Справа № 420/1441/22
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1441/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (відповідно до ст. 262 КАС України) справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАФФІК» до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ТОВ «Модерн-Рітейл» про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАФФІК» до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ТОВ «Модерн-Рітейл», в якому позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати Постанову про застосування адміністративно господарчого штрафу Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки № 330064 від 28 грудня 2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Відповідно до п. 11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, визначено: основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

За даними Товарно-транспортної накладної №9 від 11 листопада 2021 року, подорожнього листа від 12 листопада 2021 року та Акту прийому-передачі транспортного засобу НОМЕР_1 від 12 листопада 2021 року, автомобільним перевізником на 12 листопада 2021 року був ТОВ «Модерн-Рітейл».

Згідно умов Договору №01/01/21 від 01 січня 2021 року всі права з експлуатації транспортного засобу НОМЕР_2 Позивач передав в користування юридичній особі ТОВ «Модерн-Рітейл». Враховуючи наведене, належність технічного паспорту на транспортний засіб НОМЕР_1 «Траффік» ТОВ не є достатнім доказом того, що Позивач був автомобільним перевізником під час перевезення вантажу при перевірці.

В свою чергу, ТОВ «Модерн-Рітейл» письмово підтверджує, що 12 листопада 2021 року вказаний транспортний засіб використовувався ним в господарській діяльності для перевезення вантажу з власних потреб. Зазначені обставини підтверджені, Актом прийому-передачі транспортного засобу в оренду. Таким чином, власник транспортного засобу не завжди є автомобільним перевізником. «Траффік» ТОВ не мав статусу автомобільного перевізника, та не може бути суб`єктом відповідальності.

Проте, при складенні Акту від 12 листопада 2021 року Відповідачем було перевірено технічний паспорт на транспортний засіб та помилково ототожнено власника транспортного засобу з перевізником вантажу, що стало підставою для ухваленні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно ст. 1 Закону № 2344-ІІІ, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно ст. 60 Закону № 2344-ІІІ суб`єктом юридичної відповідальності є автомобільний перевізник.

Вважаємо, що постанова про застосування штрафу до позивача за порушення абзацу 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" винесені Відповідачем без з`ясування всіх обставин справи, необхідних для прийняття відповідних рішень, зокрема, факту наявності у Позивача ознак автомобільного перевізника у спірних відносинах, та з порушенням передбаченого пунктом 26 Порядку №1567 права уповноваженої особи суб`єкта господарювання бути присутньою під час розгляду справи про порушення.

Отже, у даному випадку відсутній суб`єкт відповідальності, передбачений абзац 3 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-ІІІ, що є самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Процесуальні дії.

Ухвалою суду від 21.01.2022 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача за вхід. № 4635/22 від 20.01.2021 року про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 21.01.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно ст.162 КАС України відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалу про відкриття провадження по справі направлена відповідачу (Південному міжрегіональному управлінню Укртрансбезпеки) 22.02.2022 року засобами електронної пошти на e-mail: , що підтверджується роздруківкою з електронної пошти.

Станом на момент розгляду справи Відповідач відзив на адміністративний позов не надав.

Ухвалою суду від 16.05.2022 року залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: ТОВ «Модерн-Рітейл».

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

05 січня 2022 на юридичну адресу ТОВ «Траффік» було отримано листа від Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки з постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу №330064 від 28 грудня 2021 року.

Відповідно до вказаної постанови, 12 листопада 2021 року, в Херсонській області о 9 год 45 хв. старшим державним інспектором ВДК Єршовим Д.В. була проведена перевірка транспортного засобу МАN, державний номер НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , про що було складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №325063.

На підставі вищевказаного Акту перевірки Південним міжрегіональним управлінням Укратрансбезпеки Херсонської області прийнято постанову №330064 від 28 грудня 2021 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. по відношенню до «ТОВ Траффік» за порушення абзацу 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

12 листопада 2021 року транспортний засіб МАN, державний № НОМЕР_1 перебував в користуванні ТОВ «МОДЕРН-РІТЕЙЛ» на підставі Договору оренди №01/01/21 від 01 січня 2021 року, згідно умов якого, орендар може орендувати необхідний транспортний засіб для власних потреб, а орендодавець передає у користування власний транспортних засіб з необхідними реєстраційними документами на автомобіль.

На момент настання події 12 листопада 2021 року транспортний засіб МАN, державний № НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 згідно Договору оренди №01/01/21 від 01 січня 2021 року та Акту прийому-передачі транспортного засобу від 12 листопада 2021 року перебував у користуванні ТОВ «Модерн-Рітейл» для здійснення перевезень з власних потреб.

«Траффік» ТОВ від 06 січня 2022 року було подано запит до ТОВ «Модерн-Рітейл» про надання інформації, відомостей та пояснень стосовно обставин зазначених в Акті та Постанові.

ТОВ «Модерн-Рітейл» надали Відповідь на запит № 01/22 від 11 січня 2022 року якою підтвердила договірні відносини з «Траффік» ТОВ, здійснення переміщення засобів між складами для власних потреб 12 листопада 2021 року транспортним засобом НОМЕР_1 та надали засвідчені копії документів (Товарно-транспортну накладну №9 від 11 листопада 2021 року та подорожній лист від 12 листопада 2021 року).

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

Стаття 19 Конституції України в першому реченні закріплює автономію особистості в її різноманітній життєдіяльності, а у другому реченні містить її королларій, передбачаючи, що держава не може виходити за межі повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.

У «Науковому висновку щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією», опублікованому на офіційному сайті Верховного Суду, зазначено, що «критеріями судового контролю за реалізацією дискреційних повноважень є: критерії перевірки діяльності публічної адміністрації, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України, зокрема, мета, з якою дискреційне повноваження надано, об`єктивність дослідження доказів у справі, принцип рівності перед законом, безсторонність; публічний інтерес, задля якого дискреційне повноваження реалізується; зміст конституційних прав та свобод особи; якість викладення у дискреційному рішенні доводів, мотивів його прийняття».

Конституція України (в редакції станом на 30.09.2016 року) містить статтю 124 «…Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.», яка визначає можливість судового захисту за наявності юридичного спору.

Юридичний спір в даній справі виник у зв`язку із прийняттям відповідачем постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу про стягнення з ТОВ "Траффік" адміністративно-господарських штрафів.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень визначено Законом України «Про автомобільний транспорт».

Положеннями статті 5 Закону України "Про автомобільний транспорт" (далі Закон) передбачено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Державне регулювання та контроль у сфері автомобільного транспорту спрямовані на:

забезпечення балансу інтересів держави, органів місцевого самоврядування, користувачів транспортних послуг та підприємств, установ, організацій, інших юридичних та фізичних осіб - суб`єктів господарювання на автомобільному транспорті незалежно від форм власності;

забезпечення якісного та безпечного функціонування автомобільного транспорту;

розвиток та удосконалення нормативно-правової бази діяльності автомобільного транспорту;

визначення загальних засад стратегічного розвитку, системи управління, реформування та регулювання автомобільного транспорту;

визначення пріоритетних напрямів розвитку та шляхів оптимізації діяльності автомобільного транспорту;

захист прав споживачів під час їх транспортного обслуговування;

захист національного ринку транспортних послуг та суб`єктів господарювання, що здійснюють свою діяльність у сфері автомобільного транспорту;

створення рівних умов для роботи всіх суб`єктів господарювання, що здійснюють свою діяльність у сфері автомобільного транспорту, обмеження монополізму та розвиток конкуренції;

забезпечення зайнятості населення, підготовки спеціалістів і робочих кадрів, охорони праці;

раціональне використання енергетичних та матеріальних ресурсів;

охорону довкілля від шкідливого впливу автомобільного транспорту, проведення науково-технічної роботи, досліджень та розвиток системи статистики.

Державне регулювання та контроль у сфері автомобільного транспорту реалізується шляхом проведення центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування економічної, тарифної, науково-технічної та соціальної політики, ліцензування та сертифікації на автомобільному транспорті, задоволення потреб автомобільного транспорту в паливно-енергетичних і матеріально-технічних ресурсах і транспортних засобах.

Відповідно до ст.6 Закону державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажив на території України, у тому числі - габаритно-ваговий контроль транспортних засобів.

Із змісту ч.14, 17 ст.6 Закону України «Про автомобільний транспорт» вбачається, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Згідно ст.34 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезень пасажирів та/чи вантажів.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабміну України від 08.11.2006р. № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Згідно із ст.48 Закону у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Положеннями статті 60 Закону передбачена відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Так, відповідно до абз. 3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи вбачається, що підставою прийняття оскаржуваних постанов є матеріали здійснених посадовими особами УТБ заходів державного контролю на автомобільному транспорті шляхом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, за результатом якої складено відповідні акти.

В актах перевірок зафіксовані порушення, передбачені ст.60 Закону, а саме: ч.1 абз. 3 - надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підтвердження вказаних обставин в матеріалах справи наявний акт про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №325063 від 12.11.2021 року.

При цьому, суд враховує, що водій транспортного засобу під час проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт був ознайомлений з актом, водночас, жодних зауважень та не погодження не проявив.

Наведені обставини у сукупності свідчать про доведеність факту надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 Закону, відповідальність за яке передбачена ч.1 абз. 3 ст.60 Закону, що свідчить про наявність правових підстав для притягнення до відповідальності шляхом винесення спірних постанов.

Суд зазначає про виконання відповідачем вимог ч.2 ст.77 КАС України, за якими в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, позивачем всупереч положень ч.1 статті 77 КАС України, за якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, не було доведено відсутність факту порушення законодавства.

Доводи позивача про відсутність у ТОВ статусу перевізника, суд також не приймає до уваги та зазначає, що відповідно до статті 1 Закону автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Так, позивачем наголошено, що між ним та ТОВ «Модерн-Рітейл» укладено договір оренди автотранспортного засобу №01/01/21 від 01 січня 2021 року (строк дії по 31 грудня 2023 року.

Відповідно до п.1.1. вказаних договорів передбачено, що в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець зобов`язується передати Орендарю на вимогу останнього в тимчасове платне користування Автомобіль, а Орендар зобов`язується прийняти його у платне користування на умовах оперативної оренди.

Відповідно до п. 1.2. термін оренди Автомобіля обчислюється з моменту передачі Автомобіля згідно Акта прийому-передачі та закінчується строком, який вказаний у Заявці.

Відповідно до п. 1.6. з моменту підписання Акту прийому-передачі орендованого транспортного засобу Орендар приймає на себе зобов`язання власника та несе відповідальність за збереження та безпечну експлуатацію орендованого Автомобіля в період оренди.

Відповідно до п. 2.4.3. Орендар зобов`язаний самостійно вести облік руху Автомобіля (подорожні листи, товарно-транспортні накладні, відрядження тощо).

Разом з тим, суд зазначає, що наявність лише відповідного договору, рівно як і акта приймання передачі ТЗ на його виконання, не є достатньою підставою для висновку про відсутність у ТОВ «Траффік» статусу перевізника та наявності такого статусу у ТОВ «Модерн-Рітейл» підчас здійснення вказаних вище перевезень.

Так, відповідно до п.1 Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, затвердженого постановою КМУ від 25 лютого 2009 року №207 для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні необхідно мати такі документи:

- фотокопія ліцензії, засвідчена автомобільним перевізником, або ліцензійна картка;

- товарно-транспортна накладна;

- посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

- реєстраційний документ на транспортний засіб або інший засвідчений в установленому порядку документ, що підтверджує право керування, користування чи розпорядження транспортним засобом;

- талон про проходження державного технічного огляду;

- поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Для водія юридичної особи необхідним є також дорожній лист з відмітками про проведення передрейсових медичного огляду водія та огляду технічного стану транспортного засобу.

Разом з тим, на підтвердження правової позиції щодо відсутності саме у ТОВ «Траффік» статусу перевізника, останнім до позову було надано копію запиту від 06 січня 2022 року до ТОВ «Модерн-Рітейл» про надання інформації, відомостей та пояснень стосовно обставин зазначених в Акті та Постанові, відповідь ТОВ «Модерн-Рітейл» на запит № 01/22 від 11 січня 2022 року, якою підтвердила договірні відносини з «Траффік» ТОВ, здійснення переміщення засобів між складами для власних потреб 12 листопада 2021 року транспортним засобом НОМЕР_1 та надали засвідчені копії документів (Товарно-транспортну накладну №9 від 11 листопада 2021 року та подорожній лист від 12 листопада 2021 року).

У товарно-транспортній накладній №9 від 11 листопада 2021 року та подорожньому листі від 12 листопада 2021 року зазначені відомості, що підтверджують перевезення саме ТОВ «Модерн-Рітейл».

Суд вважає, що саме з вказаних підстав слід задовольнити позов.

При цьому, суд критично ставиться до доводів ТОВ «Траффік» про порушення п.26 «Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року №1567, через не повідомлення про розгляд справи, оскільки на адресу ТОВ «Траффік» було направлено запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт від 10.12.2021 року.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про задоволення позову.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При розподілі судових витрат суд враховує, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, з Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАФФІК» слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481,00 грн.

Керуючись ст. ст. 242, 246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАФФІК» до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ТОВ «Модерн-Рітейл» про визнання протиправними та скасування постанов - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати Постанову про застосування адміністративно господарчого штрафу Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки №330064 від 28 грудня 2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Південне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАФФІК» судові витрати за сплату судового збору у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривну) грн. 00 коп сплачені відповідно до квитанції №0.0..1 від 20.01.2022 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАФФІК» (адреса: 65005, м. Одеса, вул. Середня, 83-В, ідентифікаційний код юридичної особи 32323595, тел.: )

Південне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки - адреса: 65014, м. Одеса, вул. Успенська, 4, , телефон: , електронна пошта:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Модерн-Рітейл» (адреса: 65007, м. Одеса, вул. Болгарська, 1, )

Головуючий суддя Потоцька Н.В.