Справа № 200/15152/21
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2022-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року справа №200/15152/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року (повне судове рішення складено 07 грудня 2021 року у м. Слов`янську) у справі № 200/15152/21 (суддя в І інстанції Куденков К.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання незаконним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі ГУ ПФУ), в якому просила:

- визнати незаконним і скасувати рішення ГУ ПФУ від 4 жовтня 2021 № 01 щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 10 вересня 1987 року по 19 жовтня 2000 року в Костянтинівському заводі «Автоскло» та відмови у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-ІV);

- зобов`язати повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV від 27 вересня 2021 року із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 10 вересня 1987 року по 31 грудня 1997 року і з 1 січня 2000 року по 19 жовтня 2000 року в Костянтинівському заводі «Автоскло».

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 посилалась на безпідставну відмову в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з не зарахуванням спірних періодів роботи до загального страхового стажу.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року позов задоволено.

Визнано протиправним і скасовано рішення ГУ ПФУ від 4 жовтня 2021 року № 01.

Зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача від 27.09.2021 про призначення пенсії про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV, із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 10 вересня 1987 року по 31 грудня 1997 року і з 1 січня 2000 року по 19 жовтня 2000 року.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування зазначено, що рішенням № 01 від 04.10.2021 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно заяви від 27.09.2021 у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи, передбаченого ст. 36 Закону № 1058-IV. Апелянт наголошує, що до страхового стажу позивача не враховано період роботи з 10.01.1987 по 19.01.2000, оскільки печатка організації є нечитабельною. Крім того, посилається на те, що інших документів на підтвердження спірного періоду роботи позивачем надано не було.

Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту громадянина України № НОМЕР_1 , виданого 12.05.2007.

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 27.09.2021 про призначення пенсії ГУ ПФУ прийняло оскаржуване рішення від 04.10.2021 № 01 про відмову в призначенні пенсії.

Вказаним рішенням позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи. Зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи з 10.09.1987 по 19.01.2000, оскільки нечитабельна печатка. При цьому, указано, що період з 01.01.1998 по 31.12.1999 зараховано за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу.

Позивачем до суду надана копія її трудової книжки НОМЕР_2 , в якій наявні записи: №№ 9-18 щодо роботи позивача з 10.09.1987 по 19.10.2000 в Костянтинівському заводі «Автоскло». Запис про звільнення позивача скріплено нечітким відбитком печатки.

Також відповідач надав до суду копію пенсійної справи позивача.

Спірні правовідносини виникли з приводу правомірності не зарахуванням спірного періоду роботи до загального страхового стажу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 64 Закону № 1058-IV передбачено, що виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право: отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

При цьому, п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників», у редакції, чинній на момент звільнення позивача з Костянтинівському заводі «Автоскло», передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

Отже, колегія суддів цілком погоджується з висновком місцевого суду, що правильність і своєчасність заповнення трудових книжок покладалася саме на відповідальних посадових осіб, а не на працівника.

Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

У рішенні відповідача, у відзиві та апеляційній скарзі ГУ ПФУ не наведено обґрунтованих сумнівів щодо достовірності записів №№ 9-18.

Так, в наданих позивачем до позову копії трудової книжки, зокрема на записі 18 не чітко вбачається відбиток печатки роботодавця, проте наявність підстав для зарахування трудового стажу за відповідний період підтверджується попередніми записами посадових осіб Костянтинівського заводу «Автоскло» (запис 9-17).

З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що правильним є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог повністю.

Відтак, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд прийняв рішення з дотриманням як матеріального так і процесуального права, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року в справі № 200/15152/21 залишити без змін.

Повне судове рішення 17 травня 2022 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук