Справа № 160/17443/20
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2022-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 травня 2022 року м. Дніпросправа № 160/17443/20
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Баранник Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Замкової А.О.

у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Запорізької митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.10.2021 року в адміністративній справі №160/17433/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Триплекс» до Запорізької митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Триплекс» звернулось до суду з позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення №UA110230/2020/000245/2 від 04.11.2020 року про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110230/2020/00552.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначив, що останнім було визначено митну вартість товарів, пред`явлених до митного оформлення, відповідно до вимог ст.53 МКУ та надано всі необхідні документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, проте відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товару, яке позивач вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню в судовому порядку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.10.2021 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Триплекс» було задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості від 04.11.2020 року №UA110230/2020/000245/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110230/2020/00552, прийняті Дніпропетровською митницею Держмитслужби.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Запорізька митниця, звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що надані до митного оформлення товарів документи не підтверджують всіх складових митної вартості товару. Зауважено, що спірне рішення прийнято останнім на підставі, у межах повноважень та у спосіб, які передбачені чинним законодавством, що свідчить про відсутність підстав для їх скасування.

Від відповідача на адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи або зпинення провадження у справі у зв`язку із введенням на території України воєнного стану.

Розглянувши зазначене клопотання колегія суддів дійшла висновку, що підстав для його задоволення відсутні, адже саме по собі введення воєнного стану на териториторії України не створює підстав для відкладення розгляду справи. Суд звертає уваго, що відповідачем не зазначено конктерних поважних причин неможливості прибуття до суду, та як наслідок відкладення розгляду справи. Також, суд зазначає, що чинним КАС України не передбачено можливості зупинення провадження у справі на період введення воєнного стану.

Сторони, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними в матеріалах справи документами, ТОВ «Триплекс» () зареєстровано як юридична особа 13.01.1994 (запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06.10.2005 №0017749).

01.07.2020 між ТОВ «Триплекс» (Покупець) та «Евонік Операції ГмбХ» (Продавець) укладено Договір поставки №0048, відповідно до п.2.1 якого, зокрема, предметом даного Договору є поставка Товару (в т.ч. МетАмино DL Метіонін кормовий) Продавцем Покупцю із заводу-виробника групи Евонік Індастріз АГ. Продавець має право на власний розсуд здійснювати поставку з інших джерел, включаючи заводи-виробники неафілійованих осіб.

Відповідно до п.2.3 Договору поставка кожної партії Товару відповідно до даного Договору оформлюється в письмовій формі за допомою окремого Додатка, в якому зазначаються типи, кількість та ціна Товару, узгоджені між Продавцем та Покупцем. Специфікації Товару додається до цього Договору. Додатки є невід`ємною частиною даного Договору.

Ціна Товару узгоджується між Продавцем та Покупцем для кожної партії Товару окремо в Додатках, які є невід`ємною частиною даного Договору. У вартість Товару не входить податок на додану вартість, про який у випадку необхідности виставляється додатковий рахунок (п.4.1 Договору).

За умовами п.5.1 Договору Покупець здійснює за кожну поставку Товару протягом 30 днів з дати інвойса. До відповідної поставки Строни даного Договору можуть передбачити інші умови оплати Товару, зокрема, відстрочку оплати Товару та відобразити їх в Додатку до даного Договору, яким врегулювані умови поставки відповідної партії Товару.

Товар поставляється на умовах СІР-Запоріжжя, Україна згідно Інкотермс-2010 з обов`язковим страхуванням ризиків втрати чи пошкодження вантажу під час перевезення на користь Отримувача. В разі, коли Сторони передбачили в Специфікації інші умови поставки, застосвуються умови поставки, зазначені в Специфікації (п.7.1 Договору).

Пунктами 7.3 та 7.4 Договору передбачено, що Товар поставляється в упаковці. Упавковка не підлягає повторному викоритсанню. Вартість тари (палети, пакувальний матеріал) входить до вартості Товару.

Між ТОВ «Триплекс» та Евонік Операції ГмбХ укладено Специфікацію №6 від 09.10.2020 Додаток №6 від 09.10.2020 до Контракту №0048 від 01.07.2020 на поставку товару - МетАМІНО. Активна речовина 99,0%. Втрати при сушці не більше 0,30%. Зола не більше 0,50 %. Кількістю 330 000 кг. Ціна за одиницю 1.7 Євро (СІР Запоріжжя). Загальна сума 567 600,00 Євро. Дата поставки 42-53 календарний тиждень 2020. Умови оплати 30 днів з дати інвойсу.

На виконання умов Контаркту на поставку №0048 від 01.07.2020 продавцем виставлено рахунок-фактура (комерційний інвойс) від від 28.10.2020 № на товар «МетАМІНО DL метіонін кормовий 99%. 25 кг паперові мішки.» кількістю 22 000 кг = 880 мішків. на загальну суму 37840,00 Євро (1,72 Євро за 1 кг.). Умови оплати протягом 30 днів від дати інвойсу до 27.11.2020, умови доставки СІР Запоріжжя.

04.11.2020 Позивачем до митного контролю та митного оформлення подано електронну митну декларацію (далі ЕМД) №UA110230/2020/024316 на товар: «Метіонін: МетАМІНО DL метіонін кормовий 99%. 1 кг містить діючу речовину: метіоніну не менше 99%. Торгова назва МетАМІНО. Застосовується для збагачення та збалансування раціонів тварин та птиці, приготування повноцінних комбікормів, преміксів, нормалізації білкового обміну, підвищення продуктивності сільськогосподарських тварин. У формі порошоку. CAS №59-51-8. Партія 201016A6 22 000,0кг; 840 мішків. Дата виготовлення 16.10.2020р. Термін придатності -16.10.2023р. Вміст DL метіоніну 99%. Виробник: «Евонік Антверпен Н.В.» Країна виробництва: BE. Торговельна марка: «МетАМІНО». Маркування на мішках: «МетАМІНО» DL-метіонін Feed Grade 99%. номер партії, 25кг, дата виробництва» на умовах поставки СІР UA Запоріжжя (графа 20), до якої на підтвердження митної вартості товару 37840,00 Євро позивачем надано (графа 44):

1. Пакувальний лист (Packing list) № б/н від 28.10.2020;

2. Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № від 28.10.2020;

3. Автотранспортна накладна (Road consignment note) № б/н від 28.10.2020;

4. Фідінфо б/н від 08.10.2020;

5. Страховий поліс №1477 від 29.10.2020;

6. Додаткова угода №1 від 01.07.2020;

7. Додаток №6 від 09.10.2020;

8. Зовнішньоекономічний договір (контракт) № 0048 від 01.07.2020;

9. Відомості про включення товарів до переліку кормових добавок, преміксів та готових кормів, ветеринарних препаратів АА-01769-04-12 дод.№1 від 20.10.2017;

10. Комерційна пропозиція б/н від 08.10.2020;

11. Листи експортера б/н від 15.10.2020 та 14.10.2020;

12. Сертиф.аналізу б/н від 28.10.2020;

13. Копія митної декларації країни відправлення № MRN20BEE080 від 28.10.2020.

Так, 04.11.2020 посадовою особою митниці надіслано електронне повідомлення декларанту щодо запиту надання додаткових документів відповідно до ч.3 ст.53 МКУ, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) прайс-листи, каталоги виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також у вказаному електронному повідомленні зазанчено, що згідно ч. ст.53 МКУ декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

04.11.2020 декларантом надано додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: Сертифікат походження від 22.10.2020 А31663318; Інформація Фідінфо від 13.10.2020 б/н; Видаткова накладна від 12.10.2020 № 00022094; Видаткова накладна від 22.10.2020 № 00022859; Прибуткова накладна від 25.09.2020 №.00008174; Прибуткова накладна від 21.10.2020 №00009178.

04.11.2020 відповідач рішенням №UА1102300/2020/000245/2 скоригував митну вартість зазначеного товару у загальній кількості 22 000 кг. до 45 100,00 EUR (вартість за одиницю: 2,0500 USD) за методом 2А за ціною договору щодо ідентичних товарів.

Не погодившись з правомірністю прийняття наведеного рішення, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з неправомірності спірного рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару вартості від 04.11.2020 року №UA110230/2020/000245/2 та наявність підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як передбачено ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію) (ч. 4 ст. 53 Митного кодексу).

Відповідно до ст. 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Як встановлено ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України, основний метод визначення митної вартості не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Вказана правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду від 26.06.2018 року (справа № 814/1996/15), від 19.06.2018 року (справа № 826/6346/16), що враховується судом апеляційної інстанції, у відповідності до приписів ч. 5 ст. 242 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття відповідачем спірних рішень про коригування митної вартості були висновки про те, що:

- відповідно до додатку від 09.10.2020 №6 до контракту від 01.07.2020 №0048 оплата здійснюється протягом 30 днів від дати інвойсу. До митного оформлення надано інвойс від 28.10.2020 №. До митного оформлення платіжні документи не надавались;

- наданий до митного оформлення рахунок від 28.10.2020 № не містить печаток і штампів митних органів країни відправлення, що може свідчити про надання декларантом до митниці інших документів, ніж ті, що були додані відправником, що дає підстави для сумніву у достовірності зазначених відомостей та указує на наявність фіскальних ризиків, в частині можливого заниження митної вартості заявленого товару;

- додатковою угодою від 09.10.2020 №6 до контракту від 01.07.2020 №0048 обумовлено зокрема ціни, умови поставки та платежу. Натомість поданий до митного оформлення рахунок від 28.10.2020 № містить посилання лише на реквізити контракту (від 01.07.2020 №0048);

- у наданій комерційній пропозиції від 08.10.2020 зазначено строк дії (до 17:00 08.10.2020), натомість інвойс № датовано 28.10.2020, додаткова угода №6 до контракту датовано 09.10.2020;

- у копії митної декларації країни відправлення від 28.10.2020 №MRN20BEE080 зазначена вартість партії товару 36 175,04 EUR, однак вартість партії товару за рахунком від 28.10.2020 № 37 840,0000 EUR. Також, надана копія митної декларації країни відправлення не містить умов поставки.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з вказаними висновками відповідача, з огляду на наступне.

Як вбачається з контракту від 01.07.2020 №0048 та додатку до нього від 09.10.2020 №6 оплата товару здійснюється протягом 30 днів від дати інвойсу.

Відтак, оскільки інвойс № датований інвойс 28.10.2020, то строк оплати товару на час подання до митного органу спірної ЕМД не настав.

Поряд з вказаним, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта.

Що стосується посилань відповідача на відсутність печаток і штампів митних органів країни відправлення у рахунку від 28.10.2020 №, то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 257 Митного кодексу України, митна декларація та інші документи, подання яких митним органам передбачено цим Кодексом, оформлені на паперовому носії та у вигляді електронних документів, мають однакову юридичну силу. Крім того, законодавчо не передбачено обов`язкового завіряння інвойсу печаткою митного органу.

В свою чергу, інвойс (рахунок-фактура) - це документ, що надається продавцем покупцеві та містить перелік товарів і послуг, їх кількість та кошти, які покупець має сплатити за такі послуги.

Як правило, інвойс за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного бухгалтерського документа, оскільки ним не фіксується будь-яка господарська операція, а носить лише інформаційний характер. Тобто форма рахунку-фактури не містить можливості визначення змісту правочину (купівля-продаж, надання послуг, перевезення тощо) та не визначає вид договірних зобов`язань.

Фактично рахунок-фактура є розрахунково-платіжним документом, що передбачає тільки виставлення певних сум до оплати покупцям за поставлені (фактично поставлені) товари чи надані (фактично надані) послуги, а сам факт повинен бути підтверджений видатковою накладною постачальника або актом прийому-передачі виконаних робіт.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 14.03.2019 у справі № 826/25599/15, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Що стосується доводів митного органу про відсутність у інвойсі від 28.10.2020 № посилання на додаток від 09.10.2020 №6 до контракту від 01.07.2020 №0048, то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що затвердженої форми інвойсу та вимог щодо його заповнення законодавством України не передбачено. Крім того, наданий до митного оформлення та до матеріалів справи інвойс містить посилання на контракт від 01.07.2020 №0048, що є достатнім для ідентифікації заявленого до митного оформлення товару.

Щодо посилань відповідача на те, що у наданій комерційній пропозиції від 08.10.2020 зазначено строк дії (до 17:00 08.10.2020), натомість інвойс № датовано 28.10.2020, додаткова угода №6 до контракту датовано 09.10.2020 року, то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що в силу ч.2 ст.53 МК України комерційна пропозиція не є документом, який підтверджує митну вартість товару та жодним чином не впливають на складові митної вартості.

Щодо тверджень митного органу про відсутність умов поставки та зазначення іншої вартості партії товару у копії митної декларації країни відправлення від 28.10.2020 №MRN20BEE080, то колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідно до п.7 ч.3 ст.53 МК України копія митної декларації країни відправлення є додатковим документом, що подається (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і має бути оформлена відповідно до чинного законодавства цієї країни.

З урахуванням викладеного, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності прийняття відповідачем рішення №UA110230/2020/000245/2 від 04.11.2020 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110230/2020/00552 та необхідності їх скасування.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.10.2021 року в адміністративній справі №160/17433/20 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Постанова на повному обсязі складена 16.05.2022 року.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя Н.П. Баранник