Справа № 380/699/22
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2022-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/699/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

12 травня 2022 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої - судді Мричко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Максимович А.Я.,

представників позивача Маїка І.С., Жонович З.М.,

представника відповідачів Павліша О.Р.,

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження клопотання представника Головного управління ДПС у Львівській області про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю з транспортного будівництва у західному регіоні фірма «Західтрансбуд» до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю з транспортного будівництва у західному регіоні фірма «Західтрансбуд» , місцезнаходження: 79044, м.Львів, вул. Мельника, 8 (далі позивач) до Головного управління ДПС у Львівській області , місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул.Стрийська, 35 (далі ГУ ДПС у Львівській області), в якій позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 04.04.2022, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби у Львівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі від 09.09.2020 № 49061/30478068/2, про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 07.08.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 2 від 07.08.2020 за датою фактичного подання, тобто такою, що була подана товариством з обмеженою відповідальністю з транспортного будівництва у західному регіоні фірма «Західтрансбуд» 07.08.2020.

Ухвалою від 17.01.2022 суддя відмовила у задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою від 17.01.2022 суддя залишила позовну заяву без руху.

Ухвалою від 28.02.2022 суддя прийняла позовну заяву до розгляду й відкрила провадження у справі.

Ухвалою від 24.03.2022 суд допустив заміну первісного відповідача у справі Головне управління ДПС у Львівській області () його правонаступником Головним управлінням ДПС у Львівській області ().

Ухвалою від 18.04.2022 суд залучив до участі у справі співвідповідача Державну податкову службу України , місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8 (далі ДПС України).

Представник позивача подав заяву про поновлення строку звернення до суду. Така заява обґрунтована дією карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також зростанням кількості хворих осіб у м. Львові.

Разом із відзивом на позовну заяву представник ГУ ДПС у Львівській області подав до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. Таке клопотання обґрунтоване тим, що позивач пропустив строк звернення до суду без поважних причин.

У підготовчому засіданні представники позивача заяву про поновлення строку звернення до суду підтримали та просили її задовольнити. Проти клопотання представника ГУ ДПС у Львівській області про залишення позовної заяви без розгляду заперечили та просили суд відмовити у його задоволенні.

У підготовчому засіданні представник відповідачів клопотання про залишення позовної заяви без розгляду підтримав та просив суд його задовольнити. Проти заяви представника позивача про поновлення строку звернення до суду заперечив та просив відмовити у її задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши заяву представника позивача про поновлення строку звернення до суду та клопотання представника ГУ ДПС у Львівській області про залишення позовної заяви без розгляду, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого вказаним Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В абзаці першому частини четвертої статті 122 КАС України встановлено, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Суд звертає увагу на те, що спеціальні строки для звернення до суду з позовом про скасування рішень контролюючих органів, що не пов`язані з нарахуванням грошових зобов`язань, зокрема рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язання її зареєструвати, після проведення процедури адміністративного оскарження та отримання рішення про залишення скарги без задоволення, нормами ПК України не визначені, тобто не врегульовують спірне в цій справі питання.

Суд при розгляді вказаного питання враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах від 03.12.2020 у справі № 1.380.2019.005981, від 12.01.2022 у справі № 1.380.2019.005982.

Отже, строк звернення до суду із цим позовом визначений в абзаці першому частини четвертої статті 122 КАС України та становить три місяці, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

Суд встановив, що 07.08.2020 позивач склав та направив податкову накладну № 2 для реєстрації до Єдиного реєстру податкових накладних.

ДПС України прийняла квитанцію від 19.08.2020 № , за змістом якої такий документ прийнято, реєстрацію зупинено. Підставою зупинення реєстрації такої податкової накладної зазначено те, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 42.13 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано позивачу надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Львівській області прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.08.2020 №1871929/30478068.

Відповідно до пунктів 3, 5 Порядку розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (далі Порядок №1165), скарга подається платником податку на додану вартість (далі платник податку) у строки, визначені статтею 56 ПК України, з наступного дня після набрання чинності рішенням комісії регіонального рівня.

Скарга подається платником податку в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном (додаток 1).

Керуючись наведеними положеннями, позивач 04.09.2020 подав до Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ДПС України скаргу на рішення Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Львівській області від 27.08.2020 №1871929/30478068.

За результатами розгляду скарги Комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ДПС України прийняла рішення від 09.09.2020 № 49061/30478068/2, яким скаргу позивача залишила без задоволення, а рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Львівській області від 27.08.2020 №1871929/30478068 без змін.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 1165 за результатами розгляду скарги комісія центрального рівня у строк, визначений пунктом 56.23 статті 56 ПК України, у порядку, визначеному статтею 42 ПК України, надсилає платнику податку відповідне рішення.

В абзаці четвертому пункту 42.4 статті 42 ПК України встановлено, що датою вручення платнику податків документа є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків. У разі якщо доставка документа відбулася після 18 години, датою вручення документа платнику податків вважається наступний робочий день. Якщо доставка відбулася у вихідний чи святковий день, датою вручення документа платнику податків вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції, датою про доставку у текстовому форматі рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ДПС України від 09.09.2020 № 49061/30478068/2, що відправляється з електронного кабінету є 09.09.2020 час 20:11 год. Наведене не спростовується позивачем.

Таким чином, з урахуванням вимог пункту 42.4 статті 42 ПК України датою вручення вказаного рішення позивачу є 10.09.2020.

Наведені обставини підтверджують те, що позивач дізнався про порушення свого права 10.09.2020, а тому саме з цією датою пов`язується строк звернення до суду із позовом про оскарження рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ДПС України від 09.09.2020 №49061/30478068/2.

Як вбачається з квитанції Укрпошти датою оформлення поштового відправлення з позовом є 31.12.2021. Відтак звернувшись з позовом до суду 31.12.2021, позивач пропустив тримісячний строк звернення до суду.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до суду, позивач посилається на встановлений Кабінетом Міністрів України з метою поширенню коронавірусної хвороби на карантин. З приводу цього суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень КАС України (в редакції Закону України № 731-IX від 18.06.2020) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених вказаним Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами КАС України, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

З наведених положень вбачається, що дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не є безумовною підставою для поновлення процесуальних строків, встановлених КАС України, в тому числі строку звернення до суду.

При вирішенні питання поважності причин пропуску строку звернення до суду необхідно встановити, що це зумовлено обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суд звертає увагу на те, що позивач не вказав яким чином впроваджені карантинні обмеження вплинули на неможливість звернення до суду в шестимісячний строк. Відтак суд критично оцінює та відхиляє посилання позивача, як на підставу поновлення строку звернення до суду, на запроваджений в Україні карантин.

Крім цього, про безпідставність посилання позивача на запроваджений в Україні карантин, як на підставу поновлення строку звернення до суду, свідчить те, що позивач звертався із цим же позовом до Львівського окружного адміністративного суду 04.12.2020, який внаслідок невиконання вимог ухвали про залишення позову без руху ухвалою суду від 28.12.2020 повернуто позивачу. Тобто незважаючи на запроваджений карантин, позивач мав можливість звернутися до суду в межах встановленого КАС України строку. У цьому контексті варто додати, що подання позову до суду та його повернення в подальшому не перериває строку звернення до суду та не може розцінюватись як поважна причина його пропуску.

Отже, поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись за судовим захистом, останній не навів, а суд не знайшов.

Суд при розгляді питання строку звернення до суду також враховує і те, що одним з визначальних критеріїв для прийняття рішення про недопуск особи до правосуддя та залишення позовної заяви без розгляду, зокрема, у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, є досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, з обов`язковим врахуванням того, що одним з основних елементів принципу верховенства права є принцип правової визначеності.

Як зазначається у рішенні Конституційного Суду України від 29.08.2012 № 16-рп/2012, Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у частині третій статті 129 Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади, є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист, зокрема, шляхом забезпечення перевірки судових рішень в апеляційному та касаційному порядках, крім випадків, встановлених законом (рішення Конституційного Суду України від 02.11.2011 №13-рп/2011).

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані («Affaire prez de Rada Cavanilles c. Espagne», заява №116/1997/900/1112).

У справі «Дія 97» проти України» (заява № 19164/04, пункт 47) суд також постановляв, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів (рішення у справах: «Каньєте де Хоньї проти Іспанії» («Kanye de Honji v. Spain») заява № 55782/00, пункт 36; «Гору проти Греції» (№ 3) («Gorou v. Greece» (no. 3), заява №21845/03, пункт 27; «Михолапа проти Латвії» («Miholapa v. Latvia»), заява № 61655/00, пункт 24 та «Андрєєва проти Латвії» («Andrejeva v. Latvia»), заява № 55707/00, пункт 99).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілхан проти Туреччини» зазначено, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи («Ilhan v. Turkey», заява № 22277/93).

Відтак, з метою забезпечення принципу правової визначеності та запобігання порушенню принципу верховенства права суди повинні досліджувати дотримання строку звернення до суду, причини його пропуску та послідовно застосовувати відповідні правові наслідки його спливу.

Одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, вимагає дотримання норм, які регламентують строки подання скарг. У той же час, такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби правового захисту (рішення у справі «Мельник проти України» № 23436/03).

У рішенні «Стагно проти Бельгії» Європейський Суд з прав людини дійшов висновку, що строки позовної давності мають декілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу («Stagno v. Belgium», заява № 1062/07). Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Наслідки пропуску строку звернення визначені у статті 123 КАС України, зокрема, в частині третій вказаної статті передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою, четвертою статті 123 вказаного Кодексу.

У зв`язку з тим, що позивач пропустив строк звернення до суду без поважних причин, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду, а тому у задоволенні заяви представника позивача про поновлення строку звернення до суду необхідно відмовити. Відтак клопотання представника ГУ ДПС у Львівській області про залишення позовної заяви без розгляду підлягає до задоволення.

Відповідно до частини п`ятої статті 240 КАС України необхідно повернути з Державного бюджету України на користь позивача судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Керуючись статтями 122, 123, 183, 240-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви представника позивача про поновлення строку звернення до суду, - відмовити.

Клопотання представника Головного управління ДПС у Львівській області про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю з транспортного будівництва у західному регіоні фірма «Західтрансбуд» до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити.

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю з транспортного будівництва у західному регіоні фірма «Західтрансбуд» до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, - залишити без розгляду.

Повернути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю з транспортного будівництва у західному регіоні фірма «Західтрансбуд» (, місцезнаходження: 79044, м.Львів, вул. Мельника, 8) судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 16 травня 2022 року.

Суддя Мричко Н.І.