Справа № 340/8753/21
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2022-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 травня 2022 року м. Дніпросправа № 340/8753/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.02.2022 року (суддя Сагун А.В., м. Кропивницький, повний текст рішення складено 01.02.2022 року) в справі №340/8753/21 за позовом ОСОБА_1 до Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність,-

в с т а н о в и в:

09.11.2021 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулась до суду з позовом до Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (далі по тексту відповідач), в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Кетрисанівськї сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 19 травня 2021 року № 1188 «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 »; зобов`язати відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :02:000:0344) безоплатно у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ А.01.03) загальною площею 1, 6742 га, яка знаходиться за адресою: Василівська сільська рада Бобринецького району Кіровоградської області та передати у приватну власність земельну ділянку площею 1,6742 га кадастровий номер :02:000:0344, яка знаходиться на території Василівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.02.2022 року позовні вимоги задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Кетрисанівськї сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 19 травня 2021 року № 1188 «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 »; зобов`язано Кетрисанівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.02.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :02:000:0344) безоплатно у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ А.01.03) загальною площею 1, 6742 га, кадастровий номер :02:000:0344, яка знаходиться за адресою: Василівська сільська рада Бобринецького району Кіровоградської області та прийняти рішення з урахуванням вимог земельного законодавства та висновків суду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Кетрисанівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області через свого представника адвоката, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтувала тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянтом зазначалось, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або користування, визначено право громадян на безоплатне отримання земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства 2,0 гектара. Передача земельної ділянки у власність здійснюється за клопотанням особи до відповідного органу місцевого самоврядування про отримання земельної ділянки з зазначенням орієнтовного місця розташування такої земельної ділянки та з додаванням до клопотання графічного матеріалу. Після розгляду клопотання, надається дозвіл на розроблення проекту землеустрою, який ОСОБА_1 було надано. Поданий на затвердження проект землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,00 га, не відповідає вимогам Земельного кодексу України, зокрема містить розбіжності щодо схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель, земельна ділянка, щодо якої ОСОБА_1 подано проект землеустрою є землею пасовиськ, тобто перебуває у користуванні та власності іншої особи. Апелянт вказував, що у своєму рішенні про відмову у затвердженні проекту землеустрою виклав підстави для такої відмови.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги частково, виходив з того, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації, у разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи. Вказував, що у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений). Відповідачем має бути надано висновок про погодження або про відмову в погодженні земельної ділянки з обов`язковим викладенням мотивів та посиланням на закони та прийняті, відповідно до них, нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. В даному випадку, вказаний обов`язок відповідачем не виконаний. За результатами розгляду поданого проекту, відповідач рішенням відмовив позивачу через його невідповідність вимогам земельного законодавства. Позивач у вересні 2020 року, бажаючи отримати у власність в межах норм безоплатної приватизації вільну земельну ділянку комунальної власності на території Василівської сільської ради, звернулась із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою до Василівської сільської ради - органу місцевого самоврядування, який на той час був розпорядником земель комунальної власності, належних цій територіальній громаді, зокрема на підставі пункту 21 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України; за наслідками розгляду заяви позивача Василівською сільської ради не встановила невідповідності місця розташування обраної земельної ділянки, розташованої в її адміністративних межах, вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, та надала відповідний дозвіл, про що прийняла рішення. Суд першої інстанції вказував, що стаття 118 Земельного кодексу України прямо передбачено обов`язок органу виконавчої влади або орган місцевого самоврядування прийняти відповідне рішення у випадку надання погодженого проекту землеустрою. Крім того, ч. 10 ст. 118 Земельного кодексу України також передбачено право особи на оскарження відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або у випадку залишення клопотання без розгляду. Станом на день винесення спірного у справі рішення було наявне позитивне рішення належного суб`єкта владних повноважень про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою, а земельній ділянці присвоєно кадастровий номер. Передбачено необхідність погодження проекту землеустрою в порядку, встановленому статтею 186-1 Кодексу, виключена на підставі Закону України від 28.04.2021 року №1423-IX. Доводи відповідача про створення громадських пасовищ, як підстава у відмові в затвердженні проекту землеустрою, суд першої інстанції відхилив, оскільки такі обставини не були покладені в основу спірного рішення. Відповідач не надав до суду належних доказів на підтвердження того, що на момент розгляду Кетрисанівською сільською радою заяви позивача про затвердження проекту землеустрою рішення Кетрисанівської сільської ради №156 від 26.02.2021 року було реалізовано та відповідна документація із землеустрою була затверджена, а на земельній ділянці за кадастровим номером :02:000:0344, яка сформована за проектом землеустрою, розробленим на замовлення позивача на підставі рішення Василівської сільської ради, у встановленому порядку було створено громадське пасовище для випасання худоби. Суд першої інстанції вказував на неоднозначне застосування законів сільською радою, оскільки, як вказано у спірному рішення у нього відсутнє право розпорядження бажаною земельною ділянкою в силу відсутності державної реєстрації, натомість, одночасно цим же відповідачем приймається рішення про віднесення цієї земельної ділянки до громадських пасовищ, тобто в цьому випадку відповідач здійснює розпорядження земельною ділянкою без відповідної державної реєстрації.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Василівської сільської ради ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для особистого селянського господарства земельної ділянки площею 1,6742 га, що перебувають на території Василівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області за межами населеного пункту.

На замовлення ОСОБА_1 , ТОВ «Тектоареал» розроблено проект землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1,6742 га, яка розташована на території Василівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. Вказаній земельній ділянці присвоєний кадастровий номер :02:000:0344.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-021 від 19.01.2021 року земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0344 є вільною, має цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, вид використання: для ведення особистого селянського господарства, власник відсутній.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою щодо затвердження проекту землеустрою. Рішенням сьомої сесії восьмого скликання Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 19.05.2021 року №1188 відмовлено позивачу у затвердженні проекту землеустрою у зв`язку з визначенням земельної ділянки за призначенням як землі пасовищ.

Встановлено, що рішенням Кетрисанівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області № 156 від 26.02.2021 року створено громадські пасовища на території Кетрисанівської громади, надано дозвіл Кетрисанівській сільській раді на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 5660 га пасовищ за рахунок земель комунальної власності не наданих у власність чи користування.

З наданих доказів відповідачем не встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0344, щодо якої ОСОБА_1 розроблено проект землеустрою, віднесена чи виділена Кетрисанівською сільською радою, як земельна ділянка для громадських пасовищ. Не встановлено, що земельна ділянка щодо якої ставить питання позивач, перебуває у переліку ділянок які визначені як земельні ділянки громадських пасовищ.

Відповідно до пункту 6-1 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України закінчення повноважень сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів, а також реорганізація сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів як юридичних осіб у зв`язку із змінами в адміністративно-територіальному устрої України здійснюються з урахуванням таких положень: сформована територіальна громада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованої територіальної громади з урахуванням особливостей, визначених підпунктами 5 і 6 цього пункту; юридична особа - сільська, селищна, міська рада, розміщена в адміністративному центрі сформованої територіальної громади, є правонаступником прав та обов`язків усіх юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних розформованими територіальними громадами, з дня набуття повноважень новообраною радою. після закінчення повноважень рад, що припиняються, їхніх виконавчих комітетів, сільського голови, який одноособово виконував функції виконавчого органу сільської ради, що припиняється, видані ними нормативно-правові акти, невиконані акти індивідуальної дії зберігають чинність на відповідних територіях та для відповідних осіб.

Згідно ст. 33 Земельного кодексу України земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Згідно ч. 1 ст. 1, ст. 24, ст. 29, ст. 30, ст. 50 Закону України «Про землеустрій» проектом землеустрою є сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом. Державні стандарти, норми і правила у сфері землеустрою встановлюють комплекс якісних та кількісних показників, параметрів, що регламентують розробку і реалізацію документації із землеустрою з урахуванням екологічних, економічних, соціальних, природно-кліматичних та інших умов. Документація із землеустрою включає в себе текстові та графічні матеріали і містить обов`язкові положення, встановлені завданням на розробку відповідного виду документації. Документація із землеустрою розробляється на основі завдання на розробку відповідного виду документації, затвердженого замовником. Склад, зміст і правила оформлення кожного виду документації із землеустрою регламентуються відповідною нормативно-технічною документацією з питань здійснення землеустрою. Погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до частин 8, 9 ст. 118 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Згідно ч. 15 ст. 123 Кодексу підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Законом України від 28.04.2021 року № 1423-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» Розділ Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України було доповнений пунктом 24, яким, передбачено, що надані до дня набрання чинності цим пунктом рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок державної власності, які відповідно до цього пункту переходять у комунальну власність, є чинними. Особи, які отримали такі дозволи, а також органи, що їх надали, зобов`язані повідомити про це протягом місяця відповідні сільські, селищні, міські ради з дня набрання чинності цим пунктом. Рішення про затвердження такої документації, що не була затверджена на день набрання чинності цим пунктом, приймають сільські, селищні, міські ради.

Колегія суддів зазначає, що нормою Земельного кодексу України дозволено відмовляти уповноваженим органам у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у разі, якщо не усунено недоліки, на які було наголошено у попередній відмові або у разі його невідповідності вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Існує визначений перелік підстав, за яких уповноважений орган відмовляє у затвердженні проекту землеустрою.

Відповідно до Державного земельного кадастру, земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0344 є вільною, власник відсутній. Тому така може бути надана у власність особі, яка розробила проект землеустрою та звернулась з відповідним клопотанням до уповноваженого органу для його затвердження.

Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 року у справі №1640/2594/18, зробив висновок, що норми Земельного кодексу України передбачають, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 186-1 Земельного кодексу України, норми статті 118 Земельного кодексу України не містять.

Колегія суддів зазначає, що право на постійне користування земельною ділянкою може бути отримане особою після виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки та погодження цього проекту у порядку визначеному законодавчими нормами. Уповноважений орган виконавчої влади у сфері землеустрою, у даному випадку орган місцевого самоврядування сільська рада, може відмовити у погодженні проекту землеустрою при наявності у ньому неточностей та помилок.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, про те, що клопотання позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у користування земельної ділянки, відповідач повинен розглянути та затвердити. Виготовлений проект також слід перевірити на дотримання вимог статей 116, 121, 123 ЗК України і за наслідками перевірки винести рішення. Питання щодо затвердження проекту землеустрою має бути розглянуте сільською радою на сесії та оформлюється рішенням ради.

Згідно п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Таким чином, питання передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель комунальної власності відповідної територіальної громади вирішує відповідна рада, тобто саме сільська рада у межах своїх дискреційних повноважень наділена можливістю затвердити або не затвердити проект землеустрою. Нормами Земельного кодексу України передбачено, що тільки орган місцевого самоврядування, у даному випадку сільська рада уповноважена у місячний строк розглядати заяву про затвердження проекту землеустрою.

У Рішенні від 01.12.2004 року № 18-рп/2004 Конституційний Суд України розтлумачив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. При цьому особа на власний розсуд визначає, чи порушені її права, свободи чи інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Водночас задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об`єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, обов`язки цієї особи у сфері публічно-правових відносин.

Так, відповідно до ст.ст. 118, 122, 123 Земельного кодексу України, Кетрисанівська міська рада як розпорядник земель комунальної власності наділена виключними повноваженнями щодо затвердження проекту землеустрою або у наданні мотивованої відмови.

Суд апеляційної інстанції при вирішені спору керується правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 18.09.2018 року у справі № 806/5106/15, від 28.03.2018 року у справі № 705/552/15-а, від 18.04.2018 року у справі № 826/14016/16, від 11.02.2019 року у справі № 2а-204/12, від 27.02.2018 року у справі № 545/808/17, від 07.06.2019 року у справі № 826/17196/17, від 25.02.2020 року у справі № 723/1964/14-а, від 14.05.2020 року у справі № 360/536/17-а, від 30.04.2020 року у справі № 812/1313/18, від 29.04.2020 року у справі № 820/4932/18, від 29.04.2020 року у справі № 812/1552/17, від 29.04.2020 року у справі № 824/138/18-а, від 30.06.2021 року у справі № 806/2539/17, від 22.10.2020 року у справі № 823/105/18, від 24.11.2020 року у справі №2240/3066/18, від 27.01.2021 року у справі № 560/1334/19.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Не передбачено повернення судових витрат здійснених суб`єктом владних повноважень, крім пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 242, 314, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.02.2022 року в справі №340/8753/21 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до ст., ст. 328-329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова