Справа № 712/2395/22
Суддя: Романенко В. А.
Дата ухвалення: 2022-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/2395/22
Провадження № 2-а/712/60/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2022 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді Романенко В.А.

за участю секретаря Назаренко М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції Черкаської області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Орел Максима Олеговича, тертя особа: Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Кваша Ігор Володимирович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції Черкаської області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Орел Максима Олеговича, тертя особа: Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на те, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 4913437 від 17.10.2021 року Інспектором роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції Черкаської області Департаменту патрульної поліції Капралом поліції Орлом Максимом Олеговичем притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020,00 гривень.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, 17.10.2021 року о 08 год. 24 хв. позивач нібито, рухаючись по в м. Черкаси по вул. Вергая, 5 та керуючи транспортним засобом ВАЗ 21093, номерний знак НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напряму при перестроюванні.

Вказана постанова є необґрунтованою та протиправною, суперечить приписам чинного законодавства, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, сама подія належними та допустимими доказами не підтверджена, а тому остання підлягає скасуванню з огляду на наступне.

При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність. При цьому позивач діяв згідно вимог ПДР України.

Так, 17.10.2021 року о 08 год. 24 хв. в м. Черкаси по вул. Вергая, 5, позивач не виконував маневр повороту та не керував в той час транспортним засобом, так як автомобіль вийшов з ладу, був з вимкненим двигуном та в автомобілі не працювала електропроводка. Так як поломка автомобіля відбулася на перехресті, позивач відкочував автомобіль до найближчого з`їзду (кишені, узбіччя) задля можливості здійснити ремонт самостійно або відбуксирувати транспортний засіб до СТО.

Працівники патрульної поліції підійшли до позивача та почали з`ясовувати причину поведінки. Позивач пояснив поліцейським суть проблеми, на що працівники поліції повідомили що позивач порушує правила дорожнього руху оскільки не застосував світловий покажчик руху. Позивач проінформував поліцейських, що електропроводка автомобіля вийшла з ладу, тому світлові прилади, як і весь автомобіль не працюють, на що працівники повідомили, що відносно нього будуть складені матеріали про адміністративне правопорушення та залишили місце події.

Як вбачається з викладеного, інформація зазначена відповідачем у постанові не відповідає дійсним обставинам справи та не підтверджується жодним доказом.

Відповідачем жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, надано не було.

Крім того, в оскаржувану постанову не були внесені відомості щодо свідків правопорушення, запису про фіксування правопорушення технічними засобами, в постанові відсутній підпис особи, яка її видала, а також порушено право позивача на ознайомлення з матеріалами справи.

З п. 8 оскаржуваної постанови також вбачається, що будь-яких належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення долучено не було.

Разом з цим, якщо постанова про адміністративне правопорушення не містить посилання на технічний запис, яким здійснено фіксування порушення, такий запис не є належним доказом.

З огляду на зазначене стверджуємо, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, сама подія належними, допустимими, достатніми та безсумнівними доказами не підтверджена, а тому оскаржувана постанова серії ЕАО № 4913437 від 17.10.2021 року є протиправною, необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Зі змістом постанови та фактом наявності оформлених матеріалів справи позивач дізнався 16.02.2022 року

Просить постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО № 4913437 від 17.10.2021 року, винесену Інспектором роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції Черкаської області Департаменту патрульної поліції Капралом поліції Орлом Максимом Олеговичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020,00 грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити.

Судові витрати стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (Код ).

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 квітня 2022 року відкрито провадження за адміністративним позовом адвоката Кваші Ігоря Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції Черкаської області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Орел Максима Олеговича, тертя особа: Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та вирішено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні, без виклику сторін.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотання однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

На момент розгляду справи відповідачем не надано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від відповідальності.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 8 Конституції задекларовано, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО № 4913437 від 17 жовтня 2021 року складеної інспектором роти № 1 управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Орел Максимом Олеговичем, вбачається, що 17.10.2021 08:24:46 в м. Черкаси, вулиця Віталія Вергая, 5 водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при перестроюванні, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.ч. 2, 8 ст. 79 КАС України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідачем на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення не надано суду диск з відеозаписом.

В позовній заяві позивач зазначає, що «17.10.2021 року о 08 год. 24 хв. в м. Черкаси по вул. Вергая, 5, позивач не виконував маневр повороту та не керував в той час транспортним засобом, так як автомобіль вийшов з ладу, був з вимкненим двигуном та в автомобілі не працювала електропроводка. Так як поломка автомобіля відбулася на перехресті, позивач відкочував автомобіль до найближчого з`їзду (кишені, узбіччя) задля можливості здійснити ремонт самостійно або відбуксирувати транспортний засіб до СТО.

Працівники патрульної поліції підійшли до позивача та почали з`ясовувати причину поведінки. Позивач пояснив поліцейським суть проблеми, на що працівники поліції повідомили що позивач порушує правила дорожнього руху оскільки не застосував світловий покажчик руху. Позивач проінформував поліцейських, що електропроводка автомобіля вийшла з ладу, тому світлові прилади, як і весь автомобіль не працюють, на що працівники повідомили, що відносно нього будуть складені матеріали про адміністративне правопорушення та залишили місце події.»

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В оскаржуваній постанові відповідачем не зазначено технічний засіб яким здійснено відеозапис.

В постанові Верховного Суду від 13.02.2020 року, справа № 524/9716/16-а, зазначає, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Таку ж позицію викладено у постанові Верховного суду по справі № 428/2769/17 від 24.01.2019.: « у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП. У ній зокрема необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, наданий відповідачем відеофайл не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративних правопорушень.»

Таких же висновків дійшов Верховний Суд 15.11.18р. по справі №524/5536/17: «За таких обставин Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині доводів касаційної скарги про неврахування судами попередніх інстанцій відеозапису, наданого відповідачем, на якому зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, колегія суддів зазначає наступне.

… суди попередніх інстанцій вірно зазначили про відсутність належних доказів вчинення позивачем правопорушення, встановленого статтею частиною другою 122 КУпАП, оскільки відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова ... не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.»

Аналогічна правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 17.07.2019 у справі №295/3099/17.

Крім того, Верховний суд зазначив, що підпис водія у постанові про притягнення до адмінвідповідальності не є доказом вини (ВС/КАС № 757/2757/16-а від 22.07.2019), адже згідно статті 77 КАС України обов`язок саме відповідача доводити правомірність свого рішення.

В оскаржувану постанову не були внесені відомості щодо свідків правопорушення, відсутній підпис особи, яка її видала.

Інших належних доказів, на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП, крім оскаржуваної постанови відповідачем не надано. Оскаржувана постанова серії ЕАН № 4456291 від 08.07.2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить жодних посилань на будь-які докази вчинення позивачем правопорушення.

Враховуючи викладене, всупереч вимогам ст. 77 КАС України, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху, зокрема не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, або інші докази, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення. Вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у постанові серії ЕАО № 4913437 від 17.10.2021 року та не підтверджується жодними іншими доказами.

Суд звертає увагу на те, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 26.04.2018 у справі №338/1/17 (№ К/9901/15804/18).

Таким чином, відповідачем не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України.

Статтями 245-246 КУпАП України встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Положення ст. 7 КАС України передбачає, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Позиція сторін має бути визначеною юридично і доведеною безспірними доказами, якими в даній справі є конкретні документи та матеріали.

Разом з цим, на думку суду, позиція відповідача у даній справі не є доведеною, оскільки не підтверджена належними та допустимим доказами наявності події та складу адміністративного правопорушення, яке інспектор поліції вважав встановленим у постанові серії ЕАО № 4913437 від 17.10.2021 року.

Виходячи з наведеного, суд приходить висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ЕАО № 4913437 від 17.10.2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездітності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Щодо позовної вимоги про закриття провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

До правових актів індивідуальної дії належать також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті суб`єктами владних повноважень (крім суду).

Згідно з статті 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею; 3) про закриття справи.

Статтею 221 глави 17 КУпАП «Підвідомчість справ про адміністративне правопорушення» закріплено вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.

Системний аналіз норм КУпАП та КАС України щодо компетенції судів у справах про адміністративні правопорушення дозволяє дійти висновку, що право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу або ж суду, у передбачених статті 221 КУпАП випадках, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб`єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 01.03.2021 р. по справі №490/843/15-а.

З огляду на це, позовні вимоги про закриття провадження по справі, задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судові витрати у розмірі 496,20 грн. на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 77, 139, 41-246, 268, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції Черкаської області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Орел Максима Олеговича, тертя особа: Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО № 4913437 від 17.10.2021 року, винесену Інспектором роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції Черкаської області Департаменту патрульної поліції Капралом поліції Орлом Максимом Олеговичем, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (Код ). судові витрати у розмірі 496,20 грн. на користь ОСОБА_1 .

В іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Шостого апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: