Справа № 320/4238/22
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2022-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

13 травня 2022 року Київ № 320/4238/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши позовну заяву представника позивача Пащенко Маргарити Ігорівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дії протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

до суду звернулась представник позивача Пащенко М.І. в інтересах ОСОБА_1 з вимогами до ГУ ПФУ у Київській області про визнання дії протиправною щодо відмови позивачеві перерахувати пенсію на підставі довідки від 17.02.2022 №11/7151 та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату основного розміру пенсії на підставі вищезазначеної довідки, з урахуванням проведених раніше виплат починаючи, з 01 квітня 2019 року.

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст.160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, та чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали позовної заяви на предмет дотримання вимог ст.ст.160-161 КАСУ, суд констатує її невідповідність вимогам процесуального закону та вважає за необхідне залишити позов без руху. Недоліки позовної заяви повинні бути усунені у десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали шляхом подання оновленого позову із зазначенням у ньому:

кінцевої дати спірного періоду; інформації про загальний розмір пенсійних виплат, отриманих позивачем за спірний період та у помісячному розрізі; надання доказів про отримання пннсійних виплат (виписки з банку, копії квитанції про грошові перекази, тощо); обґрунтованого розрахунку загальної суми нарахувань на які претендує ОСОБА_1 із помісячним визначенням всіх його складових та наданням доказів, які підтверджують кожну складову зробленого розрахунку; витягу з Реєстру застрахованих осіб та копію розпорядження про призначення пенсії позивачеві станом на день взяття його на облік як пенсіонера; заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з посиланням та наданням доказів, якими підтверджена поважність причин такого пропуску; оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 1 984,8 грн., за дві вимоги немайнового характеру.

Ухвалюючи рішення про залишення позову без руху, суд взяв до уваги наступне:

зі змісту матеріалів позовної заяви, судом встановлено, що представник позивача просить суд зобов`язати ГУ ПФУ у Київській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.04.2019, в той час як до суду вона звернулась 10 травня 2022, тобто з пропуском строку звернення, визначеного ст.122 КАСУ, за відсутності заяви про його поновлення.

Відповідно до положень ч.1 ст.122 КАСУ позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Відповідно до вимог ч.2 ст.122 КАСУ для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС певних процесуальних дій. Інститут строків адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмежено, в тому числі і встановленням строків звернення до суду, якими чинне законодавство регулює таке право особи звернутися за захистом своїх прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження строків визначено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 передбачено, що держава може обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

У постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав зазначила, що «вважає за необхідне відступити від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі № 816/197/18 (касаційне провадження № К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі № 640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 (касаційне провадження № К/9901/1313/18) щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі № 816/197/18 (касаційне провадження № К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі № 640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання листа-відповіді з органу Пенсійного фонду (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18) та дійшла іншого висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого ст.122 КАСУ у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

До того ж Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав звернула увагу на те, що за умови відсутності часових обмежень для звернення до суду за минулі періоди Пенсійний фонд України як центральний орган виконавчої влади, був би позбавлений можливості реалізовувати покладені на нього завдання, зокрема здійснювати ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; така ситуація не відповідала б принципу юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі».

Суд зауважує, що пенсія є регулярним щомісячним платежем, тому позивач при одержанні пенсії в квітні 2019 повинен та міг знати про порушення його права на отримання виплати у повному розмірі.

Частиною першою статті 123 КАСУ встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З вищезазначеного суд констатує, що позовна заява подана із суттєвим порушенням строку звернення до суду за відсутності заяви про його поновлення. Відтак, позивачеві необхідно надати до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду із доказовим підтвердженням поважності причин його пропуску.

Щодо можливості звільнення заявника від оплати судового збору як учасника бойових дій, суд зважає на таке:

представниця позивача, як на підставу звільнення від сплати судового збору, посилається на пункт 13 ст.5 Закону України "Про судовий збір" та додає до позову копію посвідчення ветерана війни - учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 16.03.2015.

Так, пільги щодо сплати судового збору визначено статтею 5 Закону України "Про судовий збір". Зокрема, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав (пункт 13 частини першої вказаної статті). Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Тобто, наявність у позивача статусу учасника бойових дій не передбачає звільнення від сплати судового збору при зверненні до суду з усіма спорами.

Правовий статус учасників бойових дій, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Статтею 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.За змістом вказаної норми, наявність в особи статусу учасника бойових дій надає пільгу тільки у справах предметом позову яких є захист прав позивача, що безпосередньо пов`язані із реалізацією ним статусу учасника бойових дій.

Як свідчать матеріали позовної заяви, предметом розгляду даної справи є оскарження відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивачеві на підставі нової довідки від 17.02.2022 та зобов`язання ГУ ПФУ у Київської області здійснити перерахунок та виплату основного розміру пенсії на підставі вказаної довідки.

Відтак, спір у даній справі не пов`язаний із захистом прав позивача як учасника бойових дій, оскільки право на перерахунок та виплату пенсії, призначеної відповідно до Закону №2262 мають всі без виключення військові пенсіонери, стосовно яких подана довідка про зміну розміру грошового забезпечення. Наявність або відсутність у позивача статусу учасника бойових дій, жодним чином не впливає на його право на перерахунок та отримання пенсійних виплат у збільшеному розміру, з огляду на що, немає підстав і для звільнення його від сплати судового збору.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суд від 09.10.2019 у справі №9901/311/19, від 12.02.2020 у справі №545/1149/17 та в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.03.2018 у справі №490/8128/17.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру судовий збір справляється у розмірі 0,4 розміру 1-го прожиткового мінімуму для працездатних осіб,- (ч.3ст.4 Закону України "Про судовий збір").

Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлений з 1 січня 2022 року, становить 2 481,00 гривень.

Відповідно до положень абз.2 ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимоги немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи, що у прохальній частині позовної заяви об`єднано дві вимоги немайнового характеру, позивачеві необхідно оплатити судовий збір за дві вимоги немайнового характеру у розмірі 1984,8 грн.( 992,4 x 2) та надати оригінал квитанції про його сплату.

З огляду на те, що матеріали позовної заяви оформлені неналежним чином, чого вимагає КАС України, суддя визнав за необхідне залишити позовну заяву без руху.

Керуючись ст.ст.123, 161, 169, 171, 243, 248 КАС України, суд -

у х в а л и в:

позовну заяву представника позивача Пащенко Маргарити Ігорівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дії протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Встановити десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Брагіна О.Є.