Справа № 120/117/22-а
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

16 травня 2022 р. Справа № 120/117/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шаповалової Тетяни Михайлівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації (далі - відповідач або Управління), у якій просила:

зобов`язати Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації здійснити реєстрацію Статуту Релігійної громади Свято-Різдво-Богородичного храму Української Православної Церкви у новій редакції.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на день подання позову Управлінням у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації не проведено реєстрацію Статуту Релігійної громади Свято- Різдво-Богородичного храму Української Православної Церкви у новій редакції, що суперечить вимогам ст. 14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», тобто з моменту подання заяви з проханням реєстрації Статуту релігійної організації минув тримісячний термін, передбачений статтею 14 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації", що і стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 11.01.2022 року даний адміністративний позов залишено без руху та встановлено строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

У зазначений строк позивач вимоги вказаної ухвали суду про залишення позовної заяви без руху виконав.

Ухвалою суду від 31.01.2022 року, прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статті 262 КАС України, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву. Цією ж ухвалою витребувано у відповідача інформацію щодо розгляду/або не розгляду заяви голови загальних зборів Третьякової Н.Г. , діючої від імені та в інтересах Релігійної громади Свято-Різдво-Богородичного храму Української Православної Церкви.

09.02.2022 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому вказано, що 19.02.2019 року через територіальне відділення «Замостя» ЦНАП Вінницької міської ради до Управління надійшла заява уповноваженої особи релігійної організації «Релігійна громади Свято-Різдво-Богородичного храму Української Православної Церкви» (далі за текстом - Релігійна громада) ОСОБА_1 з повідомленням про проведення загальних зборів членів релігійної громади, на яких прийнято рішення щодо зміни підлеглості релігійною громадою та перехід під канонічне підпорядкування ПЦУ (від 19.02.2019 року № 196-25-17).

04.06.2019 року через територіальне відділення «Замостя» ЦНАП Вінницької міської ради до Управління надійшла і друга заява уповноваженої особи релігійної організації Релігійної громади ОСОБА_1. від 30.05.2019 року (вх. від 04.06.2019 року № 697-25-17).

Під час опрацювання поданих документів, Управлінням у відповідності до вимог ст.14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» перевірено наявність всіх необхідних документів, зокрема:

заяви уповноваженої особи Релігійної громади від 19.02.2019 року №196-25-17 від 04.06.2019 року № 697-25-17;

оригінал протоколу № 1 загальних зборів членів Релігійної громади від 17.02.2019 року;

оригінал додатку до протоколу № 1 загальних зборів членів Релігійної громади від 17.02.2019 року (список осіб, які брали участь у загальних зборах у кількості 216 осіб); оригінал протоколу № 2 загальних зборів членів Релігійної громади від року;

оригінал додатку до протоколу № 2 загальних зборів членів Релігійної громади від 28.02.2019 року (список осіб, які брали участь у загальних зборах у кількості 125 осіб);

статут Релігійної громади у новій редакції;

місцезнаходження Релігійної громади не змінювалось.

В пакеті документів не вистачало свідоцтва органу державної реєстрації, що передбачено п. 2 ч. 4 ст. 14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації».

Управління листом від 04.09.2019 року № 03-10/718 поінформувало голову парафіяльної ради Релігійної громади Лученко М.І. про те, що Управління повернеться до розгляду документів Релігійної громади щодо реєстрації статуту у новій редакції, у зв`язку із зміною підлеглості після вирішення питання у судовому порядку у Вінницькому районному суді Вінницької області.

Листом від 04.08.2020 року № 03-10/273 поінформувало голову парафіяльної ради Релігійної громади Лученко М.І. та ОСОБА_1 , про те, що Управління у поданих документах виявило недоліки та запропонувало в межах строків встановлених ч. 17 с. 14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації».

Оскільки уповноваженими представниками Релігійної громади так і не було надано Управлінню свідоцтво органу державної реєстрації, що передбачено п. 2 ч. 4 ст. 14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», Управління листом від 11.10.2021 року № 03-10/507 повернуло голові парафіяльної ради Релігійної громади Лученко М.І. пакет документів крім заяв, як то визначено ч. 18 ст. 14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації»

На думку відповідача, Управління діяло у відповідності до вимог Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», статут Релігійної громади у новій редакції не зареєстровано, оскільки уповноваженими представниками релігійної громади не виконано вимоги ч. 4 ст. 14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» в частині подання повного пакету документів щодо реєстрації статуту релігійної громади у новій редакції у зв`язку із зміною підлеглості у канонічних та організаційних питаннях, а тому відповідач просив в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Разом з тим дата постановлення судового рішення у цій справі обумовлена перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) відповідно до наказу Вінницького окружного адміністративного суду № 027-в/к від 09.023.2022 року у відпустці в період з 09.03.2022 по 25.03.2022 включно, згідно наказу № 034-в/к від 21.03.2022 року суддя відкликана з відпустки з 21.03.2022 по 25.03.2022, відповідно до наказу № 038-в/к від 01.04.2022 року суддя перебувала у відпустці з 04.04.2022 по 06.04.2022.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши інші докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

04.06.2019 року, діючи від імені та в інтересах загальних зборів Релігійної громади Свято-Різдво-Богородичного храму Української Православної Церкви, ОСОБА_1. звернулась до Управління у справах національностей та релігій Вінницької облдержадміністрації із заявою, в якій просила зареєструвати Статут Релігійної громади Свято-Різдво-Богородичного храму Української Православної Церкви у новій редакції у зв`язку із зміною підлеглості у канонічних та організаційних питаннях і приєднанням до Православної Церкви України.

До заяви були долучені документи, що передбачені ст. 14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», а саме:

заяви уповноваженої особи Релігійної громади від 19.02.2019 року №196-25-17 від 04.06.2019 року № 697-25-17;

оригінал протоколу № 1 загальних зборів членів Релігійної громади від 17.02.2019 року;

оригінал додатку до протоколу № 1 загальних зборів членів Релігійної громади від 17.02.2019 року (список осіб, які брали участь у загальних зборах у кількості 216 осіб); оригінал протоколу № 2 загальних зборів членів Релігійної громади від року;

оригінал додатку до протоколу № 2 загальних зборів членів Релігійної громади від 28.02.2019 року (список осіб, які брали участь у загальних зборах у кількості 125 осіб);

статут Релігійної громади у новій редакції;

місцезнаходження Релігійної громади не змінювалось.

Не додано оригінал свідоцтва, виданого органом реєстрації.

Управління у справах національностей та релігій Вінницької облдержадміністрації звернулося з листом № 03-14/497 від 10.06.2019 року до Вінницької районної державної адміністрації, в Управлінні у справах національностей та релігій Вінницької облдержадміністрації з проханням надати вмотивований висновок щодо реєстрації статуту в новій редакції шляхом зміни своєї конфесійної приналежності.

Листом Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації № 03-10/718 від 04.09.2019 року проінформовано голову парафіяльної ради релігійної громади Свято-Різдва Богородичного храму с. Вороновиця Вінницького району Вінницької єпархії УПЦ Лученко М.І. про те, що Управлінні в наявності два протилежних за змістом пакети документів, що містять різні позиції членів релігійної громади на питання зміни підлеглості релігійної громади у канонічних та організаційних питаннях та перехід під порядкування іншому релігійному центру, а частина членів релігійної громади не визнає рішення прийняті іншою частиною членів громади, управлінням у відповідності до прав наданих ст.14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» здійснено необхідний запит до Вінницької районної адміністрації з метою з`ясування реальних обставин щодо забезпечення прав віруючих громадян на свободу совісті та віросповідання, внаслідок чого термін розгляду звернення релігійної громади продовжено, про що вас інформували листом управління від 10.06.2019 року № 03-10/496.

Ухвалою Вінницького районного суду від 07.06.2019 року у справі № 128/1432/19 відкрито провадження у цивільній справі щодо визнання недійсним рішень загальних зборів релігійної громади щодо зміни підлеглості.

Враховуючи наведене, у листі вказано, що Управління повернеться до розгляду питання щодо реєстрації статуту релігійної громади Свято-Різдва Богородичного храму с. Вороновиця Вінницького району Вінницької єпархії УПЦ у новій редакції у зв`язку із зміною підлеглості, найменування та перехід під канонічне та організаційне порядкування ПЦУ після вирішення питання у судовому порядку.

Листом Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації № 03-10/273 від 04.08.2020 року повідомлено голову парафіяльної ради релігійної громади Свято-Різдва Богородичного храму с. Вороновиця Вінницького району Вінницької єпархії УПЦ Лученко М.І. та ОСОБА_1 про те, що із змісту поданої 04.06.2019 року заявником заяви вбачається, що 28.02.2019 року відбулися загальні збори членів релігійної громади Свято-Різдво-Богородичного храму Української Православної Церкви, на яких прийнято щодо реєстрації статуту релігійної громади у новій редакції та перевибори керівних органів, а саме: членів парафіяльних зборів та членів парафіяльної ради. Однак до вказаного протоколу не додано списку осіб, які брали участь у загальних зборах релігійної громади, голоссували за прийняті рішення та засвідчили підписами прийняті рішення. Крім того зазначено, що відповідно до питання 6 протоколу загальних зборів членів релігійної громади Свято-Різдво-Богородичного храму УПЦ від 28.02.2019 року, саме голову загальних, а не парафіяльних зборів уповноважили підписати статут релігійної громади у новій редакції. Відповідно до п.2 ч.4 ст.14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» до статуту (положення) релігійної громади у новій редакції додатково подається оригінал свідоцтва, виданого органом реєстрації.

Тому, запропоновано заявнику відповідно до ч. 17 ст. 14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», усунути виявлені недоліки.

Листом Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації № 03-10/507 від 11.10.2021 року повідомлено голову парафіяльної ради релігійної громади Свято-Різдва Богородичного храму с. Вороновиця Вінницького району Вінницької єпархії УПЦ Лученко М.І. про те, що Управлінням повторно розглянуто звернення від 18.02.2019 року №1 та від 30.05.2019 року (вх. № 196-25-17 від 19.02.2019 р та № 697-25-17 від 04.06.2019 р.), додатки до них.

За результатом розгляду повідомлено, що документи подані для реєстрації статуту релігійної громади у новій редакції у зв`язку зі зміною підлеглості у канонічних та організаційних питаннях містять недоліки відповідно до ст. 14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації».

Враховуючи наведене, Управлінням повернуто документи заявнику, оскільки визначені законодавством недоліки у строк не виправлені, а саме, не надано оригінал свідоцтва державної реєстрації.

Вважаючи те, що відповідачем протиправно не проведено реєстрацію Статуту Релігійної громади Свято - Різдво - Богородичного храму Української Православної Церкви у новій редакції, як того вимагає ст. 14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 12 червня 2019 року (справа № 344/10480/16-а) та від 04 червня 2019 (справа №826/4204/18), публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визнання предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Фактичною підставою звернення до суду стала протиправна бездіяльність, на думку позивача, щодо не проведення реєстрації Статуту Релігійної громади Свято - Різдво - Богородичного храму Української Православної Церкви у новій редакції, як того вимагає ст. 14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації».

Відповідно до положень статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суспільні відносини у сфері утворення, реєстрації, діяльності та припинення релігійної організації врегульовано Законом України «Про свободу совісті та релігійні організації» від 23.04.1991 №987-ХІІ (далі - Закон №987-ХІІ).

Відповідно до змісту статті 7 Закону №987-ХІІ релігійні організації в Україні утворюються з метою задоволення релігійних потреб громадян сповідувати і поширювати віру і діють відповідно до своєї ієрархічної та інституційної структури, обирають, призначають і замінюють персонал згідно із своїми статутами. Релігійними організаціями в Україні є релігійні громади, управління і центри, монастирі, релігійні братства, місіонерські товариства (місії), духовні навчальні заклади, а також об`єднання, що складаються з вищезазначених релігійних організацій. Релігійні об`єднання представляються своїми центрами (управліннями).

Релігійна громада є місцевою релігійною організацією віруючих громадян одного й того самого культу, віросповідання, напряму, течії або толку, які добровільно об`єдналися з метою спільного задоволення релігійних потреб. Членство в релігійній громаді ґрунтується на принципах вільного волевиявлення, а також на вимогах статуту (положення) релігійної громади. Релігійна громада на власний розсуд приймає нових та виключає існуючих членів громади у порядку, встановленому її статутом (положенням). Держава визнає право релігійної громади на її підлеглість у канонічних та організаційних питаннях будь-яким діючим в Україні та за її межами релігійним центрам (управлінням) і вільну зміну цієї підлеглості шляхом внесення відповідних змін до статуту (положення) релігійної громади. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється загальними зборами релігійної громади. Такі загальні збори релігійної громади можуть скликатися її членами. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється не менш як двома третинами від кількості членів релігійної громади, необхідної для визнання повноважними загальних зборів релігійної громади відповідно до статуту (положення) релігійної громади. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту засвідчується підписами членів відповідної релігійної громади, які підтримали таке рішення. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту підлягає реєстрації в порядку, встановленому статтею 14 цього Закону. Зміна підлеглості релігійної громади не впливає на зміст права власності та інших речових прав такої релігійної громади, крім випадку, встановленого статтею 18 цього Закону. Частина громади, не згідна з рішенням про зміну підлеглості, має право утворити нову релігійну громаду і укласти договір про порядок користування культовою будівлею і майном з їхнім власником (користувачем). Повідомлення державних органів про утворення релігійної громади не є обов`язковим (стаття 8 Закону № 987-ХІІ).

Відповідно до змісту статті 12 Закону №987-ХІІ статут (положення) релігійної організації, який відповідно до цивільного законодавства визначає її правоздатність, підлягає реєстрації у порядку, встановленому статтею 14 цього Закону.

Згідно із ч. 1 ст. 14 Закону №987-ХІІ для реєстрації статуту (положення) релігійної громади громадяни в кількості не менше десяти чоловік, які утворили її і досягли 18-річного віку, подають заяву та статут (положення) на реєстрацію до обласної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а в Автономній Республіці Крим - до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Відповідно до ч.ч. 19, 20 статті 14 Закону №987-ХІІ орган, який здійснює реєстрацію, в місячний термін розглядає заяву, статут (положення) релігійної організації, приймає відповідне рішення і не пізніш як у десятиденний термін письмово повідомляє про нього заявникам. У необхідних випадках орган, який здійснює реєстрацію статутів (положень) релігійних організацій, може зажадати висновок місцевої державної адміністрації, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, а також спеціалістів. У цьому разі рішення про реєстрацію статутів (положень) релігійних організацій приймається у тримісячний термін. Зміни і доповнення статутів (положень) релігійних організацій підлягають реєстрації в тому ж порядку і в ті ж терміни, що і реєстрація статутів (положень). У разі необхідності в розгляді питання про реєстрацію статуту (положення) можуть брати участь з дорадчим голосом представники релігійної організації.

Відповідно до ч. 21 статті 14 Закону №987-ХІІ перевищення встановленого цим Законом терміну прийняття рішень про реєстрацію статутів (положень) релігійних організацій може бути оскаржено в суд у порядку, передбаченому цивільним процесуальним законодавством України.

Згідно статті 15 Закону №987-ХІІ у реєстрації статуту (положення) релігійної організації може бути відмовлено, якщо її статут (положення) або діяльність суперечать чинному законодавству.

Рішення про відмову в реєстрації статуту (положення) релігійної організації із зазначенням підстав відмови повідомляється заявникам письмово в десятиденний термін. Це рішення може бути оскаржено в суд у порядку, передбаченому цивільним процесуальним законодавством України.

Отже, законодавець висловився стосовно юрисдикції спорів, які виникають у зв`язку з бездіяльністю чи відмовою уповноваженого органу у прийнятті рішення щодо реєстрації статуту (положення) релігійної організації.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 819/2204/17 від 09.06.2021 року, а також постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019 у справі №910/8132/19 та від 22.02.2020 у справі №809/1025/17.

Спір, який виник у цій справі, стосується правовідносин з неприйняття уповноваженим органом рішення з реєстрації статуту релігійної організації та поверненням документів заявнику у зв`язку з неусуненням недоліків.

За змістом позовної заяви, видно, що позов у цій справі подано на захист релігійних прав позивача та членів релігійної громади.

Суд вважає, що такі правовідносини є пов`язаними з правовідносинами щодо реєстрації статуту (положення) релігійної організації, а юрисдикцію спорів, що виникають з таких правовідносин, також слід визначати відповідно до частини двадцять першої статті 14, частини другої статті 15 Закону №987-ХІІ.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.11.2019 у справі №910/8132/19 та від 22.01.2020 у справі № 809/1025/17. Відповідної позиції й дотримується КАС ВС у постановах, зокрема від 26.03.2020 у справі № 460/1549/19, від 20.01.2020 у справі №140/1362/19.

А тому суд відхиляє доводи представника позивача про публічно-правовий характер спору та його підсудність Вінницькому окружному адміністративному суду та доходить висновку що даний спір належить розглядати у порядку цивільного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, провадження у даній справі підлягає закриттю.

При цьому, суд роз`яснює позивачу, що даний спір підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства та підсудний місцевому загальному суду.

Керуючись ст.ст. 238, 248, 256 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації про зобов`язання вчинити дії - закрити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

Відповідач: Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації (, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21050)

Повний текст ухвали підписано 16.05.2022 року.

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна