Справа № 580/1548/22
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2022-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2022 року справа № 580/1548/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши правилами спрощеного письмового провадження в залі суду адміністративну справу за позовом адвоката Мовчан О.М. від імені ОСОБА_1 до УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ МІГРАЦІЙНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ В ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

24.02.2022 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов адвоката Мовчан О.М. ( АДРЕСА_1 ) від імені ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ МІГРАЦІЙНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ В ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ (18002, Черкаська обл., місто Черкаси, бульв.Шевченка, буд.117; ) (далі - відповідач), про:

визнання протиправним і скасування рішення, оформленого висновком службової перевірки законності оформлення паспорта громадянина України на ім`я позивача № НОМЕР_2 , проведеного заступником начальника відділу з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції УДМС України в Черкаській області Авраменко Є.В, затвердженого 28.05.2019 директором Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ОСОБА_2 ;

зобов`язання направити до Інформаційної підсистеми функціональний модуль "Недійсні документи" Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами Державної міграційної служби інформацію про скасування вказаного вище висновку службової перевірки.

Додатково просив стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір.

В обґрунтування позовної заяви зазначив, що у серпні 2021 року дізнався про недійсність його паспорту. 06.08.2021 на запит адвоката відповідач надіслав відповідь та повідомив про прийняття оскаржуваного висновку. В основі спірного рішення зазначено, що за обліками відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Черкаській області позивач зареєстрованим або знятим з реєстраційного обліку по м.Черкаси та Черкаській області не значиться. Вважає, що такий висновок прийнятий з порушенням норм чинного законодавства.

Справу за результатом автоматизованого розподілу передано для розгляду судді ОСОБА_3.

Ухвалою суду від 25.02.2022 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк 10 днів з дати отримання ухвали для усунення її недоліків.

Наказом Черкаського окружного адміністративного суду від 09.03.2022 №30-О увільнено суддю ОСОБА_3 від роботи у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації на особливий період.

15.03.2022 позивач на виконання вимог вказаної ухвали надіслав суду заяву (вх.№9163/22) про усунення недоліків позовної заяви, до якої додав квитанцію від 11.03.2022 № про сплату судового збору в сумі 992,40грн, чим усунув недоліки позовної заяви.

Розпорядженням керівника апарату Черкаського окружного адміністративного суду Кочержинського О.В. від 17.03.2022 №35 відповідно до ч.9 ст.31 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) призначено повторний автоматизований розподіл адміністративної справи №580/1548/22. У результаті справу передану судді Бабич А.М .

Ухвалою суду від 21.03.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено відповідачу строк тривалістю п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі для надання відзиву на позовну заяву та доказів. Згідно з даними розписки вказану ухвалу відповідач отримав 25.03.2022.

06.04.2022 на адресу суду надійшов відзив відповідача, в якому просив прийняти його та у задоволенні позову відмовити повністю. Вказав, що за результатами службової перевірки законності паспорта громадянина України позивача, документ визнаний таким, що є недійсним, підлягає вилученню та знищенню. Встановлено, що з клопотанням щодо оформлення документів про набуття громадянства України позивач та його батьки - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не зверталися. Водночас Посольством Республіки Вірменія в Україні повідомлено, що батьки позивача є громадянами Республіки Вірменія та документовані паспортами. Крім того, позивач є громадянином Республіки Вірменія, паспортом громадянина Республіки Вірменія не документувався. Отже, за відсутності підтвердження належності, прийняття або набуття особою громадянства України, паспорт громадянина України використовується позивачем за відсутності законних підстав.

Оскільки обґрунтовані заяви про розгляд справи з викликом сторін у судове засідання суду не надходили, зважаючи на відсутність необхідності призначити в справі експертизу або викликати для допиту свідків, суд вирішив справу розглянути правилами спрощеного провадження без такого виклику (у письмовому провадженні) на підставі письмових доказів.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

14.05.2004 Соснівський РВ УМВС України в Черкаській області видав позивачу, ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 . 24.06.2004 ДПІ у Голосіївському районі м.Києва видала йому картку про отримання ідентифікаційного номера НОМЕР_1 .

Атестатом НОМЕР_4 від 19.06.2004 підтверджується, що позивач закінчив у 2004 році середню загальноосвітню школу №88 м.Києва.

Дипломом НОМЕР_5 від 30.06.2009 підтверджується, що позивач закінчив у 2009 році Державний вищий навчальний заклад «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Маркетинг» та здобув кваліфікацію магістра з маркетингу.

Довідкою від 09.10.2012, виданою громадянці України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці м.Ленінакан, Вірменія, паспорт громадянки України серії НОМЕР_6 виданий Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області 14.05.2004. У ньому вказано, що була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 із 07.05.2004 до 15.05.2004.

22.02.2018 позивачу виданий паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_7 з терміном дії до 22.02.2028.

Державна міграційна служба України направила позивачу запит від 17.10.2018 про необхідність на виконання п.109 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302, провести службову перевірку щодо законності документування паспортом громадянина України: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 (позивачу у справі).

Відповідач направив Посольству Республіки Вірменія в Україні лист від 23.01.2019 з проханням надати інформацію щодо належності вказаних вище осіб до громадянства Республіки Вірменія.

Зазначене посольство повідомило серед іншого листом від 19.02.2019 №2302/97, що згідно з п.1 ст.16 Закону Республіки Вірменії «О гражданстве Республики Армения» позивач (04.08.1986р.н.) та ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) є громадянами Республіки Вірменія та відповідним паспортом не документовані.

На основні зібраних матеріалів службової перевірки відповідач виніс оспорюваний Висновок №116/2019 службової перевірки законності оформлення паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 (далі - Висновок). У ньому зазначено, що на підставі встановлених з книги обліку надходження бланків паспортів і видачі паспортів громадянам ВГІРФО Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області №53, заявах на видачу паспорта, обліків відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Черкаській області, даних Єдиної інформаційно-аналітичної системи міграційних процесів, інформації Головних управлінь, управлінь ДМС України, позивач та його батьки за дозволами про імміграцію в Україні не зверталися. Оскільки вони громадянства України не набували, паспорт серії НОМЕР_3 оформлений з порушенням вимог законодавства без перевірки документів, які підтверджують громадянство України. Тому у Висновку зазначено службову перевірку закінчити, а вказаний паспорт відповідно до п.108 Порядку є недійсним і підлягає вилученню, про що внести інформацію до ІП «ФМ Недійсні документи» ЄІАСУМПДМС, а копію затвердженого висновку надіслати до ГУ Національної поліції в Черкаській області для вирішення питання відповідно до вимог ст.214 КПК України.

Листом від 28.12.2021 №874/02-09 Медведівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області інформується, що позивач, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 дійсно проживали та були зареєстровані на території Медведівської сільської ради у період з 1989 до 2004 р.р. на АДРЕСА_4 , про що є запис у господарській книзі №10 під номером 838.

Листом від 26.08.2021 №7101.6-7503/71.1-21 відповідач повідомляє, що рішення щодо припинення громадянства України відносно позивача ним не приймалося. Одночасно зазначено, що висновком службової перевірки законності оформлення паспорта позивача встановлено, що він оформлений з порушенням вимог законодавства України.

Не погодившись з Висновком, позивач звернувся до суду з позовом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Частиною першою статті 26 Конституції України визначено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Згідно з п.2 ч.1 ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються громадянство, правосуб`єктність громадян, статус іноземців та осіб без громадянства.

Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, яким керувався відповідач приймаючи Висновок, затверджений постановою КМУ від 25 березня 2015 року №302 (далі - Порядок), тобто до дати отримання позивачем паспорта громадянина України.

Згідно з п.106 Порядку забороняється вилучення у особи паспорта, крім випадків, передбачених законодавством, зокрема забороняється взяття паспорта у заставу.

Відповідно до п.107 Порядку паспорт може бути вилучено (у тому числі тимчасово) працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта, а за кордоном - закордонної дипломатичної установи в разі його використання з метою вчинення злочину на території України чи за кордоном, підроблення, проведення службової перевірки щодо оформлення з порушеннями вимог законодавства або в інших випадках, передбачених законодавством.

Під час вилучення (у тому числі тимчасово) складається акт вилучення, а особі видається довідка про вилучення паспорта. Форма акта і довідки встановлюється МВС.

Вилучений (у тому числі тимчасово) працівником уповноваженого суб`єкта паспорт разом з актом про вилучення передається не пізніше наступного робочого дня після вилучення згідно з актом приймання-передачі до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, який знищує його згідно з пунктами 110-113 цього Порядку.

Вилучений (у тому числі тимчасово) паспорт зберігається у територіальному органі/територіальному підрозділі ДМС, закордонній дипломатичній установі до прийняття рішення про визнання його недійсним і подальшого анулювання і знищення згідно з пунктами 110-113 цього Порядку або повернення заявнику.

Вилучений закордонною дипломатичною установою, визнаний недійсним відповідно до абзацу дев`ятого пункту 108 цього Порядку паспорт разом з актом про вилучення надсилається до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, що здійснив його оформлення, для знищення його згідно з пунктами 110-113 цього Порядку.

Згідно з п.108 Порядку паспорт визнається недійсним, вилучається, анулюється та знищується в разі:

1) якщо він підлягає обміну у зв`язку із зміною інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації);

2) виявлення помилки в інформації, внесеній до нього;

3) непридатності для подальшого використання;

4) припинення громадянства України або скасування рішення про громадянство України;

5) коли його заявлено як втрачений або викрадений та подано заяву-анкету про оформлення нового паспорта;

6) смерті особи, на ім`я якої його було оформлено;

7) закінчення строку його дії або прийняття рішення про оформлення паспорта у зв`язку з обміном до закінчення строку його дії;

8) оформлення паспорта/паспорта зразка 1994 року з порушенням вимог законодавства;

9) неотримання його заявником протягом двох років, а у випадку, визначеному абзацом третім пункту 98 цього Порядку, - протягом трьох років.

У разі подання особою у строки, встановлені законодавством, документів для обміну паспорта у зв`язку із зміною інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації), виявлення помилки в інформації, внесеній до паспорта, або в разі його непридатності для подальшого використання паспорт, що підлягає обміну, визнається недійсним з дня подання документів для його обміну.

У разі неподання особою протягом місяця з дати зміни інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації), документів для його обміну за наявності в ДМС відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про зміну відповідної інформації або надходження такої інформації від відділів державної реєстрації актів цивільного стану паспорт, який підлягає обміну, визнається недійсним.

Винесення окремого виду рішення про визнання недійсним і вилучення паспорта вказаний Порядок не передбачає.

Як встановлено вище, мотивом Висновку стала відсутність доказів належності громадянства України позивачу, факт громадянства Республіки Вірменія його батьків та місце народження у вказаній республіці. З цього приводу суд урахував.

16 липня 1990 року Верховною Радою Української PCP прийнята Декларація про державний суверенітет України. 24 серпня 1991 року Верховна Рада України прийняла Акт проголошення незалежності України.

23 серпня 1990 року Верховна Рада Вірменської РСР ухвалила Декларацію про незалежність Вірменії.

Позивач народився до вказаних подій - 04.08.1986 у м.Ленінахан Вірменія. Листи Медведівської сільської ради Черкаської області підтверджують його проживання в Україні на території відповідного села.

Відповідно до положень ст.1 Закону України від 18.01.2001 №2235-III (далі - Закон №2235-III) громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках.

Статтею 3 Закону №2235-III визначено, що громадянами України є:

усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;

особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав;

особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України;

особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України.

Відповідно до ст.9 Закону №2235 іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх заявою прийняті до громадянства України.

Умовами прийняття до громадянства України є:

1) визнання і дотримання Конституції України та законів України, що засвідчується особою у поданій в установленому порядку заяві про прийняття до громадянства України;

2) подання:

особою без громадянства - декларації про відсутність іноземного громадянства;

іноземцем - зобов`язання припинити іноземне громадянство. Іноземці, які перебувають у громадянстві (підданстві) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство (підданство) усіх цих держав;

3) безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років;

4) отримання дозволу на імміграцію.

5) володіння державною мовою або її розуміння в обсязі, достатньому для спілкування.

6) наявність законних джерел існування.

До громадянства України не приймається особа, яка:

1) вчинила злочин проти людства чи здійснювала геноцид;

2) засуджена в Україні за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину (до погашення або зняття судимості) з урахуванням рівня загрози для національної безпеки держави;

3) вчинила на території іншої держави діяння, яке визнано законодавством України тяжким або особливо тяжким злочином.

Згідно зі статтею 6 Закону №2235-III громадянство України набувається:

за народженням;

за територіальним походженням;

внаслідок прийняття до громадянства;

внаслідок поновлення у громадянстві;

внаслідок усиновлення;

внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в заклад охорони здоров`я, заклад освіти або інший дитячий заклад, у дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю;

внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки;

у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини;

внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства;

за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Відповідно до статті 5 Закону №2235-III документами, що підтверджують громадянство України, є:

паспорт громадянина України;

паспорт громадянина України для виїзду за кордон;

тимчасове посвідчення громадянина України;

дипломатичний паспорт;

службовий паспорт;

посвідчення особи моряка;

посвідчення члена екіпажу;

посвідчення особи на повернення в Україну.

Відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-XII, в редакції постанови Верховної Ради України від 02.09.1993 №3423- XII, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, документом, що посвідчу особі громадянина України за кордоном і при перетинанні державного кордону України, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон аб дипломатичний і службовий паспорти, посвідчення особи моряка і проїзний документ дитини. Ці документи виготовляються і оформляються відповідно до положень, що затверджуються Президентом України на підставі рекомендацій Міжнародної організації цивільної авіації (ІКАО, Дос.N 9303).

Стаття 5 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 №1382-IV (далі - Закон №1382-IV) визначає, що законними підставами перебування на території України іноземців та осіб без громадянства для реалізації своїх прав на свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні є підстави, встановлені Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" або Законом України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, мають право вільно та безперешкодно за своїм бажанням пересуватися територією України у будь-якому напрямку, у будь-який спосіб, у будь-який час, крім обмежень, встановлених статтею 12 цього Закону.

Іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, мають право на вибір житла, в якому вони бажають проживати, крім обмежень, встановлених статтею 13 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.13 Закону №1382-IV вільний вибір місця проживання обмежується щодо:

осіб, які не досягли 14-річного віку;

осіб, до яких згідно із процесуальним законодавством застосовано запобіжні заходи, пов`язані з обмеженням або позбавленням волі;

осіб, які за вироком суду відбувають покарання у вигляді позбавлення або обмеження волі;

осіб, які згідно із законодавством перебувають під адміністративним наглядом;

осіб, які згідно із законодавством про інфекційні захворювання та психіатричну допомогу підлягають примусовій госпіталізації та лікуванню;

іноземців та осіб без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України.

Підпунктом "г" п.2 ч.1 ст.13 Закону України від 20 листопада 2012 року №5492-VI "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" (далі - Закон №5492-УІ) визначено, що посвідка на тимчасове проживання є документом, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус та оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру.

Відповідно до вимог ч.ч.1-2 ст.32 Закону №5492-УІ посвідка на тимчасове проживання є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні. Посвідка на тимчасове проживання оформляється іноземцям та особам без громадянства (незалежно від віку), визначеним статтею 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

Тобто, для будь-якої особи, що перебуває на території України, обов`язковим є наявність документа, що посвідчує його особу. Анулювання дійсності виданого паспорта громадянина України відразу ставить таку особу в стан правової невизначеності, оскільки позбавляє його документа, на підставі якого можливо встановити його особу, та обмежує його право на вільне пересування.

Як зазначено вище, Республіка Вірменія не видавала позивачу паспорта цієї держави. Не зважаючи на місце народження, позивач більшість часу мешкав в Україні, пройшов навчання в школі, вищому навчальному закладі також в Україні, маючи дійсний паспорт громадянина України. З дати його видачі - 14.05.2004 до дати прийняття спірного Висновку, затвердженого 28.05.2019, відсутні належні докази виїзд за її межі на тривалий строк. Отже, протягом вказаного періоду позивач набув достатніх правовідносин з суб`єктами владних повноважень, жаттєвих зв`язків в Україні, щоб позбавлення його паспорта громадянина України становило втручання в його право на приватне життя.

Україна відповідно до ст.1 Конституції України є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека згідно зі ст.3 Основного закону визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно зі ст.4 Конституції в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Відповідно до ст.15 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року №995_015, кожна людина має право на громадянство, ніхто не може бути безпідставно позбавлений громадянства або права змінити своє громадянство.

Згідно зі статтею 17 Закону №2235-III громадянство України припиняється:

внаслідок виходу з громадянства України;

внаслідок втрати громадянства України;

за підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Належних доказів набуття позивачем статуту громадянина іншої держави суд не надано.

Відповідно до вимог ст.18 Закону №2235 громадянин України, який відповідно до чинного законодавства України є таким, що постійно проживає за кордоном, може вийти з громадянства України за його клопотанням.

Якщо дитина виїхала разом з батьками на постійне проживання за кордон і батьки виходять з громадянства України, за клопотанням одного з батьків разом з батьками з громадянства України може вийти і дитина.

Якщо один з батьків виїхав разом з дитиною на постійне проживання за кордон і виходить з громадянства України, а другий залишається громадянином України, дитина може вийти з громадянства України разом з тим із батьків, який виходить з громадянства України, за його клопотанням.

Якщо один з батьків виїхав разом з дитиною на постійне проживання за кордон і виходить з громадянства України, а другий є іноземцем чи особою без громадянства, дитина може вийти з громадянства України разом з тим із батьків, який виходить з громадянства України, за його клопотанням.

Якщо дитина виїхала на постійне проживання за кордон і її батьки вийшли з громадянства України, дитина може вийти з громадянства України за клопотанням одного з батьків.

Якщо дитина виїхала на постійне проживання за кордон з одним із батьків і він вийшов з громадянства України, а другий є громадянином України, дитина може вийти з громадянства України за клопотанням про це того з батьків, який вийшов з громадянства України.

Якщо дитина виїхала на постійне проживання за кордон з одним із батьків і він вийшов з громадянства України, а другий є іноземцем чи особою без громадянства, дитина може вийти з громадянства України за клопотанням того з батьків, який вийшов з громадянства України.

Дитина, яка відповідно до чинного законодавства України вважається такою, що постійно проживає за кордоном, може вийти з громадянства України за клопотанням одного з батьків.

Дитина, яка набула громадянство України за народженням, якщо на момент її народження батьки або хоча б один із них були іноземцями чи особами без громадянства, може вийти з громадянства України за клопотанням одного з батьків незалежно від місця проживання дитини.

Дитина, яка усиновлена подружжям, один з якого є громадянином України, а другий є іноземцем, може вийти з громадянства України за клопотанням усиновлювача, який є іноземцем.

Дитина, усиновлена іноземцями або особами без громадянства, може вийти з громадянства України за клопотанням одного з усиновлювачів.

Вихід з громадянства України допускається, якщо особа набула громадянство іншої держави або отримала документ, виданий уповноваженими органами іншої держави, про те, що громадянин України набуде її громадянство, якщо вийде з громадянства України.

Вихід дітей віком від 14 до 18 років з громадянства України може відбуватися лише за їхньою згодою.

Вихід із громадянства України не допускається, якщо особі, яка клопоче про вихід з громадянства України, в Україні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення або стосовно якої в Україні є обвинувальний вирок суду, що набрав законної сили і підлягає виконанню.

Датою припинення громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата видання відповідного Указу Президента України.

Докази виходу позивача з громадянства України відсутні.

У ст.19 Закону №2235 зазначені підстави для втрати громадянства України:

1) добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, якщо на момент такого набуття він досяг повноліття.

Добровільним набуттям громадянства іншої держави вважаються всі випадки, коли громадянин України для набуття громадянства іншої держави повинен був звертатися із заявою чи клопотанням про таке набуття відповідно до порядку, встановленого національним законодавством держави, громадянство якої набуто.

Не вважаються добровільним набуттям іншого громадянства такі випадки:

а) одночасне набуття дитиною за народженням громадянства України та громадянства іншої держави чи держав;

б) набуття дитиною, яка є громадянином України, громадянства своїх усиновлювачів унаслідок усиновлення її іноземцями;

в) автоматичне набуття громадянином України іншого громадянства внаслідок одруження з іноземцем;

г) автоматичне набуття громадянином України, який досяг повноліття, іншого громадянства внаслідок застосування законодавства про громадянство іноземної держави, якщо такий громадянин України не отримав документ, що підтверджує наявність у нього громадянства іншої держави;

2) набуття особою громадянства України на підставі статті 9 цього Закону внаслідок обману, свідомого подання неправдивих відомостей або фальшивих документів;

3) добровільний вступ на військову службу іншої держави, яка відповідно до законодавства цієї держави не є військовим обов`язком чи альтернативною (невійськовою) службою.

Положення пунктів 1, 3 частини першої цієї статті не застосовуються, якщо внаслідок цього громадянин України стане особою без громадянства.

Датою припинення громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата видання відповідного указу Президента України.

Доказів наявності обставин виходу позивачем з громадянства України суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд врахував, що відповідач прийняв Висновок з мотивів, які не враховують баланс інтересів публічних і приватних, адже з огляду на тривалість користування з дати отримання позивачем паспорта громадянина України, набуття ним освіти та отримання на підставі цього ж паспорта відповідних документів, що посвідчують його освіту, а отже і право на працю, позбавлення такого документа має більш несприятливі для позивача наслідки та не мають законних обґрунтувань в демократичному суспільстві.

Отже, Висновок становить втручання відповідачем у право позивача на повагу до особистого життя, не відповідає принципу пропорційності рішення суб`єкта владних повноважень. Тому протиправне та підлягає скасуванню. Повне відновлення порушеного права позивача підлягає у спосіб, обґрунтовано обраний позивачем, шляхом зобов`язання відповідача направити до Інформаційної підсистеми функціональний модуль "Недійсні документи" Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами Державної міграційної служби інформації про його скасування.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Понесені позивачем судові витрати, підтверджені квитанцією від 11.03.2022 в сумі 992,40грн про сплату судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача повністю.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов адвоката Мовчан О.М. ( АДРЕСА_1 ) від імені ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати рішення УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ МІГРАЦІЙНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ В ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ (18002, Черкаська обл., місто Черкаси, бульв.Шевченка, буд.117; ), оформлене затвердженим 28.05.2019 директором Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ОСОБА_2 . Висновком №116/2019 службової перевірки законності оформлення паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , проведеного заступником начальника відділу з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції УДМС України в Черкаській області Авраменко Є.В., та зобов`язати направити до Інформаційної підсистеми функціональний модуль "Недійсні документи" Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами Державної міграційної служби інформацію про таке скасування.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ МІГРАЦІЙНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ В ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ (18002, Черкаська обл., місто Черкаси, бульв.Шевченка, буд.117; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в сумі 992,40грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок), сплачені як судовий збір за звернення до адміністративного суду з позовною заявою.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання повного її тексту та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, виготовлене в повному обсязі та підписане 13.05.2022.