Справа № 381/665/22
Суддя: Соловей Г. В.
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Момот Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастів Київської області у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора СРПП ВП № 2 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області Місечко В.А., Департаменту патрульної поліції про визнання та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ

10.03.2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів Інспектора СРПП ВП № 2 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області Місечко В.А., Департаменту патрульної поліції про визнання та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на те, що 08.02.2022 року відповідачем інспектором Місечко В.А. винесено постанову серії БАБ № 484247 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

При винесенні даної постанови інспектором не забезпечено та не надано позивачу можливості зафіксувати свої заперечення у винесеній ним постанові. Пояснення від позивача не відбирались взагалі, про що свідчить відсутність посилань на них в самій постанові. Відсутні посилання на докази його винуватості. Наведене свідчить про необ`єктивність та упередженість інспектора при винесенні оскаржуваної постанови. Вважає, оскаржувану постанову незаконною, такою, що винесена без дотримання процесуального та матеріального права, без доказів вчинення ним вказаного вище правопорушення, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2022 року у даній справі було відкрито спрощене позовне провадження.

13.05.2022 року, через канцелярію суду від представника відповідача ГУНП у Львівській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання з позовними вимогами не погодилась, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, виходячи з того, що позивач ОСОБА_1 08.02.2022 року о 16:30 год. на а/д «М-09 Тернопіль-Львів-Рава-Руська (на м. Люблін) 186 км, керував т/з «DAF XF 105.460», д.н.з. НОМЕР_1 , який призначений для переведення небезпечних вантажів та при цьому не був укомплектований жорстким буксиром, чим порушив вимоги п. 17 «Прави проїзду великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, а тому підстав вважати оскаржувану постанову незаконною немає.

13.05.2022 року, на електронну пошту суду представник позивача надіслав відповідь на відзив в якій зазначив, що заперечення відповідача, викладені у відзиві, не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені жодними належними та допустимими доказами на спростування заявлених позивачем позовних вимог. Усі заперечення відповідача у даному відзиві зводяться фактично до цитування норм п. 17 «Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами».

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися вчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі.

В судове засідання відповідачі не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися вчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними управлінських функцій.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

При розгляді справи судом встановлено, що відповідно до постанови серії БАБ № 484247 від 08.02.2022 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладено штраф в розмірі 510 грн.

З вказаної постанови вбачається, що позивач, 08.02.2022 року о 16:30 год. на а/д Тернопіль-Львів-Рава-Руська 186 км, керував т/з «DAF XF 105.460», д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом для перевезення небезпечного вантажу, при цьому не був укомплектований жорстким буксиром, чим порушив постанову КМУ № 30 п.4, п.п. 17 ПДР проїзду великогабаритних автомобілів дорогами, вулицями або переїздами.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до пункту 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853).

Відповідно до п. 4 Розділу І названої Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», зазначено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.12.1993 № 1094.

Згідно п. 4 «Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», затвердженого постановою КМУ від 18.01.2001 року № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі виданого перевізникові Державтоінспекцією за наявності погодження з дорожніми, комунальними, залізничними та іншими підприємствами і організаціями дозволу, в якому визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

Згідно п.17 вищевказаних Правил великогабаритні та великовагові транспортні засоби повинні бути укомплектовані таким обладнанням: не менш як двома противідкотними упорами для додаткової фіксації коліс автомобіля-тягача та кожного з причепів у разі вимушеної зупинки; знаком «Об`їзд перешкоди з лівого боку» та знаком «Обїзд перешкоди з правого боку» діаметром по 600 міліметрів кожний, виготовленими із світловідбивного матеріалу відповідно до вимог стандартів; вісьмома конусами з горизонтальними світловідбивними смугами білого та червоного кольору, розташованими почергово (висота конусів - 600 міліметрів, ширина білих та червоних смуг -150 міліметрів); жорстким буксиром; миготливим ліхтарем червоного кольору або знаком аварійної зупинки;комплектом ланцюгів протиковзання (в період з 1 жовтня до 1 квітня);жилетом оранжевого кольору із світловідбивними елементами;не менш як одним проблисковим маячком оранжевого кольору з автономним живленням.

В даному випадку інспектор СРПП ВП № 2 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області Місечко В.А. безпосередньо став свідком вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» містить вимоги щодо встановлення виключно автоматичних фото і відео технічних пристроїв для забезпечення публічної безпеки та порядку.

В даному випадку, відповідач відповідно до ст. 252 КУпАП оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності та виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Обставини вчинення позивачем правопорушення викладені у винесеній відповідачем постанові серії БАБ № 484247 від 08.02.2022 року у справі про адміністративне правопорушення, із змісту якої чітко вбачаються час, місце та суть вчинення правопорушення, а також особа, яку притягнуто до відповідальності.

За приписами закону про адміністративні правопорушення розгляд справ і накладення штрафу інспекторами поліції фактично відбувається в спрощеному порядку, підстави для відкладення таких контролюючих функцій не передбачено.

Отже, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення правил у сфері дорожнього руху, має спростувати виявлене правопорушення на місці його вчинення, в іншому випадку правомірність дій водія доводиться у судовому порядку шляхом подання позову про скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень, з можливістю скористатись правовою допомогою.

Разом з тим, як вбачається з оскаржуваної постави, позивач ОСОБА_1 копію постанови отримав на місці після її винесення, що підтверджується його особистим підписом в ній. Будь-яких пояснень чи заперечень відносно інкримінованого йому правопорушення не надав та не спростував.

Таким чином, при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, суд вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінивши докази в справі про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, врахувавши значність вчиненого правопорушення, відповідач постановив визнати винним позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн, що передбачено санкцією цієї статті.

Відповідно до рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП положення частини першої ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного в конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Отже, виходячи з положень вказаного рішення Конституційного суду, розгляд справи про адміністративне правопорушення повинен відбуватись у межах адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Водночас, згідно з положеннями КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху інспектором патрульної поліції не складається. Саме інспектор (працівник органу і підрозділу Національної поліції, який має спеціальні звання), уповноважений розглядати адміністративну справу та за результатами її розгляду виносити постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином поліцейський, який уповноважений виносити постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи на місці де було вчинено таке адміністративне правопорушення, та на місці де він несе службу саме в той час.

За таких обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, оскільки судом встановлено, що дії відповідача при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення були вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Керуючись ст. 2,8,9,72-77,162,241-246,250,262,286 КАС України, на підставі ст. 9,132-1, 251,283,284,289 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідент.номер НОМЕР_2 , прож.: АДРЕСА_1 до Інспектора СРПП ВП № 2 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області Місечко В.А., місцезнах.: Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. Степана Бандери, 13, Департаменту патрульної поліції, , місцезнах.: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3 про визнання та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Г.В. Соловей