Справа № 580/3637/21
Суддя: Сергій ГАРАНЬ
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року справа № 580/3637/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гараня С.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Ковтун Л.Б.,

представника позивача Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Михайлюк Т.О. (за витягом з ЄДР),

представника відповідача ПрАТ Азот адвоката Шишкіна Ю.О. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до приватного акціонерного товариства Азот про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулося Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків з позовом, в якому з урахуванням заяви від 04.10.2021 просить надати дозвіл на погашення суми податкового боргу в розмірі 40 914 549,64 грн за рахунок майна приватного акціонерного товариства Азот, що перебуває у податковій заставі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на обліку у Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків перебуває приватне акціонерне товариство Азот, яке має податковий борг до бюджету на загальну суму в сумі 40 914 549,64 грн. На виконання вимог п.95.5 ст.95 ПК України позивачем було прийнято рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках в рахунок погашення податкового боргу від 09.01.2018 №1. Відповідно до п. 89.3 ст. 89 ПК України прийняте рішення про опис майна у податкову заставу від 16.05.2017 № 26608/10/28-10-17-01-23. Відповідно до п. 89.3 ст. 89 ПК України, контролюючим органом складено акти опису майна від 20.06.2017 №25, від 18.12.2017 №38, від 29.01.2018 №2, від 22.03.2018 №6, від 24.05.2018 №10. Позивач також звертався до банків, в яких відкриті рахунки підприємства з інкасовими дорученнями про стягнення з відповідача боргу. Проте інкасові доручення були повернуті банками без виконання. Враховуючи, що заходи стягнення не призвели до погашення податкового боргу, позивач на підставі п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України звернувся до суду з даним позовом.

Представник відповідача, не погодившись з позовними вимогами, подав до суду відзив на позовну заяву з доказами на його обґрунтування, в якому просив відмовити у задоволенні вимог у повному обсязі, виходячи з того, що позовні вимоги є необґрунтованими. Так, вказав, що обґрунтовуючи вимоги про надання дозволу на погашення податкового боргу, позивач посилається на положення п. 95.5 ст.95 Податкового кодексу України та вказує на те, що вжиті заходи щодо стягнення коштів з рахунків платника у банках за рішенням керівника контролюючого органу не призводять до суттєво зменшення боргу платника. Поряд з цим, заходи, що вживаються позивачем щодо погашення податкового боргу відповідача на сьогодні тривають та не є завершеними, а тому надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі є передчасним. Так, виходячи з аналізу положень ст. 95 Податкового кодексу України заходи щодо погашення податкового боргу здійснюються контролюючим органом першочергово шляхом стягнення коштів такого платника і виключно у разі недостатності коштів, вживаються заходи щодо продажу майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

У відповіді на відзив представник позивача не погодилася з доводами відповідача, вказавши про їх безпідставність та наполягала на задоволенні позову.

У запереченні на відповідь на відзив, представником відповідача зазначено, що позивачем як у позові, так і у відповіді на відзив, не доведено належним чином та належними доказами право на звернення до суду з позовом, про надання дозволу на погашення податкового боргу ПрАТ Азот за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідач зареєстрований як юридична особа та перебуває на обліку у відповідача як платник податків з 01.01.2021, що вбачається з позову та підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідач має податковий борг до бюджету станом на 30.09.2021 на загальну суму 40 914 549, 64 грн, в т.ч. по платежам: - податок на прибуток в сумі 34 164 916,09 грн; - податок на додану вартість в сумі 6 749 633,55 грн.

Дана сума податкового боргу є узгодженою та станом на момент розгляду справи залишається не погашеною.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, у тому числі інтегрованою карткою платника податків та визнавались представником відповідача.

Відповідно до п. 89.3 ст. 89 Податкового кодексу України позивачем прийнято рішення про опис майна у податкову заставу від 16.05.2017 № 26608/10/28-10-17-01-23.

На підставі вказаного рішення складено акти опису майна та зареєстровано податкову заставу на загальну суму 32 488 250,60 грн, в т.ч. по актах:

- від 20.06.2017 №25 на суму 4 191,63 грн. (датчик дифференціального тиску);

- від 18.12.2017 №38 на суму 16 110 933,89 грн (скрубер високого тиску Е-203, насос MSLA 05007);

- від 29.01.2018 №2 на суму 8 662 695,91 грн (теплообмінник 1140-СА/СВ);

- від 22.03.2018 №6 на суму 5 322 694,29 грн (комплекс будівель і споруд цеху-8 номер об`єкта в РПВН: 91572, адреса: Черкаська область, м. Черкаси, вул. Першотравнева, 72);

- від 24.05.2018 №10 на суму 2 387 734,88 грн (учбово-курсовий комбінат загальна площа 3677,2 кв.м. номер об`єкта в РПВН: 7760064 адреса: Черкаська область, м. Черкаси, вул. Першотравнева, 72).

Податкова застава за вказаними актами була внесена в Державний реєстр обтяжень рухомого майна та в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень, що підтверджується витягами (т.1, а.с.15, 17, 19, 21, 24).

Наявність вказаного описаного майна на зазначену суму представник відповідача також не заперечував.

Відповідно до п.95.5 ст.95 Податкового кодексу України у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків такого платника у банках здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг перевищує 5 мільйонів гривень та не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутні зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань.

У таких випадках: рішення про стягнення коштів з рахунків такого платника податків у банках є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи; рішення про стягнення готівкових коштів вручається такому платнику податків і є підставою для стягнення.

На підставі вказаної норми 09.01.2018 заступником начальника Офісу великих платників податків ДФС було прийнято рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу за №1 (т.1, а.с.25).

Після прийняття вказаного рішення, податковий орган звертався до банків, в яких відкриті рахунки відповідача, з інкасовими дорученнями про стягнення з відповідача боргу. Проте інкасові доручення були повернуті банками без виконання.

Враховуючи, що заходи стягнення, вжиті позивачем, не призвели до погашення підприємством податкового боргу, позивач звернувся до суду з позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу приватного акціонерного товариства Азот за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1ст.16 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) платники податків обтяжені обов`язком сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За приписами п.54.1ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою. У свою чергу, сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання, згідно з пп.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, є податковим боргом.

На виконання п.57.1ст.57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За визначенням п.61.1ст. 61 ПК України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.59.1ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Виходячи зі змісту п. 59.5ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до пунктів 87.1, 87.2 ст. 87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених вказаною статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених вказаним Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п. 88.1 ст. 88 ПК України, яка регулює питання змісту податкової застави, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених вказаним Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Отже, податковий борг може бути погашений як за рахунок грошових коштів, так і за рахунок майна платника податків.

Згідно зі ст. 89 ПК України, право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені вказаним Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені вказаним Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

З урахуванням положень вказаної статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 вказаної статті, відповідно до якої, у разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша від суми податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі.

Згідно із п. 89.3 ст. 89 ПК України, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Відповідно до пунктів 95.1, 95.2, 95.3, 95.10 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (п.95.1).

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п.95.2).

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п.95.3).

Водночас, у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків такого платника у банках здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг перевищує 5 мільйонів гривень та не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутні зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань (п.95.5).

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу (п.95.3).

Зміст наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що податковий борг платника податків може бути погашений за рахунок будь-якого майна такого платника, переданого у податкову заставу, при цьому рішення про погашення усієї суми податкового боргу шляхом продажу майна, яке перебуває у податковій заставі приймається на підставі рішення суду.

Обов`язковими умовами (обставинами), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у контролюючого органу права на звернення до суду із даним позовом є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення контролюючого органу до суду із позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку; відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; наявність майна платника податків - боржника у податковій заставі.

Сукупність вказаних обставин наділяє контролюючий орган правом на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.

Так, матеріалами справи підтверджено, що направлення на податкову адресу відповідача податкової вимоги від 11.05.2017 №31-18 на суму 1 515,31 грн (т.1, а.с.12), яка є чинною та не скасованою станом на час розгляду справи, не призвело до погашення податкового боргу відповідачем.

Крім того, у зв`язку з не сплатою відповідачем податкового боргу, відповідачем прийнято рішення про опис майна у податкову заставу від 16.05.2017 № 26608/10/28-10-17-01-23 (т.1, а.с.13), та складені акти опису майна від 20.06.2017 №25, від 18.12.2017 №38, від 29.01.2018 №2, від 22.03.2018 №6, від 24.05.2018 №10. Слід відмітити, що опис майна у податкову заставу було погоджено з платником податків, про що свідчить відповідний підпис представника відповідача на актах.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідач погодився з передачею у податкову заставу майна, надання дозволу на продаж якого є предметом позову у даній справі.

Позивачем неодноразово надсилались інкасові доручення, як протягом 2020 року, так і в 2021 році однак, останні були повернені без виконання з підстав накладення арешту на відповідні рахунки відповідача та відсутністю коштів на них.

Станом на момент розгляду справи доказів погашення спірної заборгованості, відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивач дотримався встановленої ПК України процедури погашення заборгованості платника податків, попередньо скориставшись правом на стягнення заборгованості, у тому числі в судовому порядку, закріпленим в пп.20.1.19 п.20.1ст. 20 ПК України, однак, заходи, спрямовані на примусове списання грошових активів, що знаходяться на рахунках відповідача, не призвели до погашення податкового боргу. При цьому, наявність у відповідача не погашеного узгодженого податкового зобов`язання у розмірі 40 914 549,64 грн, а також майна, що описано відповідними актами опису, відповідачем не заперечується.

Отже, позивач здійснив заходи щодо стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, на суму податкового боргу, який виник внаслідок несплати відповідачем податкового боргу. Тобто, Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків належним чином здійснило усі необхідні заходи, що передують зверненню контролюючого органу до суду щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Надати Східному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків дозвіл на погашення суми податкового боргу в розмірі 40 914 549 (сорок мільйонів дев`ятсот чотирнадцять тисяч п`ятсот сорок дев`ять) грн 64 коп. за рахунок майна приватного акціонерного товариства Азот, що перебуває у податковій заставі.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст рішення складено 16.05.2022.

Суддя Сергій ГАРАНЬ