвівСправа № 460/8509/21 пров. № А/857/1395/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Рівненської митниці (як відокремленого підрозділу Державної митної служби України) на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 03.12.2021р. в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Морган Феніче» до Рівненської митниці (як відокремленого підрозділу Державної митної служби України) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень щодо збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість та мита на товари, що ввозяться суб`єктами господарювання (суддя суду І інстанції: Комшелюк Т.О., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 03.12.2021р., м.Рівне; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 03.12.2021р.),-

В С Т А Н О В И В:

23.06.2021р. позивач Товариство з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ «Морган Феніче» звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати прийняті відповідачем Поліською митницею Держмитслужби наступні податкові повідомлення-рішення:

№ 9 від 04.06.2021р. про збільшення суми грошового зобов`язання з мита на товари, що ввозяться суб`єктами господарювання, на загальну суму 226940 грн. 66 коп., з яких 151293 грн. 77 коп. за податковими зобов`язаннями та 75646 грн. 89 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

№ 9 від 04.06.2021р. про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість /ПДВ/ з товарів, ввезених суб`єктами господарювання, на загальну суму 54106 грн. 34 коп., з яких 36070 грн. 89 коп. за податковими зобов`язаннями та 18035 грн. 45 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями;

а також стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені судові витрати (Т.1, а.с.1-7).

Розгляд цієї справи, що віднесена процесуальним законом до справ незначної складності, проведено судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (Т.1, а.с.236-238).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 03.12.2021р. заявлений позов задоволено; визнано протиправними та скасовані прийняті відповідачем Поліською митницею Держмитслужби податкові повідомлення-рішення № 9 від 04.06.2021р. та № 9 від 04.06.2021р.; стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені судові витрати в розмірі 4215 грн. 70 коп. сплаченого судового збору (Т.2, а.с.143-154).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач Рівненська митниця (як відокремлений підрозділ Державної митної служби України), який в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що у своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (Т.2, а.с.159-173).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд дійшов до помилкових висновків про те, що лист митних органів Республіка Польща не спростовує обставин про продаж товарів. При цьому, в розглядуваному випадку митний орган не визначав країну походження (виробника) товарів, а здійснював верифікацію документів, поданих позивачем для застосування пільгової ставки мита.

Відповідач не стверджував про підробку чи недостовірність поданих для митного оформлення документів та не притягав до відповідальності посадових осіб підприємства за вказані дії. Натомість, проведеною перевіркою встановлено, що митними органами Республіки Польща не підтверджено преференційного походження товарів (внаслідок проведення польською стороною перевірки), та, як наслідок, відсутність підстав для надання пільг в оподаткуванні ввізним митом товарів, ввезених позивачем на митну територію України.

Позивач ТзОВ «Морган Феніче» скерував до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми діючого законодавства та ухвалив законне і справедливе судове рішення (Т.2, а.с.201-206).

Постановою КМ України № 895 від 30.09.2020р. «Деякі питання територіальних органів Державної митної служби» та наказами Державної митної служби України № 460 від 19.10.2020р. «Про утворення територіальних органів Державної митної служби як відокремлених підрозділів» та № 480 від 27.10.2020р. «Про реорганізацію територіальних органів Держмитслужби» Поліську митницю Держмитслужби реорганізовано.

Згідно наказу № 472 від 30.06.2021р. новоутворені митниці як відокремлені підрозділи Державної митної служби України розпочали з 00 год. 00 хв. 01.07.2021р. здійснення покладених на них функцій і повноважень.

У процесі реорганізації утворено відокремлений підрозділ Держмитслужби - Рівненську митницю, зоною діяльності якої є виключно Рівненська обл. (а.с.215-219).

Виходячи з наведеного, в порядку ст.52 КАС України судом апеляційної інстанції допущено заміну відповідача Поліської митниці Держмитслужби її правонаступником Рівненською митницею (відокремленим підрозділом Державної митної служби України) () (а.с.186-187).

Апеляційний розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як установлено під час судового розгляду справи, за митними деклараціями /МД/ від 09.07.2018р. № UA204010/2018/015967, від 16.07.2018р. № UA204010/2018/016495, від 07.08.2018р. № UA204010/2018/018318, від 20.08.2018р. № UA204010/2018/019283, від 10.09.2018р. № UA204010/2018/021112, від 24.09.2018р. № UA204010/2018/022376, від 08.10.2018р. № UA204010/2018/024020, від 22.10.2018р. № UA204010/2018/025407, від 02.11.2018р. № UA204010/2018/026534, від 19.11.2018р. № UA204010/2018/028008 та товаросупровідними документами декларантом позивача було подано до митного оформлення товари для меблевого виробництва: фурнітура кріпильна виготовлена з пластмаси (код УКТ ЗЕД ); голка для втяжки (код УКТ ЗЕД ); стрічка ткана, ремінь еластичний (код УКТ ЗЕД та ); стрічка ремінна (код УКТ ЗЕД ); вузькі тканини, кант (стрічка) із синтетичних волокон, поліпропіленовий ремінь (код УКТ ЗЕД ); мотузка поліпропіленова (код УКТ ЗЕД ); нитки гумові (код УКТ ЗЕД ), які випущено у вільних обіг на митній території України із застосуванням тарифної преференції за кодом 410 «Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС» (Абзац перший частини першої статті 29 додатка 1-А («Тарифний графік України» до глави 1 розділу IV «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею» (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони)» (гр.36 МД).

До митного оформлення позивачем надано:

копію зовнішньоекономічного контракту № 020813-М від 02.08.2013р. з додатками;

інвойси № Е24/07/2018 від 05.07.2018р., № Е25/07/2018 від 12.07.2018р., № Е30/08/2018 від 02.08.2018р., № Е32/08/2018 від 17.08.2018р., № Е34/09/2018 від 05.09.2018р., № Е36/09/2018 від 20.09.2018р., № Е/38/10/2018 від 04.10.2018р., № Е41/10/2018 від 18.10.2018р.;

декларації про походження та сертифікати з перевезення товару EUR.1 № PL/MF/AN 0134446 від 31.10.2018 та № PL/MF/AN 0147419 від 15.11.2018р.;

міжнародні товарно-транспортні накладні CMR (Т.1, а.с.59-164).

Відповідно до представлених інвойсів (інформації експортера):

№ Е/25/07/2018 товари (позиція 1-7) є преференційного походження з Польщі; позиції 8-12 - країна походження Китай (Т.1, а.с.180-183);

№ Е/30/08/2018 товари (позиція 1-6) є преференційного походження з Польщі; позиції 7-10 - країна походження Китай (Т.1, а.с.184-187);

№ Е/32/08/2018 товари (позиція 1-11) є преференційного походження з Польщі (Т.1, а.с.188-191);

№ Е/34/09/2018 товари (позиція 1-13) є преференційного походження з Польщі; позиції 14-16 - країна походження Китай (Т.1, а.с.192-194);

№ Е/36/09/2018 товари (позиція 1, 3-8) є преференційного походження з Польщі; позиція 2 - країна походження Данія; позиція 9 - країна походження Китай (Т.1, а.с.195-199);

№ Е/38/10/2018 товари (позиція 1-10) є преференційного походження з Польщі; позиції 11-13 - країна походження Китай (Т.1, а.с.200-203);

№ Е/42/10/2018 товари (позиція 1-10) є преференційного походження з Польщі; позиція 5 - країна походження Данія (Т.1, а.с.204-207);

№ Е/44/11/2018 товари (позиція 1-3, 6-11, 16) преференційного походження з Польщі; позиція 4-5 є преференційного походження з Данії; позиція 12-15 товари - країна походження Китай (Т.1, а.с.208-209);

№ Е/41/10/2018 товари (позиція 1-11) є преференційного походження з Польщі; позиції 12-16 - країна походження Китай (Т.1, а.с.210-213);

№ Е24/07/2018 товари (позиція 1-6) є преференційного походження з Польщі (Т.1, а.с.214-215).

Митне оформлення товарів проведено згідно коду преференції 410 «Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС», із застосуванням преференційної ставки ввізного мита; нараховано мито (код платежу - 020, спосіб сплати - 06) в сумі 87310 грн. 43 коп.

Департаментом адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання ДФС України на звернення Рівненської митниці ДФС (№ 9025/34/17-70-19 від 27.11.2018р.) направлено запит до уповноваженого органу Республіки Польща щодо підтвердження автентичності та правильності декларацій інвойс, складених на інвойсах, та сертифікатів з перевезення товару EUR.1, поданих ТзОВ «Морган Феніче» до митного оформлення за митними деклараціями від 09.07.2018р. № UA204010/2018/015967, від 16.07.2018р. № UA204010/2018/016495, від 07.08.2018р. № UA204010/2018/018318, від 20.08.2018р. № UA204010/2018/019283, від 10.09.2018р. № UA204010/2018/021112, від 24.09.2018р. № UA204010/2018/022376, від 08.10.2018р. № UA204010/2018/024020, від 22.10.2018р. № UA204010/2018/025407, від 02.11.2018р. № UA204010/2018/026534, від 19.11.2018р. № UA204010/2018/028008.

У відповідь на вказане звернення надано відповідь уповноваженого органу Республіки Польща № 2401-ІОА1.4331.78 від 24.09.2020р., яким повідомлено про те, що митні органи Республіки Польщі підтверджують достовірність інвойсів № Е24/07/2018 від 05.07.2018р., № Е25/07/2018 від 12.07.2018р., № Е30/08/2018 від 02.08.2018р., № Е32/08/2018 від 17.08.2018р., № Е34/09/2018 від 05.09.2018р., № Е36/09/2018 від 20.09.2018р., № Е/38/10/2018 від 04.10.2018р., № Е41/10/2018 від 18.10.2018р. та сертифікатів з перевезення товару EUR.1 № PL/MF/AN 0134446 від 31.10.2018р., № PL/MF/AN 0147419 від 15.11.2018р.

Однак, у відповідності до Доповнення І «Визначення поняття «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва Регіональної Конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження в рамках Угоди про асоціацію між Україною, з однією сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами- членами, з іншої сторони, товари вказані в деклараціях про походження та сертифікатах з перевезення EUR.1 не підпадають під преференційний режим. В ході проведення перевірки експортер товарів не надав жодних доказів чи документів, що дозволяють застосувати преференційні правила походження товарів.

Враховуючи вищевикладене, уповноваженим органом Польщі не підтверджено преференційне походження товарів, зазначених у рахунках-фактурах, на яких складені декларації інвойси/декларації про походження та в сертифікатах з перевезення товару EUR.1 (Т.2, а.с.95-96).

У зв`язку із отриманням від митних органів Республіки Польща інформації про непідтвердження документів про країну походження товарів, митним органом ініційовано проведення відповідної перевірки позивача.

Відповідно до наказу Поліської митниці Держмитслужби № 98 від 15.04.2021р. проведено документальну невиїзну перевірку ТзОВ «Морган Феніче» дотримання вимог законодавства України з питань митної справи при митному оформленні товарів за МД від 09.07.2018р. № UA204010/2018/015967, від 16.07.2018р. № UA204010/2018/016495, від 07.08.2018р. № UA204010/2018/018318, від 20.08.2018р. № UA204010/2018/019283, від 10.09.2018р. № UA204010/2018/021112, від 24.09.2018р. № UA204010/2018/022376, від 08.10.2018р. № UA204010/2018/024020, від 22.10.2018р. № UA204010/2018/025407, від 02.11.2018р. № UA204010/2018/026534, від 19.11.2018р. № UA204010/2018/028008.

За результатами перевірки складений Акт № 22/7.13-19/33426845 від 19.05.2021р. (Т.1, а.с.28-43), згідно висновків якого проведеною перевіркою встановлено наступні порушення:

вимог ч.2 ст.48, ч.5 ст.280, ч.1 ст.281, ч.1 ст.257 МК України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті мита на товари, що ввозяться на митну територію України суб`єктами господарювання, на загальну суму 151293 грн. 77 коп.,

вимог п.187.8 ст.187, п.190.1 ст.190 Податкового кодексу /ПК/ України, внаслідок чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ПДВ на загальну суму 36070 грн. 89 коп. (Т-1, а.с.22-27).

На підставі висновків проведеної перевірки митним органом винесені такі податкові повідомлення-рішення:

№ 9 від 04.06.2021р. про збільшення суми грошового зобов`язання з мита на товари, що ввозяться суб`єктами господарювання, на загальну суму 226940 грн. 66 коп., з яких 151293 грн. 77 коп. за податковими зобов`язаннями та 75646 грн. 89 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

№ 9 від 04.06.2021р. про збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ з товарів, ввезених суб`єктами господарювання, на загальну суму 54106 грн. 34 коп., з яких 36070 грн. 89 коп. за податковими зобов`язаннями та 18035 грн. 45 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями (Т.1, а.с.9-20).

25.05.2021р. позивачем подано заперечення на складений Акту перевірки.

За результатами розгляду заперечень згідно відповіді Поліської митниці Держмитслужби № 213-2/19/13-19/4181 від 03.06.2021р. останні визнані необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення (Т.1, а.с.44-47).

Вирішуючи наведений спір та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що висновки митного органу про відсутність у позивача права на преференцію базуються виключно на листі уповноваженого органу Республіки Польщі № 2401-ІОА1.4331.78 від 24.09.2020р., в якому зазначено, що експортером не надано доказів преференційного походження товару.

В той же час, вказаний лист уповноваженого органу Республіки Польща не можна вважати єдиним та беззаперечним доказом порушення саме позивачем митних правил, оскільки позивачем до митного оформлення надані всі документи, визначені чинним законодавством, що надані експортером та підтверджують право позивача на преференцію.

В матеріалах справи є відсутніми будь-які документи, які б підтверджували факт офіційного звернення уповноваженого органу Республіки Польщі до експортера за наданням належних документів на підтвердження статусу походження товару, чи відповіді експортера, тобто, є відсутньою інформація про звернення уповноваженого органу до експортера.

Для митного оформлення товару декларантом було подано митні декларації, зовнішньоекономічний контракт № 020813-М від 02.08.2013р. з додатками, інвойси, декларації про походження та сертифікати з перевезення товару EUR.1, міжнародні товарно-транспортні накладні CMR.

Враховуючи те, що сертифікат з перевезення товару є офіційним документом, у відповідності до якого настають чітко визначені законом юридичні наслідки, тому такий документ потребує встановлення його у відповідності до закону нечинним, підробленим чи недійсним.

В матеріалах справи є відсутніми докази про визнання недійсними сертифікатів з перевезення товару форми EUR.1 № PL/MF/AN 0134446 від 31.10.2018р. та № PL/MF/AN 0147419 від 15.11.2018р. чи про притягнення експортера до відповідальності за фальсифікацію офіційних документів.

Водночас, позивач дотримався умов режиму вільної торгівлі між Україною та Європейським Союзом та правомірно застосував тарифну преференцію за імпортованим товаром з країни Європейського Союзу, що підтверджується сертифікатами про походження EUR.1, виданими митним органом Республіки Польща, на підставі якого митний орган України здійснив митне оформлення товару. Під час митного оформлення імпортованого товару позивач надав національному митному органу всі необхідні документи для завершення митних процедур та щодо достовірності, достатності, повноти або належності яких з боку митного органу не було жодних зауважень та ним не відмовлено у застосуванні преференцій з ввізного мита на товари, що возяться на територію України (код пільги 410 товари, що ввозяться в Україну та походять з країн Європейського Союзу).

Таким чином, позивачем було сплачено в повному об`ємі всі обов`язкові митні платежі, подані необхідні документи для митного оформлення ввезеного товару, а сертифікати про походження товару EUR.1 № PL/MF/AN 0134446 від 31.10.2018р., № PL/MF/AN 0147419 від 15.11.2018р. є чинними та не скасованими.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про те, що товари, митне оформлення яких здійснено за спірними МД на підставі сертифікатів № PL/MF/AN 0134446 від 31.10.2018р., № PL/MF/AN 0147419 від 15.11.2018р., мають преференційне походження ЄС для надання режиму вільної торгівлі в рамках Угоди, а тому пільги надані (отримані) позивачем правомірно.

Колегія суддів вважає, що наведені висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи та приписам чинного законодавства, з огляду на наступне.

Із змісту розглядуваного позову слідує, що позивач ТзОВ «Морган Феніче» оспорює правомірність податкових повідомлень-рішень відповідача про збільшення сум грошових зобов`язань з ПДВ та мита на товари, що ввозяться суб`єктами господарювання.

З огляду на межі доводів та вимог позовної заяви, спірним питанням для позивача є підставність застосування преференційного митного режиму до ввезеного товару, при цьому ключовим моментом слід вважати правильність встановлення країни походження товару, який ввозився позивачем на митну територію України.

Вказані обставини входять в предмет доказування по цій справі.

Позивачем за перерахованими митними деклараціями та товаросупровідними документами ввезено на митну територію України товари для меблевого виробництва: фурнітура кріпильна виготовлена з пластмаси (код УКТ ЗЕД ); голка для втяжки (код УКТ ЗЕД ); стрічка ткана, ремінь еластичний (код УКТ ЗЕД та ); стрічка ремінна (код УКТ ЗЕД ); вузькі тканини, кант (стрічка) із синтетичних волокон, поліпропіленовий ремінь (код УКТ ЗЕД ); мотузка поліпропіленова (код УКТ ЗЕД ); нитки гумові (код УКТ ЗЕД ), які випущено у вільних обіг на митній території України із застосуванням преференції зі сплати ввізного мита (код пільги - 410).

В той же час, за результатами проведеної перевірки відповідач встановив, що ввезені позивачем товари не можуть бути визнані такими, що мають преференційне походження з Європейського Союзу, тобто, декларант не має на преференцію.

Такі висновки контролюючого органу ґрунтуються на листі уповноваженого органу Республіки Польща № 2401-ІОА1.4331.78 від 24.09.2020р., згідно якого експортером не надано доказів преференційного походження товару.

Розглядувані правовідносини регулюються приписами МК України (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з ч.ч.1, 2, 6 ст.36 МК України країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.

Положення цього Кодексу застосовуються для визначення походження товарів, на які при ввезенні їх на митну територію України поширюється режим найбільшого сприяння (непреференційне походження), з метою застосування до таких товарів передбачених законом заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.43 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.

Частиною 3 ст.43 МК України встановлено, що сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

Відповідно до ч.8 ст.43 МК України у разі якщо в документах про походження товару є розбіжності у відомостях про країну походження товару або органом доходів і зборів встановлено інші відомості про країну походження товару, ніж ті, що зазначені у документах, декларант або уповноважена ним особа має право надати органу доходів і зборів для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару додаткові відомості.

Частиною 9 ст.43 МК України передбачено, що додатковими відомостями про країну походження товару є відомості, що містяться в товарних накладних, пакувальних листах, відвантажувальних специфікаціях, сертифікатах (відповідності, якості, фітосанітарних, ветеринарних тощо), митній декларації країни експорту, паспортах, технічній документації, висновках-експертизах відповідних органів, інших матеріалах, що можуть бути використані для підтвердження країни походження товару.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.44 МК України для підтвердження країни походження товару орган доходів і зборів у передбачених законом випадках має право вимагати та отримувати документи про походження такого товару. У разі ввезення товару на митну територію України документ, що підтверджує країну походження товару, обов`язково подається у разі, якщо це необхідно для застосування митно-тарифних заходів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, кількісних обмежень (квот), інших заходів економічного або торговельного характеру, що здійснюються в односторонньому порядку або відповідно до двосторонніх чи багатосторонніх міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, або заходів, що здійснюються відповідно до закону для забезпечення здоров`я населення чи суспільного порядку, а також у разі, якщо в органу доходів і зборів є підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст.45 МК України у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

Законом України № 1678-VII від 16.09.2014р. ратифіковано Угоду від 27.06.2014р. про асоціацію між Україною, з однієї сторони та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, якою, серед іншого, передбачено поглиблену та всеохоплюючу зону вільної торгівлі між Україною та Європейським Союзом (Угода про асоціацію з ЄС).

Статтею 26 частини 1 глави 1 розділу IV Угоди про асоціацію встановлено, що положення цієї Глави застосовуються до торгівлі товарами, що походять з територій Сторін. Для цілей цієї Глави «походження» означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі I «Щодо визначення концепції походження товарів і методів адміністративного співробітництва» (надалі - Протокол І, до цієї Угоди).

Частиною 1 статті 2 розділу 2 Протоколу І встановлено, що з метою впровадження цієї Угоди наступні товари мають вважатися як такі, що походять з Європейського Союзу:

1. товари, цілком вироблені в Європейському Союзі, як це визначається у статті 5 цього Протоколу;

2. товари, отримані в Європейському Союзі з матеріалів, які не були вироблені цілком у Європейському Союзі, за умови, що такі матеріали пройшли достатню обробку в ЄС відповідно до статті 6 цього Протоколу.

Відповідно до частини 1 статті 16 розділу 5 Протоколу І товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів:

1. Сертифікат з перевезення товару EUR.1;

2. У випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, - декларація, що надалі іменуватиметься «декларацією інвойс», надана експортером до інвойсу, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати.

Процедура видачі сертифіката з перевезення товару EUR.1 встановлена статтею 17 розділу 5 «Підтвердження походження» Протоколу 1, згідно з положеннями якої сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни експорту на письмову заяву експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником.

Для цього експортер або його уповноважений представник має заповнити сертифікат з перевезення товару EUR.1, а також бланк заяви, зразок якої наведений у Додатку. Ці бланки мають бути заповнені однією з мов, якими складено цю Угоду, і згідно з нормами законодавства країни експорту. Якщо їх заповнюють від руки, це має бути зроблено чорнилом і друкованими літерами. Опис товарів потрібно викласти у виділеній для цього комірці, не залишаючи вільних рядків. Якщо комірка заповнена не повністю, під останнім рядком опису потрібно накреслити горизонтальну лінію й перекреслити вільний залишок комірки.

Експортер, який подає заяву про видачу сертифіката з перевезення товару EUR.1, повинен бути готовим у будь-який час на вимогу митних органів країни експорту, у якій видається сертифікат з перевезення товару EUR.1, надати всі належні документи на підтвердження статусу походження розглядуваних товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу.

Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни-члена Європейського Союзу або України, якщо розглядувані товари можуть бути визнаними такими, що походять з Європейського Союзу або України, і задовольняють іншим умовам цього Протоколу.

Митні органи, які видають сертифікати з перевезення товару EUR.1, повинні вжити всіх необхідних заходів для перевірки статусу походження товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними. Ці органи також мають забезпечити правильне заповнення бланків, зазначених у пункті 2 цієї статті. Вони зокрема повинні перевірити, чи заповнена комірка, призначена для опису товарів, таким чином, щоб запобігти зловмисному дописуванню.

Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами й переданий експортерові одразу ж після здійснення чи забезпечення фактичного експортування товару.

Стаття 28 Протоколу І встановлює, що до складу документації, зазначеної в статтях 17(3) і 22(3) цього Протоколу, використовуваної для підтвердження того, що товари, вказані в сертифікаті з перевезення товару EUR.1 або декларації інвойс можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу або України й відповідають іншим вимогам цього Протоколу, можуть входити, «interalia» (переклад - також), в тому числі:

(a) прямі свідчення процесів, виконаних експортером чи постачальником для отримання розглядуваного майна, що містяться, наприклад, у його обліковій документації чи у міжнародній системі обліку;

(b) документи, що підтверджують статус походження використаних матеріалів, видані чи складені в Європейському Союзі або Україні, якщо застосування таких документів відповідає чинному законодавству відповідної країни;

(c) документи, що підтверджують обробку матеріалів у Європейському Союзі або Україні, видані чи складені в ЄС або Україні, якщо застосування таких документів відповідає чинному законодавству відповідної країни;

(d) сертифікати з перевезення товару EUR.1 або декларації інвойс, що підтверджують статус походження використаних матеріалів, видані чи складені в Європейському Союзі або Україні згідно з цим Протоколом;

(e) належні свідчення про обробку, виконану з межами Європейського Союзу або України згідно з положеннями статті 12 даного Протоколу, які підтверджують, що вимоги цієї статті були виконані.

Висновки митного органу щодо відсутності у позивача права на преференцію базуються виключно на офіційній інформації - на листі уповноваженого органу Республіки Польщі № 2401-ІОА1.4331.78 від 24.09.2020р., в якому зазначено, що експортером не надано доказів преференційного походження товару.

Отже, з огляду на викладені положення, компанія-експортер товару отримала сертифікати EUR.1 декларативно (повідомивши компетентні органи Республіки Польща про походження товарів з території ЄС), але в ході перевірки документально не змогла підтвердити походження вказаних товарів.

Саме з цієї причини у вищевказаному листі-відповіді зазначено, що сертифікати EUR.1 є дійсними (видавалися), але не пройшли перевірку і не можуть застосовуватися для отримання товарами преференційного режиму.

Отже, уповноваженим органом Республіка Польща не підтверджено преференційне походження товарів, зазначених у рахунках-фактурах, на яких складені декларації інвойси/декларації про походження, та у сертифікатах з перевезення товару EUR.1.

Враховуючи зазначене, заявлення відомостей про характеристики товарів (преференційне походження), які відрізняються від даних, отриманих від уповноважених органів іноземних держав (митний орган Республіки Польща), призвело до безпідставного застосування преференційних ставок ввізного мита, замість застосування повних ставок ввізного мита та сплати митних платежів згідно Митного тарифу України, затв. Законом України № 584-VII від 19.09.2013р. «Про Митний тариф України».

Згідно вищенаведених положень Протоколу І до Угоди про асоціацію між Україною та Європейським союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами слідує, що отримання на запит щодо підтвердження походження товару відповіді, яка не містить достатньої інформації для визначення справжнього походження товарів, є підставою для відмови у наданні права на преференції.

Відповідно до ч.1 ст.289 МК України обов`язок із сплати митних платежів виникає, зокрема, після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, якщо внаслідок перевірки митної декларації чи за результатами документальної перевірки митний орган самостійно визначає платнику податків додаткові податкові зобов`язання (п.4); в інших випадках, встановлених Податковим кодексом України (п.5).

Згідно із п.54.4 ст.54 ПК України у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Таким чином, оскільки відповідачем отримано офіційну відповідь за міжнародним запитом до митних органів Республіки Польща про непідтвердження преференційного походження товарів, оскільки в ході проведення перевірки експортер товарів не надав жодних доказів чи документів, що дозволяють застосувати преференційні правила походження товарів, тому документи на імпортований товар, які використовувалися позивачем для визначення країни походження товарів, не можуть прийматися до уваги та слугувати підставою для надання відповідних преференцій.

Також колегія суддів підкреслює, що представлений лист уповноваженого органу Республіки Польща № 2401-ІОА1.4331.78 від 24.09.2020р. є достатнім доказом для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості, оскільки в матеріалах справи та перевірки не містяться докази походження товару з Європейського Союзу, а експортером товарів не надано під час проведення відповідної перевірки документів, які б підтверджували статус походження товару.

При цьому, буквальний зміст вказаного листа вказує на те, що експортер компанія «Mila sp.z.o.o.» під час відповідної перевірки не могла надати підтверджуючі документи щодо підтвердження статусу походження, тобто, уповноваженим органом Республіки Польща вживалися заходи для належної перевірки спірного питання, що вказує на обґрунтованість та підставність такої відповіді.

Таким чином, за результатами проведеної перевірки обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування, з урахуванням інформації та копій документів, отриманих від уповноваженого органу іноземної держави (відповідь уповноваженого органу Республіки Польща), відповідно до ч.14 ст.354 МК України за МД від 09.07.2018р. № 204010/2018/015967, від 07.08.2018р. № UA204010/2018/018318, від 20.08.2018р. № UA204010/2018/019283, від 10.09.2018р. № UA204010/2018/021112, від 24.09.2018р. № UA204010/2018/022376, від 08.10.2018р. № UA204010/2018/024020, від 22.10.2018р. № UA204010/2018/025407, від 02.11.2018р. № UA204010/2018/026534, від 19.11.2018р. № UA204010/2018/028008, встановлено порушення вимог ч.2 ст.48, ч.1 ст.257 МК України, п.187.8 ст.187, п.190.1 ст.190 ПК України, що призвело до заниження ТзОВ «Морган Феніче» податкових зобов`язань зі сплати митних платежів на загальну суму 187364 грн. 66 коп., в тому числі: мито на товари, що ввозяться на митну територію України суб`єктами господарювання, на суму 151293 грн. 77 коп., та ПДВ з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання, на суму 36070 грн. 89 коп.

Таким чином, оцінюючи в сукупності вищевикладене, враховуючи підтвердження в судовому засіданні обставин, якими контролюючий орган обґрунтував свої твердження про порушення позивачем вимог ч.2 ст.48, ч.5 ст.280, ч.1 ст.281, ч.1 ст.257 МК України, вимог п.187.8 ст.187, п.190.1 ст.190 ПК України, а відтак й покладених в основу прийнятих оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, заявлений позивачем позов є безпідставним та необґрунтованим, через що не підлягає до задоволення.

Також в порядку ч.6 ст.139 КАС України колегія суддів змінює розподіл судових витрат, при цьому понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви не підлягають відшкодуванню позивачу, а сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на апелянта Рівненську митницю (як відокремлений підрозділ Державної митної служби України).

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права (незастосування закону, який підлягав застосуванню), що призвело до помилкового вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст.52, 139, ч.4 ст.229, ст.311, ч.2 ст.313, п.2 ч.1 ст.315, п.4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Рівненської митниці (як відокремленого підрозділу Державної митної служби України) задовольнити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 03.12.2021р. в адміністративній справі № 460/8509/21 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Морган Феніче» до Рівненської митниці (як відокремленого підрозділу Державної митної служби України) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень щодо збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість та мита на товари, що ввозяться суб`єктами господарювання, - відмовити.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви не підлягають відшкодуванню Товариству з обмеженою відповідальністю «Морган Феніче»; суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Рівненську митницю (як відокремлений підрозділ Державної митної служби України).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор
Дата складання повного тексту судового рішення: 13.05.2022р.