Справа № 380/656/22
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2022-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/656/22
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

17 травня 2022 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Кедик М.В., перевіривши матеріали позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю з транспортного будівництва у західному регіоні фірма "Західтрансбуд" до Головного управління ДПС у Львівській області про реєстрацію податкової накладної,-

встановив:

товариство з обмеженою відповідальністю з транспортного будівництва у західному регіоні фірма "Західтрансбуд" звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, у якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати зупинку реєстрації податкової накладної від 09.06.2020 № 1 Головним управлінням Державної податкової служби України у Львівській області;

- збільшити термін розблокування податкової накладної від 09.06.2020 № 1 у зв`язку з дотриманням карантинних обмежень через хворобу Соvіd-19;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби України у Львівській області здійснити реєстрацію податкової накладної від 09.06.2020 № 1.

Ухвалою від 14.01.2022 позовну заяву залишено без руху.

Вказана ухвала позивачем отримана 02.05.2022, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог ухвали від 14.01.2022 позивач надав квитанцію про сплату судового збору від 08.04.2022 та клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Також подав заяву про уточнення позовних вимог, у якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Львівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі від 23.06.2020 № 1660262/30478068, про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 09.06.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 09.06.2020 за датою фактичного подання, тобто такою, що була подана товариством з обмеженою відповідальністю з транспортного будівництва у західному регіоні фірма «Західтрансбуд» () 15.06.2020.

У клопотанні про поновлення строку звернення до суду вказує, що причини пропуску товариством з обмеженою відповідальністю з транспортного будівництва у західному регіоні фірма "Західтрансбуд" процесуального строку на подання позовної заяви є поважними, тобто наявні обставини, які з об`єктивних, незалежних від нас підстав унеможливили своєчасне подання позову. Верховний Суд у своїй постанові від 23.06.2021 у справі № 924/1276/19 стверджує, що фактичний пропуск строку позовної давності не є безумовною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки за наявності поважних причин такого пропуску, право позивача підлягає захисту. В межах строку позовної давності ми вже зверталися з аналогічним позовом до цього ж відповідача в порядку адміністративного судочинства. Вказані нами обставини, а саме: активні дії у вигляді вищевказаного попереднього подання у грудні 2020 року адміністративного позову; реальна відсутність коштів на оплату судового збору у грудні 2020 року (погодні умови взимку не є сприятливі для виконання будівельних робіт, що призвело до часткової зупинки робіт, а це в свою чергу призвело до відсутності коштів на поточних рахунках ТОВ «Західтрансбуд», основним видом економічної діяльності якого є будівництво мостів та тунелів - це КВЕД 42.13); факт того, що адміністрація підприємства у зимовий період хворіла на короновірусну інфекцію COVID-19 є поважною причиною пропуску строку позовної давності. Усі ці обставини є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними труднощами для вчинення процесуальних дій у встановлений строк. При цьому є очевидним, що перебування справи у провадженні судового органу, виключає необхідність вчинення процесуальних дій, спрямованих на припинення цього процесу. За таких обставин є неправильним та несправедливим позбавлення позивача права на захист у спірних правовідносинах. До того ж, строк оскарження, згідно з ст. 56 Податкового кодексу України, в судовому порядку рішення контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних становить 1095 днів із дня отримання такого рішення, якщо до подання позовної заяви платником податку не подавалося процедура адміністративного оскарження.

Оцінюючи наведені позивачем підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду з даним позовом, слід зазначити, що такі підстави не можуть бути визнані поважними, виходячи з такого.

Відповідно до частини 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Слід зазначити, що суд може встановити наявність підстав для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала позовну заяву. При цьому поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі підтверджені належними доказами обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Поважність причин пропуску строку звернення до суду суд оцінює у кожному конкретному випадку з метою визначення правових наслідків.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до п. 56.1 ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з п. 56.18 ст. 56 ПКУ з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 ПКУ, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно-правових спорів регулюються Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно із частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого КАСУ або іншими законами.

Частиною третьою статті 122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи КАСУ та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, відповідно до частини четвертої ст. 122 КАСУ якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Отже, строк оскарження в судовому порядку рішення контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) становить 6 місяців із дня отримання такого рішення, якщо до подання позовної заяви платником не проводилася процедура адміністративного оскарження.

Суд зауважує, що позивачем не надано доказів досудового порядку вирішення спору та доказів звернення скаржника до контролюючого органу із відповідними скаргами на його рішення.

Отже, строк звернення до суду з даним позовом становить шість місяців відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України.

Суд встановив, що позивач оскаржує зупинення реєстрації податкової накладної від 09.06.2020 № 1 Головним управлінням Державної податкової служби України у Львівській області, на підставі рішення комісії Головного управління ДПС у Львівській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 23.06.2020 № 1660262/30478068 про відмову в реєстрації податкової накладної від 09.06.2020 № 1.

У свою чергу, із даною позовною заявою позивач звернувся до суду лише 31.12.2021 (відповідно до штампу на поштовому конверті).

Отже, встановлені судом обставини справи свідчать про те, що позовну заяву у цій справі позивач подав з істотним перевищенням шестимісячного строку, встановленого законом для звернення до суду за захистом своїх прав у спірних правовідносинах.

Щодо доводів позивача про поважність причин пропуску строку звернення до суду із даним позовом, оскільки в межах строку позовної давності позивач вже звертався з аналогічним позовом до цього ж відповідача в порядку адміністративного судочинства, суд зазначає таке.

Вказані обгрутнування не можуть свідчити про поважність причин пропуску строку звернення до суду із даним позовом, оскільки останнім не надано до суду відповідних доказів щодо звернення з аналогічним позовом до суду, доказів отримання відповідних ухвал суду щодо повернення позову позивачу.

Щодо посилання позивача на те, що адміністрація підприємства у зимовий період хворіла на короновірусну інфекцію COVID-19 суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 17.07.2020) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Таким чином, строк звернення до суду, який закінчився у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України та під час дії пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України підлягає поновленню лише за наявності двох умов: 1) якщо причини його пропуску є поважними; 2) вказані причини є такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

При цьому тлумачення пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновку, що наявність сполучника "і" вказує на обов`язкову наявність двох вищенаведених умов.

Отже, виходячи з наведених законодавчих приписів, сам факт встановлення карантину не може слугувати причиною для поновлення процесуального строку звернення до суду, а можливість поновлення процесуального строку визначається у взаємозв`язку зі встановленням поважності причин пропуску строку та їх зумовленості обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

При цьому суд зважає на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження наявності захворювання, а також існування об`єктивних обставин, що перешкоджали зверненню до суду внаслідок обмежень, впроваджених у зв`язку з карантином.

Інших підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду позивачем не наведено.

Суд наголошує, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Позивач не підтвердив відповідними доказами про існування об`єктивно непереборних обставин, що унеможливили своєчасне звернення до суду.

З огляду на вищенаведене, на переконання суду, у даному випадку немає об`єктивно непереборних обставин, які б перешкоджали чи унеможливили своєчасне звернення позивача до суду з даним позовом.

Суд зазначає, що застосування в даному випадку наслідків пропуску строку звернення до суду не може вважатися надмірним формалізмом.

Більше того, суд звертає увагу, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»). Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд з прав людини встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, пункт 33).

Таким чином, суд наголошує, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Частиною 1 ст. 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до вимог п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Оскільки вказані позивачем у заяві підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду не обгрунтовані належними та допустимими доказами, визнані судом неповажними, позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 123, 169, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

ухвалив:

Визнати неповажними причини пропуску товариством з обмеженою відповідальністю з транспортного будівництва у західному регіоні фірма "Західтрансбуд" строку звернення до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області про реєстрацію податкової накладної, наведені у клопотанні про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

У задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду -відмовити.

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю з транспортного будівництва у західному регіоні фірма "Західтрансбуд" до Головного управління ДПС у Львівській області про реєстрацію податкової накладної повернути позивачу.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю з транспортного будівництва у західному регіоні фірма "Західтрансбуд" (вул. Мельника, 8, м. Львів, 79044, ) судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2270,00 грн, сплаченого згідно з квитанцією від 08.04.2022 № 37500952.

Копію ухвали про повернення позовної заяви не пізніше наступного дня після її постановлення надіслати позивачу разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторно звернутись до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Кедик М.В.