Справа № 560/5523/22
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2022-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5523/22
УХВАЛА

іменем України

17 травня 2022 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Матущак В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у м. Хмельницькому Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправним та скасування висновку та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у м. Хмельницькому Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати висновок №346 від 16.11.2021 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) по не внесенню змін до актового запису №529 від 08.08.1970, щодо зміни національності нареченої з "українка" на "полька".

2. Зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) внести зміни до актового запису №529 від 08.08.1970 про шлюб, змінивши національність нареченої з "українка" на "полька".

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори.

Вирішуючи питання про юрисдикцію спору, необхідно з`ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулась особа.

У цій справі спірні правовідносини пов`язані з наданням відповідачем висновку про відмову у внесенні змін до існуючого актового запису в частині зазначення національності нареченої. Позивач зазначає про належність її до громадян польської національності, відтак вважає, що національність нареченої повинна бути зазначена також як "полька".

Також до позову позивач додає документи, які, як вона зазначає, стосуються її батьків.

У той же час, в актовому записі про шлюб позивачки, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 №529 від 08.08.1970, складеному Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), національність нареченої (позивачки) зазначено: "українка". Також національність позивачки, як "українка", зазначена у свідоцтві про одруження позивачки НОМЕР_1 від 08.08.1970.

Позивачка вважає, що її національність у акті реєстрації цивільного стану та свідоцтві про одруження, як "українка" була надуманою особою, що проводила реєстрацію шлюбу, тобто на власний розсуд. Дані записи були вказані помилково, оскільки батько, баба та дід позивачки були польської національності, тому позивачка також має бути польської національності.

Адміністративний суд не вправі вийти за межі публічно-правових аспектів справи і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану. Зазначену правову позицію з відповідного питання викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 425/2737/17, від 23.01.2019 у справі № 807/45/17 та від 13.03.2019 у справі № 466/1150/18.

У той же час, з огляду на вимоги, які висуває позивач, а також для встановлення відповідних обставин, суд у цій справі повинен вийти за межі публічно-правових аспектів, здійснюючи оцінку обставин та доказів, які лежать в площині приватно - правових відносин.

На думку суду, у даному випадку вимога позивача про визнання неправомірним висновку відповідача заявлена з метою вирішення питання подальшого внесення змін щодо національності позивача у вже існуючий актовий запис, на підставі документів про етнічне походження його бабусі, діда та батька. Разом з тим, суд повинен встановити правовий зв`язок між відповідними особами, оскільки, як вже зазначалось, документи, надані позивачем, складені на осіб з різними прізвищами. Таким чином, суд фактично змушений буде самостійно встановлювати відповідні юридичні факти та юридичні зв`язки, а також належність відповідних документів особам, що не є функцією адміністративного суду.

З огляду на це, спір у цій справі має ознаки приватно-правового спору, відтак не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.09.2019 №810/2732/18 вказала, що внесення змін до актового запису цивільного стану у вже існуючий запис не має ознак публічно-правового спору.

Як зазначає Верховний Суд у постанові від 29.05.2019 у справі №398/4017/18, чинним законодавством України не передбачено зазначення в актових записах цивільного стану та свідоцтвах органами державної реєстрації актів цивільного стану національності батьків дитини чи осіб, які вступають у шлюб. Тим самим забезпечується рівність усіх незалежно від національності чи етнічного походження, а також право особи вільно обирати та відновлювати національність, як це передбачено статтею 11 Закону України "Про національні меншини в Україні". Відмова від фіксації національності в офіційних документах, що посвідчують особу, та актових записах цивільного стану і відповідних свідоцтвах органів державної реєстрації актів цивільного стану відповідає статті 24 Конституції України, яка гарантує рівність громадян, зокрема незалежно від етнічного походження, а також статті 11 Закону України "Про національні меншини в Україні". Отже, національна належність особи є актом її особистого самовизначення і жодним чином не впливає на публічно-правові відносини такої особи з державою. Фіксація факту національності особи в документі, що її посвідчує, чи в актових записах громадянського стану створила б перешкоду вільному обранню чи відновленню національності, оскільки поставила б таке обрання чи відновлення у залежність від рішення державного органу.

Відтак, адміністративний суд не може вважатись належним та компетентним судом в розумінні національних та міжнародних актів, оскільки його юрисдикція не поширюється на правовідносини, які виникли між позивачем і органом РАЦС з приводу внесення змін до актового запису, якими позивач бажає підтвердити або відновити своє етнічне походження.

В частині першій статті 315 ЦПК наведено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядаються судом. Хоч за змістом частини другої цієї статті зазначений перелік не є вичерпним, проте у судовому порядку можуть бути встановлені ті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб (якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Суд роз`яснює, що з метою встановлення відповідних юридичних фактів та обставин, які стосуються підтвердження особою її належності до певної національності, правового зв`язку між особами, а також належності таких документів певним особам, відповідних юридичних наслідків, позивач може звернутись до загального місцевого суду в порядку цивільного судочинства.

Разом з тим, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції. Отже, позивач має право звернутись до адміністративного суду з заявою для повернення сплаченого ним судового збору та у подальшому звернутись до належного суду.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 170, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у м. Хмельницькому Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправним та скасування висновку та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддяВ.В. Матущак