Справа № 420/3992/22
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3992/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ Україна» (вул.Приморська,2, оф.56, м.Одеса, 65026) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернувся Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ Україна» до Головного управління ДПС в Одеській області за результатом якого просить:

визнати протиправними дії Головного управління ДФС в Одеській області щодо невизнання поданої ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» Податкової декларації з податку на прибуток підприємств (уточнюючу) за 2018 рік від 22.03.2019 р., як податкової декларації;

зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області прийняти податкову декларацію ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» з податку на прибуток підприємств за 2018 рік (уточнюючу), реєстраційний номер № 931395048 вiд 22.03.2019 р., датою її фактичного отримання, а саме: 22.03.2019 р.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Листом за вих. № 5429/6/15-32-18-07-06 вiд 17.02.2022, ГУ ДПС в Одеській області зазначила, що уточнююча податкова декларація з податку на прибуток за 2018 р. надана з порушенням вимог п. 46.2 ст. 46 та 48.3 ст. 48 Податкового кодексу України. Повідомлено про невизнання вищезазначеної звітності як податкової декларації та наявноп у ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» заборгованості з податку на прибуток підприємств. ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» вважає, що дії Вiдповiдача з невизнання Податкової декларації з податку на прибуток підприємств (уточнюючої) за 2018 рiк вiд 22.03.2019 р., як податкової декларації є протиправними, оскільки фактично відповідач не прийняв саме повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації, надіслав позивачу лист про невизнання його декларації податковою звiтнiстю, чим порушив пункт 49.11 статті 49 ПК України.

Ухвалою суду від 21.03.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 26.04.2022 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНЧКЕЙП ШИПІНГСЕРВІСИЗ Україна» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Ухвалою суду від 16.05.2022 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНЧКЕЙП ШИПІНГСЕРВІСИЗ Україна» (вул.Приморська,2, оф.56, м.Одеса, 65026) від 04.05.2022р. про поновлення строку звернення до адміністративного суду задоволено. У задоволенні клопотання Головного управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044) від 07.04.2022р. про залишення адміністративного позову без розгляду, - відмовлено.

07.04.2022 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні, зазначивши, що відмова ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» (код 39970899) у прийнятті податкової декларації з податку на прибуток (уточнюючої) 22.03.2019 року згiдно за виписаної та направленої в електронному вигляді підприємству квитанції № 2, - є повністю обґрунтованим.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» (далі - ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА», Позивач, Товариство) перебуває на обліку у Приморській ДПІ, Південному управлінні Головного управління ДПС в Одеській області, зареєстровано платником податку на додану вартість 01.10.2015 № 200232049.

Як зазначено позивачем та не спростовується відповідачем, позивач уклав Договір з ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання електронних документів № 061020151вiд 06.10.2015 року.

01.03.2019 року ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» подано засобами електронного зв`язку до Головного управління ДФС в Одеській області Податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2018 рік.

Отримання відповідачем Податкової декларації пiдтверджується Квитанцією № 1 та Квитанцією № 2 від 01.03.2019, що були сформовані в автоматизованій системі «Єдине вікно подання електронних документів ДФС України», версія 2.3.1.21.

22.03.2019 року ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» подано засобами електронного зв`язку до Головного управління ДФС в Одеській області Податкову декларацію з податку на прибуток підприємств (уточнюючу) за 2018 рік.

Отримання відповідачем Податкової декларації (уточнюючої) підтверджується Квитанцією № 1 та Квитанцією № 2 вiд 22.03.2019, що були сформовані в автоматизованій системі «Єдине вiкно подання електронних документів ДФС України», версія 2.3.1.1.

25.03.2019 року ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» Подано засобами електронного зв`язку до Головного управління ДФС в Одеській області фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва (реєстр. №).

Отримання відповідачем фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва підтверджується Квитанцією № 1 та Квитанцією № 2 вiд 25.03.2019, що були сформовані в автоматизованій системі «Єдине вікно подання електронних документів ДФС України».

ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» було сплачено податок на прибуток підприємств за 2018 рік на підставі даних, що були визначені в Податковій декларації з податку на прибуток підприємств (уточнюючій) за 2018 рік вiд 22.03.2019 р.

Листом за вих. № 5429/6/15-32-18-07-06 від 17.02.2022, ГУ ДПС в Одеській області зазначила, що уточнююча податкова декларація з податку на прибуток за 2018 р. надана з порушенням вимог п. 46.2 ст. 46 та 48.3 ст. 48 Податкового кодексу України. Повідомлено про невизнання вищезазначеної звітності як па декларації та наявної у ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» заборгованості з податку на прибуток підприємств.

ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» вважає, що дії Вiдповiдача з невизнання Податкової декларації з податку на прибуток підприємств (уточнюючої) за 2018 рiк вiд 22.03.2019 р., як податкової декларації є протиправними, оскільки фактично відповідач не прийняв саме повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації, надіслав позивачу лист про невизнання його декларації податковою звiтнiстю, чим порушив пункт 49.11 статті 49 ПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України (далі - ПК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктами 48.1, 48.2 статті 48 ПК України встановлено, що податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Обов`язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

За змістом пункту 49.1 статті 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до пункту 49.3 статті 49 ПК України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Єдиною підставою для відмови у прийнятті податкової декларації засобами електронного зв`язку в електронній формі є недійсність електронного цифрового підпису такого платника податків, у тому числі у зв`язку із закінченням строку дії сертифіката відкритого ключа, за умови що така податкова декларація відповідає всім вимогам електронного документа і надана у форматі, доступному для її технічної обробки.

Згідно з пунктом 49.8 статті 49 ПК України прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Пунктом 49.9 статті 49 ПК України визначено, що за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою:

за наявності на всіх аркушах, з яких складається податкова декларація та, за бажанням платника податків, на її копії, відмітки (штампу) контролюючого органу, яким отримана податкова декларація, із зазначенням дати її отримання, або квитанції про отримання податкової декларації у разі її подання засобами електронного зв`язку, або поштового повідомлення з відміткою про вручення контролюючому органу, у разі надсилання податкової декларації поштою;

у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк.

Відповідно до пункту 49.10 статті 49 ПК України відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від`ємного значення об`єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов`язань тощо) забороняється.

Пунктом 49.11 статті 49 ПК України передбачено, що у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов`язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Зі змісту наведених положень вбачається, що, одержавши від платника податків податкову звітність, контролюючий орган зобов`язаний перевірити наявність у ній реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 ПК України, та прийняти одне з двох рішень: або прийняти податкову звітність, або відмовити у її прийнятті, одночасно повідомивши платника податків про причини відмови.

Таким чином умовою, з якою чинне податкове законодавство пов`язує можливість прийняття або неприйняття податкової звітності, є наявність або відсутність у ній обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 ПК України.

При цьому, контролюючий орган не має права не прийняти фактично отриману податкову декларацію у разі її складання з дотриманням вимог статті 48 ПК України, оскільки прийняття податкової звітності є обов`язком контролюючого органу.

Правова позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 31.07.2018 у справі № 810/1570/16.

Так, пунктами 48.3, 48.4 статті 48 ПК України передбачено, що податкова декларація повинна містити такі обов`язкові реквізити:

тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий);

звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація;

звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку);

повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами;

код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер;

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

місцезнаходження (місце проживання) платника податків;

найменування контролюючого органу, до якого подається звітність;

дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми);

інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невід`ємною частиною;

ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків;

підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

У окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов`язкові реквізити:

відмітка про звітування за спеціальним режимом;

код виду економічної діяльності (КВЕД);

код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ;

індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період;

дата та номер рішення про включення неприбуткової організації до Реєстру неприбуткових установ та організацій;

ознака неприбутковості організації;

повне найменування нерезидента;

місцезнаходження нерезидента;

назва та код держави резиденції нерезидента.

Статтею 50 ПК України регламентовано особливості внесення змін до податкової звітності. Так, відповідно до пункту 50.1 статті 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), вiн зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Статтею 137 ПК України визначено порядок обчислення та сплати податку на прибуток підприємств.

Судом встановлено, що 22.03.2019 року ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» подано засобами електронного зв`язку до Головного управління ДФС в Одеській області Податкову декларацію з податку на прибуток підприємств (уточнюючу) за 2018 рік.

Отримання відповідачем Податкової декларації (уточнюючої) підтверджується Квитанцією № 1 та Квитанцією № 2 вiд 22.03.2019, що були сформовані в автоматизованій системі «Єдине вікно подання електронних документів ДФС України», версія 2.3.1.1. (додаток № 7 до позовної заяви).

В Квитанції № 2 вiд 22.03.2019 зазначено, що пакет прийнято.

ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» було сплачено податок на прибуток підприємств за 2018 рік на підставі даних, що були визначені в Податковій декларації з податку на прибуток підприємств (уточнюючій) за 2018 рік вiд 22.03.2019 р.

Повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації відповідачем у встановлений строк Позивачу надіслано не було.

Таким чином, посилання твердження відповідача що відмова ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» у прийнятті податкової декларації з податку на прибуток (уточнюючої) 22.03.201 згідно виписаної та направленої в електронному вигляді підприємству квитанції № 2 є обґрунтованою, спростовується наявними матеріалами справи.

Згідно з пунктом 49.13 статті 49 ПК України у разі, якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови органом державної податкової служби (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання органом державної податкової служби.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2270,00 гривень.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, ставка судового збору за подання даного адміністративного позову становить - 2270 грн.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути на користь ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області судовий збір в розмірі 2270грн.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ Україна» (вул.Приморська,2, оф.56, м.Одеса, 65026) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління ДФС в Одеській області щодо невизнання поданої ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» Податкової декларації з податку на прибуток підприємств (уточнюючу) за 2018 рік від 22.03.2019 р., як податкової декларації.

Зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044, ) прийняти податкову декларацію ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» (вул.Приморська,2, оф.56, м.Одеса, 65026, ) з податку на прибуток підприємств за 2018 рік (уточнюючу), реєстраційний номер №931395048 вiд 22.03.2019 р., датою її фактичного отримання, а саме: 22.03.2019 р.

Стягнути на користь ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» (вул.Приморська,2, оф.56, м.Одеса, 65026, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044, ) сплачений судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко