Справа № 120/2415/22-а
Суддя: Васильєва Т. Ю.
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 120/2415/22-а
РІШЕННЯ

Іменем України

16 травня 2022 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Васильєвої Т.Ю.,

секретар Кострюкова Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниця в порядку розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій вказує, що 29.12.2021 старшим інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Колєснік Н.Г. винесено постанову серії ВМ 00005014, якою її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 68 000 грн.

Позивач вважає постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за вказане порушення протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідальності за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів підлягають саме перевізники, в не власники транспортних засобів, за умови, що вони лише володіють майновими правами, а не використовують транспортний засіб. При цьому власником транспортного засобу є позивачка, а його належним користувачем є ОСОБА_2 , відомості про що містяться в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, та ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем з основним видом діяльності вантажний транспорт. Також в товарно-транспортній накладній від 24.12.2021 зазначено, що вантажні перевезення транспортним засобом марки Renault Magnum 480, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюються саме ОСОБА_2 , а не його дружиною ОСОБА_1 . Крім того, оскаржувану постанову не було направлено за адресою реєстрації та фактичного проживання позивачки, а направлено на іншу адресу, до якої позивачка не має жодного відношення, у зв`язку з чим ОСОБА_1 об`єктивно не знала і не могла знати про наявність такої постанови та сплатити штраф у розмірі 34 000 гривень, в зв`язку з чим нарахування їй штрафу в подвійному розмірі на суму 68 000 гривень є безпідставним та протиправним.

Тому позивач звернулася з даним позовом до суду, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті серії ВМ 00005014від 29.12.2021.

Ухвалою суду від 06.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ та призначено справу до судового розгляду.

Позивач та її представник до судового засідання не з`явилися, однак позивач подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, а справу розглянути у її відсутність.

Представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспортідо судового засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в тому числі відповідно до вимог ст. 268 КАС України, що згідно ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, оглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, дійшов до наступного висновку.

29.12.2021 старшим інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Колєснік Н.Г. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії ВМ 00005014, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 гривень за порушення Правил дорожнього руху України, а саме за те, що 25.12.2021 о 07 год 30 хв., за адресою Н-23, км 2+998, Кіровоградська обл. зафіксовано транспортний засіб Renault Magnum 480, д.н.з. НОМЕР_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: загальної маси транспортного засобу на 18,7% (12, 777 тон), навантаження на одиночну вісь транспортного засобу на 25% (5, 372 тон), навантаження на строєні осі транспортного засобу на 9,7% (6, 734 тон), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП (а.с. 13).

Відповідно до акту обстеження фактичного місця проживання від 15.02.2022, затвердженого головою Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_1 проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 04.10.2001 року по даний час (а.с. 14).

Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , власником транспортного засобу Renault Magnum 480, д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , дата реєстрації 24.05.2011, в графі особливі відмітки міститься інформація про те, що користувачем даного транспортного засобу є ОСОБА_2 , д/р НОМЕР_3 від 21.02.2011, НОМЕР_4 від 26.01.2011 (а.с. 15).

Згідно з копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, з 02.03.2011ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець (а.с. 16).

З копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 01.12.2021 вбачається, що основним видом економічної діяльності ОСОБА_2 є вантажний автомобільний транспорт (а.с. 17 - 19).

Відповідно до копії товарно-транспортної накладної від 24.12.2021, автомобільним перевізником ФОП ОСОБА_2 на замовлення ТОВ «Центр-ВДМ ГРУП» було здійснено перевезення вантажу масою брутто 22 тони, з м. Енергодар Запорізької області до м. Кропивницький Кіровоградської області (а.с. 20).

Представником позивачки 14.02.2022 було направлено адвокатський запит від 10.02.2022 до Державної служби України з безпеки на транспорті з проханням повідомити, чи скеровувались Державною службою України з безпеки на транспорті квитанція про сплату штрафу в розмірі 34 000 грн за адресою місця реєстрації позивачки, та у зв`язку з чим документи щодо сплати штрафу направлялись на адресу: АДРЕСА_2 , про що свідчить копія відповідного запиту (а.с. 21).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 229 КУпАП, органи автомобільного транспорту та електротранспорту (тролейбус, трамвай) розглядають справи про адміністративні правопорушення, зв`язані з порушенням правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, правил користування автомобільним транспортом та електротранспортом, в тому числі за частинами другою, третьою статті 132-1 КУпАП.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою КМУ від 11.02.2015 N 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення (пп. 29 п.5 зазначеного Положення).

Правила дорожнього руху (далі ПДР), відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України (п.1.1 Правил дорожнього руху).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 2 ст. 132-1 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до ст. 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені зокрема частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 N1174 (далі - Порядок).

Відповідно до п. п. 2, 16 Порядку посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності. До структури складу адміністративного правопорушення відносяться: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона. Адміністративне правопорушення може мати місце лише за наявності всіх перелічених складових, що у сукупності становлять склад адміністративного правопорушення.

Так, позивач, зазначаючи про відсутність підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності, не заперечує того факту, що транспортний засіб Renault Magnum 480, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався із перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 132-1 КУпАП. Однак на переконання позивача, оскаржувана постанова є протиправною, оскільки обставини, що були виявлені в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення стосуються транспортного засобу, який належить позивачу, проте користувачем даного транспортного засобу та перевізником відповідно до товарно-транспортної накладної у вказаний в постанові час був ОСОБА_2 . Тому, за твердженнями позивача, вона у спірних відносинах не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до пп. 3 п. 2 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 № 1197, належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи - лізингоодержувача (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи - лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру, відповідно до статті 14-2 КУпАП несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Підставами для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є: 1) визначення належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній особі транспортного засобу в користування; 2) визначення керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, свого працівника належним користувачем; 3) оформлення на фізичну особу нотаріально посвідченої довіреності на право користування транспортним засобом; 4) користування фізичною особою транспортним засобом на підставі договору оренди (найму, позички); 5) користування фізичною або юридичною особою транспортним засобом на підставі договору фінансового або оперативного лізингу; 6) оформлення на фізичну особу, щодо якої вносяться відомості як про належного користувача, тимчасового реєстраційного талона (п. 3 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів).

Пунктами 21 - 23 вказаного Порядку встановлено алгоритм дій власника транспортного засобу з метою внесення до Реєстру відомостей про належного користувача.

Згідно з п. 40 Порядку, особи, які звертаються до сервісного центру МВС для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, як підтвердження внесення таких відомостей отримують засвідчене печаткою сервісного центру МВС повідомлення з Реєстру у паперовій формі згідно із додатком 7.

Відповідно до п.п. 41, 42 вказаного Порядку, строк, на який вносяться відомості про належного користувача, зазначається у заяві та відповідає строку: 1) зазначеному власником транспортного засобу, - у разі визначення належного користувача безпосередньо ним; 2) зазначеному керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, - у разі визначення належним користувачем свого працівника. Якщо юридична особа не є власником транспортного засобу, то такий строк не може перевищувати строк дії документа, на підставі якого юридична особа отримала право користування транспортним засобом; 3) дії нотаріально посвідченої довіреності, на підставі якої вносяться відомості про належного користувача; 4) дії договору оренди (найму, позички), на підставі якого вносяться відомості про належного користувача; 6) дії тимчасового реєстраційного талона, на підставі якого вносяться відомості про належного користувача. Після закінчення зазначеного в заяві строку до Реєстру автоматично вноситься запис про виключення відомостей про належного користувача.

Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником транспортного засобу Renault Magnum 480, д.н.з. НОМЕР_1 , є позивач ОСОБА_1 (а.с. 15).

Будь-яких доказів на підтвердження тієї обставини, що в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів на момент притягнення позивача до адміністративної відповідальності внесено відомості про іншого, аніж власник, належного користувача транспортного засобу, Renault Magnum 480, д.н.з. НОМЕР_1 , згідно Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, що в силу ст. 14-3 КУпАП є єдиною підставою для виключення її адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, позивач не надала.

Зокрема, згідно ч. 2 примітки ст. 14-2 КУпАП, порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Посилання позивачки на те, що в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 24.05.2011 в графі особливі відмітки міститься інформація про те, що користувачем даного транспортного засобу є ОСОБА_2 , не є доказом вчинення нею дій, передбачених Порядком внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 № 1197. Повідомлення з Реєстру, передбаченого п. 40 зазначеного Порядку, на підтвердження внесення таких відомостей позивачем суду також не надано.

Отже, саме позивач ОСОБА_1 є особою, яка має нести адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі.

Окрім того, нормами ст. 279-7 КУпАП чітко передбачені випадки звільнення від адміністративної відповідальності за вказане правопорушення.

Відсутні будь-які підстави вважати, що протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили будь-яка особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Будь-яких доказів щодо незаконності дій відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності не встановлено. Та незгода позивача з притягненням її до адміністративної відповідальності не може бути підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України. При цьому невірно вказане в оскаржуваній постанові місце реєстрації позивача як власника транспортного засобу не впливає на обставини самого адміністративного правопорушення, які позивачем не спростовані.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, в тому числі, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, вона винесена на підставі та в межах повноважень, наданих уповноваженій посадовій особі Державної служби України з безпеки на транспорті, та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, за встановлених обставин, щотранспортний засіб Renault Magnum 480, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався із перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, притягнуто відповідальну особу до адміністративної відповідальності в межах санкції статті КУпАП, зміст постанови відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, а тому відсутні підстави для скасування постанови та визнання її протиправною.

Тому суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 як особа, за якою зареєстровано транспортний засіб, була обґрунтовано та на законних підставах притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що зафіксоване в автоматичному режимі.

Враховуючи вищевикладене, заявлений адміністративний позов задоволенню не підлягає, в зв`язку з чим судові витрати, понесені позивачем, не підлягають до стягнення з відповідача, а заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Керуючись ст. ст. 241 244, 246, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

1)позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ;

2)відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті, місцезнаходження: просп. Перемоги, 14, м. Київ, поштовий індекс: 01135, .

Суддя: