Справа № 990/72/22
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 травня 2022 року

Київ

справа №990/72/22

адміністративне провадження №П/990/72/22

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Бучик А.Ю., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Верховної Ради України, треті особи на стороні позивача: Органзація з безпеки та співробітництва в Європі СММ, Представництво Організації Об`єднаних Націй в Україні, третя особа на стороні відповідача Кабінет Міністрів України про зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

11.05.2022 на адресу Верховного Суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Верховної Ради України, в якій просить (дослівно):

1) зобов`язати відповідача усунути бездіяльність і вжити дії щодо усунення проявів видання Урядом (НКРЕКП) документів задля збагачення монополій обленерго (в т.ч. "Житомиробленерго") шляхом дозволу фальсифікації тарифів для споживачів без реєстрації і офіційного оприлюднення таких дій КМУ для фірм РФ;

2) у рамках парламентського контролю зобов`язати відповідача дати оцінку діям Уряду і НКРЕКП, що тероризують Україну - тарифами для фірм-монополій = обленерго та облгазів, які з бюджету України збагачують своїх власників з РФ;

3) визнати протиправною постанову урядової структури НКРЕКП № 2595 від 17.12.2021;

4) зобов"язати ВР і уряд звернутися до Міжнародного кримінального суду ООН щодо розслідування діяльності фірм віце-спікера Держдуми РФ - в Україні і світі.

Частиною першою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суддя після одержання позовної заяви, зокрема, з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно з пунктами 4, 5 і 9 частини п?ятої статті 160 КАС України у позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, докази, що підтверджують вказані обставини, а у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем способи захисту свого порушеного права, свободи чи інтересу, а обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є конкретні юридичні факти, з настанням яких суб`єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини. Позовні вимоги і обставини на їхнє обґрунтування мають викладатися лаконічно, чітко, зрозуміло, з використанням прийнятої юридичної термінології.

За змістом частини четвертої статті 22 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні, зокрема, справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України.

Згідно з приписами частини четвертої статті 266 КАС України щодо повноважень Верховного Суду, яким кореспондують положенням частини першої статті 5 КАС України щодо способів судового захисту, Верховний Суд за наслідками розгляду зазначеної категорії адміністративних справ може: 1) визнати акт Верховної Ради України протиправним та нечинним повністю або в окремій його частині; 2) визнати дії чи бездіяльність Верховної Ради України протиправними, зобов`язати Верховну Раду України вчинити певні дії; 3) застосувати інші наслідки протиправності таких рішень, дій чи бездіяльності, визначені статтею 245 цього Кодексу.

Отже, предметом оскарження до Верховного Суду як суду першої інстанції є, зокрема, акти, дії чи бездіяльність Верховної Ради України, а позовні вимоги про зобов`язання вказаного суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії є способом поновлення порушених прав позивача, які мають бути похідними від основної вимоги про визнання протиправними відповідних дій чи бездіяльності відповідача.

Водночас виклад обставин, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги, не дозволяє визначити підстави адміністративного позову, зокрема, встановити: які правовідносини виникли між ОСОБА_1 та Верховною Радою України, час їх виникнення, які саме акти, дії чи бездіяльність відповідача у спірних правовідносинах позивачка вважає протиправними, чим вони порушили її права або законні інтереси.

Також ОСОБА_1 не зазначає, в чому полягає порушення її особистих прав, свобод та інтересів з боку Верховної Ради України в межах її повноважень та, відповідно, відсутнє правове обґрунтування позовних вимог у цій частині, що не узгоджується зі змістом позовних вимог і повноваженнями суду, наведеними в частині першій статті 5 і частині четвертій статті 266 КАС України.

Отже, вимоги позивача не відповідають наведеним приписам норм процесуального права та позбавляють Верховний Суд можливості встановити дійсний зміст і суть правовідносин, що виникли між позивачем та Верховною Радою України. Відповідно предмет доказування у цій справі позивачем так і не визначено.

Зокрема, позовна заява не містить доводів щодо протиправності дій чи бездіяльності Верховної Ради України відносно позивача та в позові відсутні посилання на відповідні дії, в межах наданих Верховному Суду повноважень, які необхідно вчинити для відновлення порушених прав позивача.

Також позовними вимогами позивач зазначає скасування постанови НКРЕКП № 2595 від 17.12.2021 та зобов`язання уряду звернутися до Міжнародного кримінального суду ООН щодо розслідування діяльності фірм віце-спікера Держдуми РФ - в Україні і світі, проте відповідачем у позовній заяві зазначено лише Верховну Раду України.

На необхідності безумовного дотримання вимог пунктів 4, 5 частини п`ятої статті 160 КАС України висловлено Верховним Судом, зокрема, в ухвалах від 2 грудня 2019 року у справі №643/17201/18, від 16 березня 2020 року у справі №9901/63/20, від 27 березня 2020 року у справі №9901/82/20, від 18 вересня 2020 року у справі №9901/301/20 та від 8 квітня 2021 року у справі №9901/102/21.

Крім того, Суд звертає увагу на те, що у позовній заяві ОСОБА_1 у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, визначено Представництво ООН в Україні та Організацію з безпеки та співробітництва в Європі СММ, а на стороні відповідача Кабінет міністрів України.

Проте, у позовній заяві не вказано, яким чином рішення у справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов`язки вищевказаних третіх осіб, що, відповідно до статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для їх залучення.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною другою статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, з огляду на положення частини першої статті 169 КАС України, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням ОСОБА_1 строку для усунення вказаних недоліків шляхом складання позовної заяви у новій редакції із зазначенням змісту позовних вимог відповідно до приписів КАС України, вичерпним викладом обставин на обґрунтування позовних вимог, обґрунтуванням порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача прав, свобод або законних інтересі позивачки, зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини.

Керуючись статтями 169, 248, 256, 266 КАС України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати позивачці строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви у спосіб, зазначений у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк позовна заява буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

А.Ю. Бучик,

Суддя Верховного Суду