Справа № 360/456/22
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2022-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

17 травня 2022 рокуСєвєродонецькСправа № 360/456/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

18.01.2022 на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява заяви ОСОБА_1 (далі - представник позивача) в інтересах ОСОБА_2 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі- відповідач), в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 30.12.2021 за № 66 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_2 за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених зі служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити ОСОБА_2 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з 29.03.2020.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач колишній військовослужбовець Державної прикордонної служби України, службу проходив у ІНФОРМАЦІЯ_2 Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 571 - ОС від 25.11.2019 позивача звільнено в запас Збройних сил України, виключено зі списків особового складу частини наказом начальника загону № 623 - ОС від 21.12.2019 з 22.12.2019. Станом на дату виключення зі списків особового складу частини маю вислугу років у календарному обчисленні 12 років 04 місяців 03 днів, у пільговому обчисленні 12 років 11 місяців 27 день, разом 25 років 04 місяців 00 днів.

20.12.2021 на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 по справі № 360/2715/21, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11.10.2021, Адміністрація Державної прикордонної служби України оформила та направила до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1. необхідні документи щодо призначення мені пенсії за вислугу років на умовах пункту «а» статті 12 Закону № 2262.

Розглянувши відповідний пакет документів, щодо призначення пенсії за вислугу років, відповідач прийняв рішення № 66 від 30.12.2021, яким відмовив позивачу в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262, у зв`язку з відсутністю на дату виключення зі списків частини календарної вислуги років - 24 календарних роки та 6 місяців і більше.

Вважає, що прийняте рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Луганській області є протиправним та таким, що не відповідає Закону № 2262.

До Луганського окружного адміністративного суду через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) відповідач надав відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позову з таких підстав.

23.12.2021 Адміністрація Державноі? прикордонноі? служби Украі?ни надіслала на адресу головного управління Пенсіи?ного фонду Украі?ни в Луганськіи? області документи для призначення пенсіі? за вислугу позивача.

Відповідно до поданих документів вислуга позивача в календарному обчислені складає 12 років 04 місяці 03 дні. Зазначеного стажу с недостатньо для призначення пенсіі? за вислугу років відповідно до пункту «а» ст. 12 Закону № 2262.

За розглядом заяви позивача від 29.03.2021 та доданих документів Головним управлінням прии?нято вішення №66 від 30.12.2021 про відмову позивачу у призначення пенсіі? за вислугу років відповідно до п. «а» ст.12 Закону №2262.

Відповідно до подання про призначення пенсіі? від 17.11.2021 та витягу з наказу про звільнення від 04.12.2017 №671 о/с вислуга позивача в календарному обчислені складає 17 років 11 місяців 13 днів, що не є достатньою умовою для призначення пенсіі? за вислугу років у відповідності до Закону №2262. Законодавець у назві статті 17 Закону № 2262-ХІІ використовує формулювання: види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років «для призначення пенсіі?». Однак, саме календарна вислуга років є визначальною для набуття права на призначення такоі? пенсіі?.

Позивач не мав на момент звільнення необхідноі? календарноі? вислуги років, оскільки наявні 12 років 04 місяці 03 дні при необхідних 24 років і 6 місяців.

Відповідно, головне управління Пенсіи?ного фонду Украі?ни в Луганськіи? області правомірно діи?шло висновку, що наявноі? у позивача вислуги років не достатньо для призначення и?ому пенсіі? за вислугу років відповідно до пункту «а» частини першоі? статті 12 Закону №2262-ХІІ.

Просить суд відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

До Луганського окружного адміністративного суду через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) представник позивача надав відповідь на відзив, в якому викладено позицію, аналогічну зазначеній у позові.

Ухвалою суду від 20.01.2021 позов залишено без руху.

Ухвалою суду від 31.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 17.05.2022 відмовлено у задоволенні клопотання про залучення третьої особи.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) є учасником бойових дій, з 11.11.2002 по 11.11.2008 та з 22.12.2014 по 22.12.2019 проходив військову службу в Державній прикордонній службі України на різних посадах, з 22.12.2014 по 22.12.2019 в зоні проведення антитерористичної операції та операції об`єднаних сил.

Відповідно до витягу з наказу (про особовий склад) № 623-ОС від 21.12.2019 позивача звільнено з військової служби з 22.12.2019 з вислугою років на службі станом на 22.12.2019: календарна - 12 років 04 місяці 03 дні, пільгова - 12 років 11 місяців 27 дні. Всього: 25 років 04 місяці 00 днів.

31.03.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо оформлення документів для призначення пенсії за вислугою років, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та Постанови Кабінету Міністрів № 393, додавши документи визначені в додатках до заяви.

Листом від 26.04.2021 № 115/С-4257-1746 відповідач надав відповідь про те, що наказом начальника Луганського прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 21.12.2019 № 623-ОС визначено вислугу років позивача на дату виключення зі списків особового складу військової частини станом на 22.12.2019, а саме загальна вислуга років становила 25 років 04 місяці 00 днів, з яких вислуга років на військовій службі у календарному обчисленні становить лише 12 років 04 місяці 03 дні, що не відповідає умовам призначення пенсії за вислугу років, встановленому пунктом "а" статті 12 Закону № 2262. Прийняття заяви про призначення пенсії від особи, яка не набула право на пенсію відповідно до Закону № 2262, ні Порядком № 3-1, ні наказом МВС № 760 не передбачено, тому відсутні підстави для надання доручення Луганському прикордонному загону про підготовку документів, необхідних для призначення позивачу пенсії за вислугу років на умовах, визначених статтею 12 Закону № 2262.

Зі змісту наказу № 623-ОС від 21.12.2019 та послужного списку встановлено, що позивач перебував на військовій службі за контрактом у військовій частині 9938, та з 22.12.2014 по 22.12.2019 в зоні проведення антитерористичної операції і зоні проведення операції об`єднаних сил.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 по справі № 360/2715/21, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11.10.2021, позов задоволено повністю; визнано протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови у підготовці та направленні необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області для призначення ОСОБА_2 пенсії за вислугу років, відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"; зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України підготувати та направити необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області для призначення ОСОБА_2 пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12, статті 17-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та підпунктів "а" та "в" пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів № 393 від 17.07.1992 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей", із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії вислуги років ОСОБА_2 у пільговому обчисленні.

20.12.2021 на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 по справі № 360/2715/21, Адміністрація Державної прикордонної служби України оформила та направила до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 необхідні документи щодо призначення мені пенсії за вислугу років на умовах пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

Рішенням від № 66 від 30.12.2021 відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з відсутністю на дату виключення зі списків частини календарної вислуги років - 24 календарних роки та 6 місяців і більше.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII від 09.04.1992 (далі - Закону № 2262 - ХІІ), відповідно до якого держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, у період з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше. Відповідач зазначив, що календарний рік це рік, який особа фактично відпрацювала на займаній посаді.

Частиною першою статті 17 Закону № 2262-XII визначено вичерпний перелік видів служби та періодів часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у ч. 2 ст. 17 цього Закону.

Згідно з частиною четвертою статті 17 Закону № 2262-XII при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Статтею 17-1 Закону № 2262-XII визначено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону № 2262, Кабінет Міністрів України прийняв Постанову "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" від 17.07.1992 № 393 (далі - Постанова № 393).

Разом з тим, проведений правовий аналіз положень Закону № 2262 дає підстави для висновку про те, що законодавець розмежовує такі поняття як "вислуга років" та "календарна вислуга років". В то й же час для отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено. Закон № 2262 не вказує, що пенсію за вислугу років можна призначати особам при наявності вислуги, обчисленої на пільгових умовах.

Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 725/1959/17, від 27.03.2018 у справі № 295/6301/17, і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у частині призначення пенсії за вислугу років, дійшов висновку, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Ця позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18.

Окрім цього, у вищезазначеній постанові судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду сформувала наступні правові висновки: "В цілях Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393".

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 № 1522 "Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян" врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (далі - Порядок № 3-1).

Пунктом 1 Порядку № 3-1 встановлено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно ізЗаконом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи). Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення (абзац перший пункту 6 Порядку № 3-1).

Згідно з абзацом другим пункту 6 Порядку № 3-1 у разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику (посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу) роз`яснюється, які документи необхідно надати додатково. При поданні документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою.

Пунктом 12 Порядку № 3-1 регламентовано, що уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії.

Системний аналіз викладених положень Порядку № 3-1 дає змогу дійти висновку, що саме уповноважені структурні підрозділи здійснюють перевірку поданих звільненими зі служби особами заяв про призначення пенсії, здійснюють обчислення вислуги років для призначення пенсії і встановлюють наявність підстав для її призначення. Після цього такий орган законодавчо наділений компетенцією направити подання про призначення пенсії за вислугу років до територіального органу ПФУ або відмовити у такому поданні.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі № 537/1980/16-а та у постанові Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 554/2032/17.

Як вже зазначалось вище, пунктом "а" частини першої статті 12 Закону № 2262-XII передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше.

Судом встановлено, що вислуга років позивача, з урахуванням вислуги років на пільгових умовах, становить більше 24 календарних роки та 6 місяці (позивача звільнено з військової служби з 22.12.2019 з вислугою років на службі: календарна - 12 років 04 місяці 03 дні, пільгова - 12 років 11 місяців 27 дні. Всього: 25 років 04 місяці 00 днів).

Таким чином, позивач набув право на призначення пенсії відповідно до пункту "а" частини першої статті 12 Закону № 2262-XII.

Відповідно до пункту «б» статті 50 Закону № 2262-ХІІ особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів "а", "в" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків. Особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані особами з інвалідністю до закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства, пенсія призначається з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.

Відповідно до частини третьої статті 50 Закону № 2262-ХІІ пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Як встановлено судом, позивача звільнено зі служби 22.12.2019, до уповноваженого органу, який здійснює перевірку поданих звільненими зі служби особами заяв про призначення пенсії (Адміністрації Державної прикордонної служби України) позивач звернувся із відповідною заявою від 29.03.2021, лише 31.03.2021 (рішення суду від 15.07.2021 у справі № 360/2715/21).

З урахуванням встановлених обставин та норм наведеного законодавства, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області № 66 від 30.12.2021 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_2 за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених зі служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити ОСОБА_2 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з 31.03.2020.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, N 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з коригуванням обраного позивачем способу судового захисту.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач як учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (ідентифікаційний код 217824461, місцезнаходження: вул. Шевченка, буд. 9, м. Сєвєродонецьк, Луганська область) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області № 66 від 30.12.2021 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_2 за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених зі служби, та деяких інших осіб».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити ОСОБА_2 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з 31.03.2020.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Смішлива