Справа № 380/19492/21
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2022-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року

справа № 380/19492/21

провадження № П/380/19714/21

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий-суддя Кедик М.В.,

секретар судового засідання Моляща Т.В.,

за участю:

представник позивача Шимін О.П.,

представник відповідача Яровенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Тропік» до Одеської митниці про скасування рішення,-

в с т а н о в и в :

товариство з обмеженою відповідальністю "Тропік" (далі позивач, ТОВ "Тропік") звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Одеської митниці Держмитслужби, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення від 02.09.2021 № UA500130/2021/000008/2 про коригування митної вартості.

Ухвалою від 12.11.2021 суддя відкрила загальне позовне провадження в адміністративній справі.

Ухвалою від 08.12.2021 суд задовольнив клопотання представника відповідача про участь у справі в режимі відео конференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою, постановленою в підготовчому засіданні 14.04.2022 суд замінив Одеську митницю Держмитслужби на Одеську митницю.

Ухвалою, постановленою в підготовчому засіданні 14.04.2022 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ТОВ «Тропік» через уповноважену особу ТОВ «Лукро», в електронному вигляді подано до митного оформлення на ВМО № 1 м/п «Південний-порт» Одеської митниці Держмитслужби ВМД № UA500130/2021/207694 на товар «Банани свіжі зелені столові (сорту Cavendish), врожаю 2021 року, Виробник «FRESBANECU S.A.», торговельна марка TROPICAL REPUBLIC, Країна виробництва Еквадор», в кількості 1200 ящ. Під час митного оформлення декларантом заявлено митну вартість згідно з п. 1 ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України за основним методом (ціна договору) по ціні 0,4078 дол. США/кг. На підтвердження митної вартості товарів декларантом надано весь передбачений ч. 2 ст. 53 МК пакет документів, а саме: рахунок-фактура (інвойс) № 001-100-00000076 від 01.08.2021; коносамент (Bill of lading) № 912795493 від 01.08.2021; фітосанітарний сертифікат № Р від 31.07.2021; сертифікат про походження товару № Р від 13.08.2021, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг № від 26.08.2021; зовнішньо-економічний договір (контракт) купівлі-продажу № 01-05-11-2019 від 05.11.2019; додаток до контракту № 01-08-2021 від 20.08.2021; договір про надання послуг митного брокера № 0411/ТР від 04.11.2013. Через засоби електронного зв`язку 02.09.2021 декларантом отримано повідомлення від митного інспектора про надання додаткових документів передбачених ч. 3 ст. 53 МК України, з посиланням на те, що надані документи містять розбіжності та не підтверджують числові значення митної вартості, а саме: 1) у наданих до митного оформлення документах відсутні відомості включення у вартість товару пакування; 2) не надано документи про здійснення передоплати за товар, а у інвойсі зазначено лише спосіб оплати, без визначення терміну оплати; 3) наданий документ від 26.08.2021 № неможливо ідентифікувати, оскільки відсутній юридичних документ, який підтверджує зв`язок між суб`єктами ЗЕД; 4) згідно наведеного в коносаменті розрахунку витрат на перевезення вартість сума складає 4384,00 дол. США, а в поданій декларації в розрахунку на транспортні витрати зазначено 97872,85 грн, що орієнтовно складає 3624,00 дол. США. Вважає, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові, просива суд позов задовольнити.

Відповідач подав відзив на позовну заяву від 24.01.2022 (вх. № 6139ел), у якому зазначає, що під час здійснення митного контролю, а саме правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача, та перевірки документів, поданих декларантом для підтвердження митної вартості товарів разом з митною декларацією № UA500130/2021/207694 від 02.09.2021, встановлено наявність розбіжностей в поданих документах. Також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № 500130/2021/000008/2від 02.09.2021. Зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості та обумовили необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені частинами другою четвертою статтею 53 Митного кодексу додаткові документи та відомості. Однак декларантом не було подано документів згідно з переліком та відповідно до умов, визначених у частині 3 статті 53 МК України та не спростовані наявні розбіжності у документах.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив із підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

Між компанією «Fresbanecu S.A.» (Еквадор) (далі Продавець) та ТОВ «Тропік» (далі Покупець) 05.11.2019 укладено Контракт № 01-05-11-2019.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лукро», діючи в інтересах ТОВ «Тропік» на підставі договору від 04.11.2013 № 0411/ТР, 02.09.2021 з метою митного оформлення товару подано до відповідача електронну митну декларацію UА500130/2021/207694, у якій визначено митну вартість товарів, що імпортуються, за основним методом - за ціною договору (контракту).

Для підтвердження митної вартості товару за митною декларацією № UА500130/2021/207694 декларантом подано такі документи:

- зовнішньоекономічний договір (контракт) від 05.11.2019 № 01-05-11-2019, додаток до контракту від 20.08.2021 № 01-08.2021;

- рахунок-фактура (інвойс) від 01.08.2021 № 001-100-00000076;

- навантажувальний документ від 29.08.2021 № 5493;

- коносамент від 01.08.2021 № 912795493;

- фітосанітарний сертифікат від 31.07.2021 № Р;

- сертифікат про проходження товару від 13.08.2021 № Р;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 26.08.2021 № ;

- договір про надання послуг митного брокера від 04.11.2013 № 0411/ТР

Позивач 02.09.2021 за наслідками обробки МД № UА500130/2021/207694 від митного органу отримав електронне повідомлення, відповідно до якого подані декларантом документи місять наступні розбіжності:

1) відповідно до підпункту "в" пункту 1 частини 10 статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно до п. 3.4 Контракту від 05.11.2019 № 01-05-11-2019 вартість пакування включена в вартість товару, проте у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) згідно з п. 6.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 05.11.2019 № 01-05-11-2019 розрахунок із Продавцем (FRESBANECU S.A.) проводиться шляхом передоплати за товар, проте жоден документ, підтверджуючий передплату за товар, не наданий.

3) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини 2 статті 53 Митного кодексу України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, проте неможливо ідентифікувати наданий документ від 26.08.2021 № , тому відсутній юридичний документ, підтверджуючий зв`язок суб`єктів даної ЗЕД з суб`єктом, який надав перелічені документи, внаслідок чого неможливо оцінити правильність додання, відповідно до умов поставки FOB EC Guayaquil, транспортних витрат;

4) в наданому коносаменті від 01.08.2021 № 912795493 в графі Freight and Charges (Витрати на перевезення) наявний розрахунок витрат на перевезення, та загальна сума витрат зазначена 4384,00 USD, але в поданій декларації в розрахунку на транспортні витрати зазначено 97872,8500 грн (приблизно на сьогоднішній курс валют) - 3624 USD.

З огляду на вказане, відповід ачзапропоновано позивачу протягом 10 днів надати додаткові документи у відповідності до частини 3 статті 53 Митного кодексу, а саме:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодую, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) розрахунки про здійснення платежів третім особам на користь продався, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодую, контрактом);

3) розрахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) прейскуранти (прайс-листи), каталоги виробника товару;

6) копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову;

7) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У відповідь Декларантом 02.09.2021 надіслано повідомлення, до якого було долучено:

- платіжне доручення в іноземній валюті від 05.08.2021 № 3234;

- договір перевезення від 01.01.2021 № UA00185168_F;

- прайс-лист від 26.07.2021;

- висновок експерта № 20-08/09-2021 від 02.09.2021;

- довідка щодо страхування ТОВ «Тропік» б/н від 01.09.2021.

Відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості від 02.09.2021 № UА 500130/2031/000008/2, за 6 (резервним) методом митної вартості, яким визначено вартість імпортованого товару 0,7000 USD/

У графі 33 рішення про коригування, що містить назву "Обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" відповідач зазначив: "З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ЄАІС Держмитслужби, з урахуванням вимог частини третьої статті 64 МКУ, та встановлено, що рівень митної вартості товарів у максимально наближений до митного оформлення час є більшим, а саме по товару №1 -0,7000 дол/кг (митні декларації № UA500130/2021/207679 від 01.09.2021, № UA500130/2021/207415 111.08.2021 ) ніж заявлено декларантом 0,4078 дол/кг. ".

На підставі рішення про коригування, ведповідачем видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500130/2021/20054. У картці відмови визначено: "повідомляє про відмову у прийнятті митної декларації або документа, що її заміняє, з таких причин: Згідно статті 55 Митного кодексу України (Закон України від 13.03.2012 № 4495-VI «ПРО МИТНИЙ КОДЕКС УКРАЇНИ») винесено Рішення про коригування митної вартості товарів від 02.09.2021 № ЦА500130/2021/000008/2. Рішення про відмову у митному оформленні може бути оскаржено у порядку, визначеному главою 4 Митного кодексу України. Декларанту роз`яснені права викладені у пункту 3 статті 52. статті 55 Митного кодексу України щодо випуску товару у вільний обіг за умови надання гарантії відповідно до розділу X Митного кодексу України. Роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: Необхідно подати нову митну декларацію, з урахуванням рішення про коригування митної вартості від 02.09.2021 № UА 500130/2031/000008/2.

Не погоджуючись з рішенням митного органу щодо коригування митної вартості та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статті 1 Митного кодексу України ( далі Митний кодекс) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 50 Митного кодексу відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Відповідно до частини першої статті 51 Митного кодексу, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами першою та другою статті 52 Митного кодексу визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант зобов`язаний: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до частин першої третьої статті 53 Митного кодексу у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з статтею 57 Митного кодексу, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Статтею 55 Митного кодексу встановлено порядок коригування митної вартості товарів.

Відповідно до частини другої цієї статті письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 (далі Правила), встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постанові 23.10.2020 у справі № 820/3231/16, яка врахована судом при ухваленні даного рішення, обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (стаття 53) заборонено.

Наведені вище положення митного законодавства зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Посилання відповідача на те, що у поданих документах відсутні такі дані щодо складової митної вартості товару, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, суд вважає безпідставними з огляду на таке.

Згідно з пунктами 3.1, 3.4 та 3.5 Контракту від 05.11.2019 №01-05-11-2019 товар повинен поставлятися в упаковці, що відповідає виду Товару і способу транспортування. Упаковка товару повинна бути новою, непошкодженою, чистою та відповідати вимогам, встановлених державними стандартами і технічними умовами, що діють в Україні, та забезпечувати повну схоронність Товару від усякого роду пошкоджень при його транспортуванні з урахування можливих перевантажень в дорозі.

Тара, в якій транспортується Товар, є тарою тільки в тому випадку, якщо вона не вказується окремим товаром в інвойсах. При цьому, вартість тари входить у ціну Товару.

Палети, дерев`яні та пластикові ящики, коробки та аналогічна тара, мішки, пляшки, інша тара, в якій транспортується Товар, є самостійним товаром і оплачується окремо від продукції, що поставляється, тільки в тому випадку, якщо вони вказуються окремим товаром в інвойсах із зазначенням ціни за 1 (один) кг або 1 (одну) тону.

Суд звертає увагу, що окрім Контракту від 05.11.2019 № 01-05-11-2019, декларантом також подано інвойс від 01.08.2021 № 001-100-00000076.

Відповідно до інвойсу від 01.08.2021 № 001-100-00000076 ціна товару вагою брутто 25200 кг, нетто 23040 кг підлягає сплаті у розмірі загалом 5772 дол/кг. При цьому, згідно до вказаного інвойсу поставка товару здійснюється на умовах FOB.

Згідно з правилами Інкотермс 2010 за умов FOB (Free on Board) продавець зобов`язаний нести витрати, пов`язані з діями щодо перевірки товару (такими як перевірка якості, розмірів, ваги, кількості), необхідними для здійснення поставки товару у відповідності зі статтею А.4. Продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відвантажувати товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки). Пакування здійснюється в тій мірі, в якій обставини, що стосуються транспортування (наприклад, засоби перевезення, місце призначення), були повідомлені продавцю до укладення договору купівлі-продажу. Упаковка повинна містити належне маркування. Продавець вважається тим, хто виконав своє зобов`язання по поставці, з моменту переходу товару через поручні судна в порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту покупець має нести усі витрати і ризики загибелі або пошкодження товару.

Тобто, за умовами поставки FOB контрактна (інвойсна або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит та інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.

З Контракту від 05.11.2019 №01-05-11-2019 та інвойсу від 01.08.2021 № 001-100-00000076 слідує, що поставка товару здійснюється на умовах FOB, тобто ціна, визначена з урахуванням вартості упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, є такою, що відповідає цим значенням вимогам міжнародних комерційних умов Інкотермс (на базі FOB).

Отже, відповідач мав можливість встановити вищевказані обставини на підставі вивчення умов Контракту від 05.11.2019 № 01-05-11-2019 та змісту інвойсу від 01.08.2021 № 001-100-00000076.

Щодо посилань відповідача у оскарженому рішенні на те, що неможливо ідентифікувати наданий документ від 26.08.2021 № , тому відсутній юридичний документ, підтверджуючий зв`язок суб`єктів даної ЗЕД з суб`єктом, який надав перелічені документи, внаслідок чого неможливо оцінити правильність додання, відповідно до умов поставки FOB EC Guayaquil, транспортних витрат, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що на підтвердження витрат на транспортування декларантом було надано договір від 01.01.2021 № UA00185168_F, укладений між ТОВ Тропік та ТОВ Мерск Україна Лтд, коносамент від 01.08.2021 № 912795493, рахунок-фактуру від 26.08.2021 № , платіжне доручення від 01.09.2021 № 01TR021329.

Відповідно до коносаменту від 01.08.2021 № 912795493 ідентифікуються транспортований товар, номер контейнеру, з якого місця до якого здійснювалася доставка, строки доставки товару, відправник та отримувач товару.

Рахунок-фактура від 26.08.2021 № містить відомості про вартість доставки, строк оплати за доставку та інше, а також містить посилання на коносамент 912795493.

В платіжному дорученні від 01.09.2021 № 01TR021329 в графі призначення платежу зазначено плата за морський фрахт, паливний збір зг. рах.-фак. від 26.08.2021 № .

Враховуючи наведене, рахунок-фактура від 26.08.2021 № та платіжне доручення від 01.09.2021 № 01TR021329, повністю підтверджують зв`язок суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності з суб`єктом, який надав перелічені документи, відомості в них не мають протиріч та розбіжностей, які б не дозволяли митному органу провести обчислення митної вартості за основним методом.

Суд не бере до уваги посилання відповідача про відсутність у прайс-листі від 26.07.021 терміну його дії, з огляду на таке.

Прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований безпосередньо конкретному покупцю. Прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей як на підставу для коригування митної вартості товарів.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.10.2020 у справі № 810/690/17.

Також, суд вважає безпідставними доводи відповідача про наявність у поданих до митного оформлення документах розбіжностей, які полягають у тому, що взаєморозташування печатки, підпису та прізвища посадової особи на прайс-листі та рахунку фактури мають ідентичне розташування, нахил тощо. Печатка, підпис та прізвище посадової особи легко виділяються та копіюються на будь-яке інше місце, оскільки зі змісту оскаржуваного рішення не видно, яким чином вказані обставини вплинули на достовірність визначення декларантом задекларованої митної вартості.

Крім того, вказані обставини жодним чином не свідчать про наявність розбіжностей чи відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, або наявність ознак не автентичності поданих до митного оформлення документів.

Щодо тверджень відповідача про те, що наданий до митного оформлення висновок експерта від 02.09.2021 № 20-08/09-2021 носить інформаційний характер, то спірне рішення не містить відомостей про те, яким чином такі висновки митного органу впливають на митну вартість товару, який імпортується позивачем.

Відповідачем не надано доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а саме по собі зазначення митним органом у спірному рішенні про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.

Встановлені судом фактичні обставини свідчать про відсутність у відповідача фактичних підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості товарів, а саме коригування митної вартості є необґрунтованим.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 520/10386/2020 в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган обов`язково повинен зазначити докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості за шостим (резервним) методом. Тобто, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, контролюючий орган повинен також зазначити докладну інформацію і джерела, які ним використовувалися.

Відповідно до оскарженого рішення, митний орган скоригував митну вартість товару із застосуванням резервного методу визначення її митної вартості та на підставі бази даних ЄАІС Держмитслужби встановив, що рівень митної вартості товарів у максимально наближений до митного оформлення час є більшим, а саме по товару №1 -0,7000 дол/кг (митні декларації № UA500130/2021/207679 від 01.09.2021, № UA500130/2021/207415 111.08.2021 ) ніж заявлено декларантом 0,4078 дол/кг. " Проте в оскарженому рішенні відповідач не вказує будь-яких джерел та інформації, якими керувався при визначенні митної вартості товару, окрім номеру та дати взятої за основу митної декларації.

Слід зазначити, що Єдина автоматизована інформаційна система (ЄАІС) ДФС (Держмитслужби) України закрита для вільного доступу, що позбавляє декларанта можливості перевірити наявну у ній інформацію.

Верховний Суд з цього питання сформував правову позицію, яка викладена у постановах від 21.02.2018 у справі № 820/17417/14, від 04.09.2018 у справі № 818/1186/17, відповідно до якої рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід урахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Верховний Суд у постанові від 29.09.2020 по справі №520/7041/19 звернув увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодекс якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервним методом.

Враховуючи викладене, суд вважає необґрунтованим висновок митного органу про те, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Тропік" (вул. Пекарська, 5/4, м. Львів, 79008, ) до Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, будинок 21А, м. Одеса, 65078, ЄДРПОУ ВП 44005631) про скасування рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці від 02.09.2021 № UA500130/2021/000008/2 про коригування митної вартості.

Стягнути з Одеської митниці Держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань в користь товариства з обмеженою відповідальністю "Тропік" 2270,00 грн судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст судового рішення складений 16.05.2022.

Суддя Кедик М.В.