Справа № 320/9124/20
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2022 року м. Київ справа №320/9124/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КволітіФіш» до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "КволітіФіш" (далі - позивач) з позовом до Київської митниці Держмитслужби (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що при митному оформленні товарів, що ввозились на територію України, позивач самостійно визначив їх митну вартість за основним методом - ціною договору (контракту), заявив відповідні показники в митній декларації, до якої додав документи, що її підтверджують, та в якій зазначено всі кількісні та якісні показники товарів, що ввозилися. Митний орган безпідставно не погодився із заявленою декларантом митною вартістю товарів, визначеною за ціною договору (контракту), не врахував подані позивачем документи та незаконно прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів із застосуванням резервного методу та картку відмови.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 320/7221/20 від 8 вересня 2020 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2020 р. у справі № 320/7221/20 роз`єднано позовні вимоги, виділивши позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування Рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості № UA100110/2020/000009/4 від 20 березня 2020 р. в самостійне провадження.

Указаній адміністративній справі в автоматизованій системі документообігу "Діловодство спеціалізованого суду" присвоєно № 320/9124/20, що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 2 жовтня 2020 р..

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 6 жовтня 2020 р. прийнято до провадження адміністративну справу № 320/9124/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кволіті Фіш» до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування Рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості № UA100110/2020/000009/4 від 20 березня 2020 р. Вказаною ухвалою вирішено, що справа буде розглядатися одноособово суддею Журавель В.О. за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

5 листопада 2020 р. від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позову не визнав, у його задоволенні просив відмовити. Стверджує, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів позивача встановлено, що в поданих документах наявні розбіжності, а надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

3 листопада 2020 р. позивачем подано відповідь на відзив. Зазначає, що відповідач жодним чином не спростовує доводів позивача, які ним наведені в позовній заяві та фактично дублює зміст оскаржуваного рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

3 січня 2017 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «КволітіФіш» (далі - покупець) та OU MORTELLAR INVEST (далі - продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт № 2017/01/1 UKR-EST (далі - Контракт), пунктом 1.1. якого узгоджено, що продавець зобов`язується, протягом усього строку дії даного Контракту поставляти, а покупець приймати та оплачувати продукцію ("Товар") на умовах, згідно інвойсу по кожній партії товару, що поставляється.

Відповідно до Контракту позивачем ввезено на митну територію України товар: частини риби мороженої лосось (SalmoSalar), продукт аквакультури: - хребти лосося, морожені (frozensalmonbackbones), без харчових домішок, без теплової обробки. Вага нетто: 19440 кг. Упаковано в 1296 карт.коробів по 15 кг на палетах. Дата виготовлення: 12/2019р.-01/2020р. Термін реалізації: 12/2021р.- 01/2022р. Маркування державною мовою присутнє. Виробник: BakkafrostProcessing p/f (F0125). Країна виробництва: FO.

20 березня 2020 р. позивачем до відповідача подано електронну митну декларацію №UA100110/2020/602285, якою заявлено товар до митного оформлення в режимі імпорту. Митну вартість товару визначено та заявлено декларантом за методом № 1 - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

На підтвердження митної вартості згаданих товарів позивачем до митного оформлення разом з митною декларацією № UA100110/2020/602285 відповідно до вимог МК України подано наступний перелік наявних у нього документів:

- сертифікат якості (CertificateofQuality) від 16 березня 2020 р.;

- рахунок-Фактура (інвойс) (Commercialinvoice) №110 від 13 березня 2020 р.;

- автотранспортна накладна (Roadconsianmentnote) б/н від 16 березня 2020 р.;

- сертифікат про походження товару (Certificateoforigin ) №A416174 від 16 березня 2020 р.;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 20 березня 2020 р.;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується № 2017/01/1UKR-EST від 3 січня 2017 р.;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 28/12/19 від 28 грудня 2019 р.;

- загальний ветеринарний документ на ввезення № ПЗ030/В.100.7/4/338Н від 20 березня 2020 р.;

- інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів № 5305770 від 20 березня 2020 р.;

- копія митної декларації країни відправлення №20LTLC0100EK06DAA2 від 16 березня 2020 р.;

- митна декларація, за якою було відмовлено у №UA100110/2020/602285 від 20 березня 2020 р.

20 березня 2020 р. відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості № UA100110/2020/000009/4, яким застосовано резервний метод для визначення митної вартості товару. Відповідно до пункту 33 вказаного рішення зазначено, що документи не містять всіх відомостей щодо складових митної вартості та містять розбіжності. Згідно наданих документів, а саме контракту від 3 січня 2017 р. № 2017/01/1 UKR- ESТ (п. 3.2., 4.1), умови поставки зазначаються в інвойсі. Згідно інвойсу продавця від 21 січня 2020 р. № 022, товари постачаються в Україну на умовах поставки FСА-Klaipeda (LТ). Відповідно до положень Інкотермс-2010 при умовах поставки FСА покупець зобов`язаний нести всі витрати по доставці товару від визначеного місця до місця призначення.

Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. Для підтвердження вищенаведених витрат надана довідка від перевізника Товариства з обмеженою відповідальністю "Добро ЛогістикКомпані" від 20 березня 2020 р. № б/н.

Разом із тим, відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 р. № 599 "Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення", для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: - рахунок - фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно - експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу; - інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно - експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка - фактури. Всі вище перелічені документи до митного оформлення декларантом не надано. Також, не надано договору на міжнародне перевезення вантажу.

Відповідно до статті 9 Закону України від 1 липня 2004 р. № 1955-ІV "Про транспортно-експедиторську діяльність" договір транспортного експедирування укладається обов`язково у письмовій формі та умови договору визначаються за угодою сторін. Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктом господарювання, що залучається до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.

Крім того, в Рішенні про коригування митної вартості товарів, зазначено, що за результатами розгляду основних документів встановлено наступне: у транспортній накладній (CMR) від 16 березня 2020 р. № б/н перевізником зазначена інша компанія, ніж та, від якої надана довідка про вартість транспортування, а саме "SPD Krackovskiy K.D."

Разом із вказаним рішенням про коригування митної вартості товару відповідачем прийнято Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 100110/2020/00015 від 20 березня 2020 р.

Позивачем відповідно до частини 7 статті 55 Митного кодексу України використано можливість випуску товару у вільний обіг шляхом надання гарантій та подачі ВМД від 10 лютого 2020 р. №UA100110/2020/602306 від 20 березня 2020 р.

Виконуючи прохання митного органу, викладене в Рішенні про коригування митної вартості № UA100110/2020/000009/4 від 20 березня 2020 р., та використовуючи право, передбачене ч. 8 ст. 55 МК України, позивач в період дії гарантійних зобов`язань для підтвердження заявленої декларантом митної вартості товарів надав:

1) належним чином завірену копію Договору організації перевезення № 01/04/18-1 від 1 квітня 2018 р.;

2)належним чином завірені копії: рахунку на оплату № 109 від 20 березня 2020 р.;

3) копію Акту надання послуг №109 від 20 березня 2020 р.;

4) платіжного дорученням № 1479 від 10 квітня 2020 р.;

3) належним чином завірену копію бухгалтерської довідки № б/н від 20 березня 2020 р. та картку рахунку 632 за 20 березня 2020 р. 30 березня 2020 р.;

4) належним чином завірену копію комерційної пропозиції від 3 лютого 2020 р.;

5) належним чином завірену копію нотаріально завіреного перекладу українською мовою митної декларації країни відправлення 20LTLC0100EK06DAA2 від 16 березня 2020 р.;

6) належним чином завірену копію висновку Державного підприємства "ДЕРЖАВНИЙ ІНФОРМАЦІЙНО-АНАЛІТИЧНИЙ ЦЕНТР МОНІТОРИНГУ ЗОВНІШНІХ ТОВАРНИХ РИНКІВ" вих. № 21/29 від 29 квітня 2020 року.

Згідно з вимогами частини 6 ст. 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. Тому позивачем надано додаткові документи, що стосуються виконання сторонами умов Контракту та оплати товару: належним чином завірені копії:Договору експедирування вантажів № TR/MI-2018-12-17 від 17 грудня 2018 р., Угоди - доручення № 0107/2018-1 від 1 липня 2019 р. на транспортне обслуговування, заяви про купівлю іноземної валюти № 19 від 25 березня 2020 р. та платіжного доручення в іноземній валюті №16 від 25 березня 2020 р.

Листом № 7.8-1/15/11/10132 від 20 травня 2020 р. відповідач повідомив про розгляд документів, надіслані листом від 6 травня 2020 р. № 06/05/20-1 та про відсутність підстав для скасування Рішення про коригування митної вартості № UA100110/2020/000009/4 від 20 березня 2020 р.

Не погоджуючись з рішенням митного органу щодо коригування митної вартості та з карткою відмови, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає про таке.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13 березня 2012 р. № 4495-VI, який набув чинності з 1 червня 2012 р. (далі - МК України).

Відповідно до вимог положень статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 статті 52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до вимог положень ч. 2, 4, 8, 9 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене. Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Згідно з вимогами частини 1-4 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Частини 1, 2, 3, 5 статті 54 МК України визначають, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині 1 статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Зокрема, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (ч. 6 ст. 54 МК України).

Відповідно до вимог ч. 12 ст. 264 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

Згідно з вимогами частин 1, 7, 8, 9 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Положеннями статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до вимога ч. 1, 2, 5-8 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо). Термін "ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті" стосується лише ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов`язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Крім того, п. 10 ст. 58 МК України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів.

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності. Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України;

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у ст. 53 МК України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

При цьому суд зазначає, що позивачем при здійсненні імпортування товару на митну територію України, а також на вимогу митного органу (здійснення митної формальності - "митне оформлення") на підтвердження заявленої позивачем митної вартості товару за ціною контракту було надано повний пакет документів відповідно до переліку, визначеного ч. 2 ст. 53 МК України.

Суд зазначає, що на підставі ст.ст. 53, 54 МК України митні органи дійсно мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але такі повноваження мають здійснюватися ними у спосіб, установлений законом, тобто в даному випадку витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що так чи інакше впливають на визначення безпосередньо митної вартості.

Водночас, навіть у разі витребування додаткових документів, митний орган має враховувати, що ненадання їх повного пакету може бути підставою для коригування митної вартості лише тоді, коли подані документи є недостатніми або такими, що в сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації про заявлену митну вартість.

Як вже зазначалося судом, у п. 33 оскаржуваного Рішення про коригування митної вартості № UA100110/2020/000009/4 від 20 березня 2020 р., встановлено, що надані документи містять розбіжності та не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У Рішенні про коригування митної вартості № UA100110/2020/000009/4 від 20 березня 2020 р. зазначено, що при умовах FCA покупець зобов`язаний нести всі витрати по доставці товару від визначеного місця до місця призначення. Відповідно до ч. 10 ст. 58 МК України до митної вартості товарів додаються такі витрати, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Так, вимогами відповідача визначено про необхідність надання декларантом документів, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів, Позивач вважає їх безпідставними з огляду на наступне.

Пунктом 1.1. Контракту визначено, що сторонами узгоджено, що продавець зобов`язується, протягом усього терміну дії цього Контракту, поставити, а покупець приймати та оплачувати продукцію, іменовану надалі "Товар" на умовах, згідно інвойсу по кожній партії Товару, що поставляється.

Згідно з вимогами п.п. 3.1., 3.2. Контракту ціна Товару, що є предметом купівлі - продажу, вказується в Інвойсі та виражається в EUR або USD. Ціна товару визначається на умовах: на підставі діючих правил ІНКОТЕРМС - 2010 і доповнень до них.

Відповідно до вимог п. 4.1. Контракту умови поставки згідно ІНКОТЕРМС вказуються в Інвойсі на кожну поставку товару.

Виконуючи умови Контракту продавець (OU MortellarInvest) виставив Інвойс № 110 від 13 березня 2020 р. загальною вартістю 13 996,80 EUR на умовах поставки FCA Klaipeda.

Відповідно до Інкотермс 2010 термін FCA означає, що продавець доставить вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Слід зазначити, що вибір місця постачання вплине на зобов`язання з навантаження й розвантаження товару в даному місці. Якщо постачання здійснюється в приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за завантаження. Якщо ж постачання здійснюється в інше місце, продавець за відвантаження товару відповідальності не несе.

Виконуючи грошові зобов`язання згідно Контракту позивачем 25 березня 2020 р. сплачено 100% вартості узгодженої партії товару в інвойсі № 110 від 13 березня 2020 р. Дані оплати підтверджується по інвойсу № 110 від 13 березня 2020 р. наступними документами: заявою про купівлю іноземної валюти № 19 від 25 березня 2020 р., платіжним дорученням в іноземній валюті № 16 від 25 березня 2020 р.

Згідно із заявою про купівлю іноземної валюти № 19 від 25 березня 2020 р. в реквізитах вказано: оплати контракту, інвойсу, ВМД, наказ на відрядження, інше. В графі 22 (Валюта та загальна сума за рахунком) МД № №UA100110/2020/602306 від 20 березня 2020 р. за якою товар випущено в вільний обіг вартість товару становить 13 996,80 EUR.

Отже, загальна сума вартості товару згідно вищезазначених МД (13996,80 EUR + 32 256,00 EUR + 13996,80 EUR + 32256,00EUR = 92 505,60 EUR) повністю відповідає сумі в розмірі 92 505,60 EUR, сплаченій позивачем згідно заяви про купівлю іноземної валюти № 19 від 25 березня 2020 р. та платіжного доручення в іноземній валюті № 16 від 25 березня 2020 р.

17 грудня 2018 р. між OU MortellarInvest (далі - клієнт) та ЗАТ "Клайпедос Трансліт" (далі - експедитор) укладено Договір експедирування вантажів № TR/MI-2018-12-17 (далі - Договір експедирування), п. 1.1. якого передбачено, що клієнт доручає, а експедитор зобов`язується за певну винагороду від імені клієнта здійснити послуги, пов`язані з експедицією вантажів і здійснити з цим пов`язані інші дії.

Відповідно Договору експедирування експедитор зобов`язується, зокрема:

- від імені клієнта оформляти транспортно-перевізні документи, комерційні та інші акти (п. 2.1.3);

- згідно додаткової довіреності від Клієнта до цього договору виконувати митні процедури (п. 2.1.4.);

- представляти інтереси Клієнта на митних складах при оформленні та відправку належного йому вантажу у вигляді митного посередника (п. 2.1.5.);

- за дорученням Клієнта виконувати санітарні, ветеринарні та інші формальності відповідно до законодавства Литовської Республіки (п. 2.1.6.).

Таким чином, саме ЗАТ "Клайпедос Трансліт було оформлено всі необхідні транспортно-перевізні документи та виконано санітарні, ветеринарні та інші формальності.

На підставі зазначених документів позивач додатково підтвердив відомості щодо складових митної вартості товару, при цьому відсутні будь - які розбіжності в наданих декларантом документах.

Відповідно до п.п. а), б) ст. Б.З. (Договори перевезення та страхування) Інкотермс покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару від названого місця, окрім випадків, коли договір перевезення укладено продавцем відповідно до статті А.З. Також у Покупця немає зобов`язань щодо укладення договору страхування.

1 квітня 2018 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кволіті Фіш" (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Добро логістик компані" (далі - виконавець) укладено Договір організації перевезення № 01/04/18-1 (далі - Договір організації перевезення), відповідно до умов п. 1.1. якого замовник доручає, а виконавець зобов`язався організувати доставку і передачу вантажоодержувачеві (уповноваженій особі) ввірений йому вантаж в пункт призначення, вказаний в супровідних документах на вантаж.

Відповідно до вимог п. 2.4.4., п. 4.1. Договору організації перевезення розрахунки між сторонами проводяться в безготівковому порядку шляхом оплати замовником виставлених виконавцем рахунків в перебігу 3 банківських днів з моменту виконання перевезення і здобуття рахунку, і необхідних документів. Необхідними документами є TTH/CMR або видаткова накладна, з відмітками вантажоодержувача, рахунок, Акт виконаних перевезень.

Згідно з вимогами п.п. З.1., 3.3. Договору організації перевезення ТТН або CMR, видаткова накладна, встановленого зразка, є основним перевізним і приймально-здавальним документом. Факт прийому-передачі вантажу підтверджується підписом уповноваженої особи Виконавця і підписом і печаткою вантажоодержувача на всіх екземплярах ТТН та видаткової накладної.

Виконуючи вищевказані умови Договору організації перевезення, на підставі рахунку на оплату № 109 від 20 березня 2020 року та Акту надання послуг № 109 від 20 березня 2020 р. позивач оплатив за послуги перевезення Товариству з обмеженою відповідальністю "ДОБРО ЛОГІСТИК КОМПАНІ" 25 000 грн. 00 коп., зокрема:

- 24 500, грн. 00 коп. без ПДВ за транспортні послуги за маршрутом м. Клайпеда (Литва) до м. Київ (Україна) а/м НОМЕР_1 / НОМЕР_2 .

- 500 грн. 00 коп. з ПДВ транспортно - експедиційне обслуговування м. Клайпеда (Литва) до м. Київ а/м НОМЕР_1 / НОМЕР_2 .

Згідно відомостей в Довідці (Справка) про транспортно - експедиторські витрати вих. № б/н від 20 березня 2020 р. (додається) Товариство з обмеженою відповідальністю "ДОБРО ЛОГІСТИК КОМПАНІ" підтвердило, що при перевезенні вантажу за маршрутом м. Клайпеда (Литва) - м. Київ (Україна); дата завантаження 17 березня 2020 р.; а/м НОМЕР_1 / НОМЕР_2 :

- транспортні витрати від м. Клайпеда (Литва) до п/п Нові Яриловичі (Україна) склали 15000 грн. 00 коп.;

- транспортно-експедиторські витрати по території України від п/п Нові Яриловичі до м. Київ склали 10 000 грн. 00 коп.;

Загальна сума перевезення складає 25 000 грн. 00 коп.

Так, вказані обставини відображені і в Митній декларації №UА100110/2020/602306 від 20 березня 2020 р., а саме:

- в гр. 12 (відомості про вартість) МД зазначено 436 211,30 грн.;

- в гр. 22 (валюта та загальна сума за рахунком) зазначено EUR 13 996,80;

- в гр. 23 (курс валюти) МД зазначено 30,09340000.

Отже, у гр. 12 митної декларації митна вартість товару визначена правильно, адже до загальної суми товару за рахунком в грн. (гр. 22 * гр. 23 = EUR 13996,80 * 30,09340000 = 421 211,30 грн.) у розмірі 421 211 грн. 30 коп. додавши вартість міжнародного перевезення (до п/п Нові Яриловичі) у розмірі 15 000 грн. 00 коп. митна вартість товару складе 436 211 грн. 30 коп. (421 211,30 грн. + 15 000,00 грн. = 436 211,30 грн.).

Крім того, в Довідках (Справках) про транспортно - експедиторські витрати вих. № б/н від 20 березня 2020 р. зазначено, що страхування вантажу не проводилось, а завантаження входить у вартість перевезення.

Судом встановлено, що інші транспорті витрати відповідно до Актів надання послуг № 109 від 20 березня 2020 р. не включались до митної вартості товару, так як це не передбачено частиною 10 ст. 58 МК України.

Тому суд зазначає, що позивач підтвердив витрати, які не включені до ціни товару, зокрема витрати на транспортування оцінюваного товару (в тому числі навантаження), при цьому відсутні будь-які розбіжності в документах, наданих декларантом, про які зазначав відповідач.

Щодо зауважень відповідача про зазначення в CMR від 6 лютого 2020 р. № б/н перевізником "Ekspres-trans" інших перевізників, ніж від яких надані довідки про вартість транспортування, судом встановлено наступне.

1 листопада 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДОБРО ЛОГІСТИК КОМПАНІ" (далі - експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС-ТРАНС 2000" (далі - виконавець) укладено Угоду - доручення № 0107/2018-1 на транспортне обслуговування (далі - Угода № 1), відповідно до п.п. 1.1., 1.2. якої експедитор є довіреною особою виконавця і за його дорученням здійснює від свого імені в його інтересах угоди з продажу транспортних послуг по перевезенню вантажів у внутрішньому і міжнародному сполученні. Сторони виступають від свого імені чи за дорученням організацій, з якими вони мають угоди на проведення перевезень.

Відповідно до вимогп. 3.2. зазначеної Угоди № 1 виконавець зобов`язується організувати подачу під завантаження справного ТЗ, придатного в комерційному та митному відношенні до виконання внутрішніх і міжнародних перевезень, в терміни узгоджені сторонами.

Таким чином, на підставі Угоди - доручення № 0107/2018-1 на транспортне обслуговування від 1 липня 2019 року саме Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС-ТРАНС 2000" здійснювало міжнародне перевезення та безпосередньо зазначене в CMR № б/н від 16 березня 2020 р.

Ураховуючи вищезазначене та на підставі доданих документів позивач додатково підтвердив витрати на транспортування товару, при цьому відсутні будь - які розбіжності в документах, наданих декларантом, про які зазначав відповідача у оскаржуваному рішенні.

Тому суд зазначає, що виявлені відповідачем у поданих позивачем до митного оформлення документах розбіжності є формальними та несуттєвими, а також жодним чином не вливають на числові значення складових митної вартості товарів.

Вимогами ст. 254 Митного кодексу України визначено, що документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок

У разі складення документа, що подається до митного оформлення, або офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, митний орган не вправі вимагати від декларанта перекладу такого документа українською мовою.

Суд зазначає, що сама по собі форма засвідчення (оформлення) перекладу не змінює числових (вартісних та кількісних) показників перекладеного з англійської на українську мову документу і, як наслідок, не може вплинути на митну вартість імпортованого товару.

Окрім цього, приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів № UA100110/2020/000009/4 від 20 березня 2020 р., митний орган не навів аргументовані та конкретні доводи щодо наявності у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність конкретних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари. Відповідач вказав тільки загальні фрази, на підставі яких виноситься рішення про коригування митної вартості товарів.

Ураховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, так як усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів ним було надано. Зазначене свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність прийнятого Митницею рішення про коригування митної вартості товарів.

Суд зазначає, що зміст винесеного відповідачем рішення про коригування митної вартості не містить обґрунтування того, що іменовані ним "розбіжності" будь-яким чином впливають на митну вартість товару. Крім того, не зазначив відповідач і про те, які саме обставини мали б підтвердити документи, які він запропонував позивачу надати додатково.

Окрім цього, у рішенні про коригування митної вартості товарів відповідач не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами.

Із наведених вище підстав суд вважає, що винесене відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів не відповідає вимогам п. 2 та п. 4 ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України. Відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за другорядним методом.

Отже, на думку суду, відсутність витребуваних відповідачем додаткових документів не впливає на правильність визначення позивачем (декларантом) митної вартості товарів за основним методом, що, в свою чергу, підтверджується наданими до митного оформлення документами. Крім того, неподання позивачем (декларантом) запитуваних відповідачем документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не може бути достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування відповідачем іншого методу визначення митної вартості.

Таким чином, наявність однієї лише вказівки відповідача на перелічені ним розбіжності та недоліки у поданих позивачем документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, не може бути достатньою для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

На підставі наведеного, суд вважає, що подані позивачем документи для митного оформлення товару дають змогу встановити митну вартість товару, а відповідачем не надано належного обґрунтування причин їх неврахування для встановлення митної вартості товару.

Таким чином, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, у своєму рішенні про коригування митної вартості товарів не перелічив наявні у нього докази того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

За таких обставин, висновок митного органу про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, суд вважає необґрунтованим, а застосування резервного методу - протиправним.

Виходячи з того, що твердження митного органу про неможливість застосування обраного позивачем резервного методу, які імпортуються, є необґрунтованим та безпідставним, суд визнає, що документи, подані позивачем до митного органу, відповідають вимогам чинного законодавства, необхідним для надання їм юридичної сили та доказовості, а тому підтверджують заявлені позивачем відомості про митну вартість товарів.

Отже, суд дійшов висновку, що визначення відповідачем митної вартості товару за резервним методом визначення митної вартості здійснено з порушенням вимог митного законодавства України, що є підставою для скасування оскаржуваних рішень.

Суд також бере до уваги, що обставини справи, які є предметом дослідження, виникли до уведення в Україні в лютому 2022 р. надзвичайного та воєнного стану, а прийняті рішення, дії чи бездіяльність відповідача не пов`язані із уведенням воєнного стану.

Суд зазначає, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ураховуючи викладене, суд визнає, що відповідачем протиправно було застосовано до визначення митної вартості товару резервний метод, отже порушено права позивача та не дотримано вимог, передбачених частиною другою статті 2 КАС України.

Позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачем.

Наведене свідчить, що винесене рішення про коригування митної вартості є протиправним і підлягає скасуванню. Право позивача порушено. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до платіжного доручення від 12 серпня 2020 р. № 59 у розмірі 2 747 грн. 93 коп. (оригінали квитанцій містяться в адміністративній справі № 320/7221/20, з якої було роз`єднано позовні вимоги в окремі провадження).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2020 р. у справі № 320/7221/20 роз`єднано позовні вимоги, виділивши позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування Рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості № UA100110/2020/000009/4 від 10 лютого 2020 р. в самостійне провадження.

Указаній адміністративній справі в автоматизованій системі документообігу "Діловодство спеціалізованого суду" присвоєно № 320/9124/20, що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 2 жовтня 2020 р..

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 6 жовтня 2020 р. прийнято до провадження адміністративну справу № 320/9124/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кволіті Фіш» до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування Рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості № UA100110/2020/000009/4 від 20 березня 2020 р.

Зважаючи на задоволення вказаної позовної вимоги у справі № 320/9124/20, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 747 грн. 93 коп. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості № UA100110/2020/000009/4 від 20 березня 2020 р.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Державної митної служби України (код ЄДРПОУ - 43337359) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КволітіФіш (код ЄДРПОУ - 39268117) судовий збір у розмірі 747 (сімсот сорок сім) грн. 93 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю Кволіті Фіш, адреса: пров.Чкалова, буд. 2А, м. Васильків, Київська область, 08601, код ЄДРПОУ - 39268117.

Відповідач Київська митниця Державної митної служби України, адреса: бул. Гавела Вацлава, 8-А, м. Київ, 03124, код ЄДРПОУ - 43337359.

Суддя Журавель В.О.

Дата складення рішення суду 16 травня 2022 р.