Справа № 209/376/22
Суддя: Багбая Є. Д.
Дата ухвалення: 2022-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 209/376/22
Провадження № 2-а/209/15/22
РІШЕННЯ

Іменем України

12 травня 2022 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Багбая Є.Д.

за участі секретаря Полухіна Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 29 листопада 2021 року постановою серії ВМ № 00009073 про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі її було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 132-1 КУпАП. Згідно тексту Постанови о 12 годині 48 хвилин за адресою М-04 км 186+337 було зафіксовано рух транспортного засобу MAN 19.463 д/н НОМЕР_1 , з перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 25.4 % (7,901 тон). Вважає, що оскаржувана постанова є необгрунтованою та протиправною, оскільки відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 17.03.2018 року, виданого ТСЦ 1244, власником транспортного засобу MAN 19.463 державний номерний знак НОМЕР_1 , є ТОВ ТК «АМАРАНТ». Відповідно до технічного паспорта, автомобіль MAN 19.463 державний номерний знак НОМЕР_1 , є спеціалізованим вантажним бетонорозмішувачем- С, повна маса транспортного засобу становить 26 000 кг, маса без навантаження - 14 150 кг. Також на підставі договору оренди №0203-18/А від 02.03.2018 року та додаткової угоди №1 від 30.12.2019 року, укладеного між ТОВ «Торгівельна компанія «АМАРАНТ» вищезазначений транспортний засіб передано у тимчасове платне володіння ТОВ «МТС-БЕТОН». Таким чином, вона не є відповідальною особою за технічний стан, обладнання та експлуатацію транспортного засобу MAN 19.463 державний номерний знак НОМЕР_3 , а TOB ТК «АМАРАНТ» та не має відношення до перевезень, під час яких відповідачем було зафіксоване зазначене правопорушення, зазначене у п.22.5 ПДР. Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії ВМ № 00009073 від 26 січня 2022 року про на накладення адміністративного стягнення у розмірі 34000,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП; справу закрити; стягнути судовий збір.

Ухвалою суду від 09 лютого 2022 року провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного провадження на 10 березня 2022 року о 11.00 годині.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав клопотанням про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, про що є довідка про доставку електронного листа /оберт а.с.33 та 40/, заяв про відкладення слухання справи в суд не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини.

26 січня 2022 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду ( контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченко В.О. була винесена постанова за змістом якої о 12 годині 48 хвилин за адресою М-04 км 186+337 було зафіксовано рух транспортного засобу MAN 19.463 державний номерний знак НОМЕР_1 , з перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 25.4 % (7,901 тон) та було стягнуто з ОСОБА_1 штраф у розмірі 34000,00 гривень, що підтверджується копією постанови серії ВМ № 00009073 /а.с.6/. Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані інспектором за ч.2 ст. 132-1 КУпАП. Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СXK власником транспортного засобу MAN 19.463 державний номерний знак НОМЕР_1 є ТОВ ТК «Амарант» /а.с.9/. 02 березня 2018 року між ТОВ «ТК «Амарант» та ТОВ «МТС- Бетон» був укладений договір оренди № 0203-18/А /а.с.10-13/, відповідно до умов якого транспортний засіб MAN 19.463 державний номерний знак НОМЕР_1 був переданий в оренду підприємству ТОВ «МТС- Бетон» /а.с.10-13/, що також підтверджується Додатковою Угодою № 1 до Договору оренди № 0203-18/А від 02 березня 2018 року /а.с.14/ та Товарно- транспортною накладною № Р2267 від 29 листопада 2021 року /а.с.15/.

Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. З Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06.03.2008 року).

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 246 КУпА порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи

винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 132-1 КУпАП відповідальність настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян-у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.

Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі встановлюються статтею 279-5 КУпАП та Інструкцією «Про затвердження інструкцій з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті», затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 27.09.2021 року №512 (далі Інструкція).

Згідно розділу 2 Інструкції, уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою та третьою статті 132-1 КУпАП (далі - адміністративні правопорушення).

Уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система), необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - постанова).

У разі якщо адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122-2. частинами другою, третьою статті 132-1 КУпАП, зафіксоване в автоматичному режимі, уповноважені посадові особи встановлюють особу, зазначену у частині першій статті 14-3 КУпАП за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів та Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно ч.1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозалису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Разом із тим, доказування вини особи, яка притягується до юридичної відповідальності є забезпеченням принципу змагальної процедури.

Основним і первинним предметом доказування справ про адміністративні правопорушення є встановлення уповноваженим органом (посадовою особою) наявності сукупності ознак складу адміністративного правопорушення, у тому числі вини особи в учиненому нею діянні, фактів, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини у справі Allenet de Ribemont v. France (скарга № 15175/89, постанова від 10.02.1995 року) підкреслює, що принцип презумпції невинуватості порушується, « якщо суд оголосить обвинуваченого винним, коли його вина не була попередньо доведена».

У справі Barbera, Messeque and Jabardo v. Spain (скарга № 10590/83 від 6 грудня 1988 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98).

Європейський суд з прав людини у справі Salabiaku v. France (скарга № 10519/83) встановив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування... необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

В рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Міністрів Ради Європи Державам-Членам стосовно адміністративних санкцій, одним із принципів застосування адміністративних стягнень є покладення обов`язку забезпечення доказів на адміністративний орган влади (принцип 7).

Згідно вивчених судом матеріалів справи, з`ясованих обставин справи які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, в зв`язку з тим, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Під час розгляду справи відповідачем не було надано доказів скоєння позивачем правопорушення, оскільки відповідно до наданий позивачем доказів транспортний засіб MAN 19.463 д/з НОМЕР_1 . переданий в оренду підприємству ТОВ «МТС- Бетон», вона не є відповідальною особою за технічний стан, обладнання та експлуатацію даного транспортного засобу, відповідач не надав пояснень чому до адміністративної відповідальності притягнуто саме ОСОБА_1 , тому позов підлягає задоволенню.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Крім того, на підставі ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про повне задоволення позову, а позивач сплатив судовий збір у розмірі 992,40 гривень, він підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, а саме з Державної служби України з безпеки на транспорті.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 139, 242-246, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання - АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (місце знаходження- м. Київ,пр. Перемоги, буд.14) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання на території України серії ВМ № 00009073 від 26 січня 2022 року про на накладення на ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34000,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення , передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ч.2 ст.132-1 КУпАП відповідно до постанови серії ВМ № 00009073 від 26 січня 2022 року.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті (місце знаходження- м. Київ, пр. Перемоги, буд.14) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 сплачений позивачем судовий збір у розмірі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві гривень сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи безпосередньо до Третього адміністративного апеляційного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська Є.Д. Багбая