Справа № 600/5630/21-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2022-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/5630/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕТА-ІНВЕСТ ЛОГІСТИК" до Придністровського міжрегіонального управління Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БЕТА-ІНВЕСТ ЛОГІСТИК" (далі - позивач) звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати розрахунок № 02 від 24.06.2021 р. плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування згідно акту від 24.08.2021 р. №0050483 на суму 303,75 євро, складений Придністровським міжрегіональним управлінням Державної служби України з безпеки на транспорті;

- визнати протиправною та скасувати постанову Придністровського міжрегіонального управління Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач) СЕ 291396 від 18.08.2021 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 34 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час здійснення вантажних перевезень було проведено перевірку, за результатом якої складено акт 0050483 від 24.06.2021 року. При здійсненні габаритно-вагового контролю допущено численні порушення чинного законодавства, вагові параметри автомобіля визначено невірно, акт про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів складено безпідставно, а оскаржена постанова є протиправною. Зважування повинно здійснюватися із застосуванням вагового обладнання, що відповідає встановленим вимогам, є справним та дає змогу встановити реальні вагові параметри транспортного засобу. Разом з тим, відсутність Методики зважування, яка б надавала можливість достовірно встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням. В акті № 289810 вказано, що під час перевірки виявлено порушення, відповідальність за які передбачена абз.16 ч.1 ст.60 ЗУ "Про автомобільний транспорт" перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%/ Проте, в довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю вказано фактичні осьові навантаження окремо на 5 осей, що відповідають тим, які зазначено в талоні зважування, що свідчить про те, що особа, яка здійснювала габаритно-ваговий контроль, вважала осі автомобіля одиночними. Перевищення вагових параметрів по загальній масі не було, оскільки при нормативно допустимій масі 40 тонн, автомобіль позивача мав масу 39470 кг, що в свою чергу підтверджується технічною характеристикою транспортного засобу та товаро-транспортними накладними. З урахуванням наведеного просить позов задовольнити.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач подав відзив на позов, відповідно до змісту якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує, що посадовими особами Укртансбезпеки проведено рейдову перевірку, в ході якої виявлено порушення габаритно-вагового контролю транспортним засобом, який належить позивачу, що підтверджується відповідними документами. Вказує на правильність кваліфікації дій позивача відповідно до абз.16 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення габаритно-вагового контролю. З наведених підстав просить відмовити у задоволенні позову повністю.

12.05.2022 року ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду закрито провадження в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування розрахунку № 02 від 24.06.2021 р. плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування згідно акту від 24.08.2021 р. №0050483 на суму 303,75 євро, складений Придністровським міжрегіональним управлінням Державної служби України з безпеки на транспорті.

Дослідивши письмові докази судом встановлено наступне.

24.06.2021 посадовими особами відповідача на пункті габаритно-вагового контролю Вага 2181 на 345 км + 580 м а/д М-19 у Тернопільській області під час проведення рейдової перевірки на підставі направлення на перевірку від 22.06.2021 №012778, проведено габаритно - ваговий контроль транспортного засобу DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом марки KOGEL, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

Під час перевірки даного транспортного засобу виявлено порушення вимог Закону України "Про автомобільний транспорт", п.22.5 ПДР України, а саме згідно з чеку зважування №13 від 24.06.2021, на вазі №2181 виявлено факт перенавантаження на здвоєну вісь 19,94 т при дозволених 16,00 т, що складає 24,62% перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм. У водія відсутній дозвіл, який надає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових параметрів, відповідальність за які передбачена абз.16 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За результатами зважування транспортного засобу складено Акт від 24.06.2021 №289810 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 24.06.2021 №0050483, Довідку про результати здійснення габаритно - вагового контролю від 24.06.2021 №033809 та проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування згідно акту від 24.06.2021 №0050483 та нараховано плату за проїзд у розмірі 303,75 Євро.

Відповідно до повідомлення відповідача від 16.07.2021 №56623/40/24-21 позивача запрошено на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт до Придніпровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки на 18.08.2021.

Постановою Подільського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки від 18.08.2021 № СЕ 291396 за порушення вимог Закону України "Про автомобільний транспорт", до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 34000 грн. відповідно до абз.16 ч.1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Не погодившись із прийнятою постановою, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103, Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

За п. 4 цього Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, серед іншого, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському, електричному, залізничному, морському та річковому транспорті.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі - Закон № 2344-ІІІ), Закон України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-XII), Закон України "Про автомобільні дороги" від 08.09.2005 № 2862-IV (далі - Закон № 2862-IV), Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 671 від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок № 879), Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30), Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України № 1306), Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Згідно з ст.5 Закону № 2344-ІІІ основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Відповідно до ст. 6 Закону № 2344-ІІІ, державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Форма документів, які складаються у разі виявлення порушень правил перевезення великогабаритних, великовагових та небезпечних вантажів, затверджена Постановою Кабінету Міністрів України 20 травня 2013 року №422 "Деякі питання автомобільних перевезень пасажирів та вантажів".

Пунктом 15 Порядку №879 визначено, що контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Статтею 48 Закону № 2344-ІІІ визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для водія є: посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до ч.З ст. 48 Закону № 2344-ІІІ, у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом (окрім зазначених у ч.2 даної статті) є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до п. 16. Порядку №879 габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Згідно до п.22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,3 5 м), за довжиною22 м (для маршрутних транспортних засобів25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 №198 перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку І за плату, що визначені окремими актами законодавства

Відповідно до п.30 Порядку №879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П=(Рзм+Рнв+Рг) х В, де

П - розмір плати за проїзд;

Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км проїзду;

Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 км проїзду;

Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 км проїзду;

В- відстань перевезення, кілометрів.

Відповідно до п. 31 Порядку № 879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Згідно з п. 28 Порядку №879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

За своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а є сумою на відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування, аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду № 804/1403/17 від 23.04.2019.

Відповідно до п. 23 Порядку №879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Пунктом 24 Порядку №879 вказано, що після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю.

За визначенням, яке міститься в підпункті 12 пункту 2 Порядку, повторне вимірювання і зважування - це будь-яке наступне вимірювання транспортного засобу, що перебуває в межах одного стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю, з часу в їзду такого транспортного засобу на територію пункту до виїзду з неї.

Таким чином, з правового аналізу вищезазначених норм слідує, що власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб та після внесення плати за проїзд скеровується для повторного зважування з обов`язковим отриманням відповідного чеку.

Приведення габаритно-вагових параметрів до норми залежить виключно від волі власника транспортного засобу (уповноваженої ним особи, водія).

Судом встановлено, що після зважування транспортного засобу DAF, реєстраційний номер НОМЕР_3 , з причепом марки KOGEL, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яке здійснювалось у пункті ГВК, власник транспортного засобу та/або уповноважена ним особа наміру приведення вагових параметрів у норму не висловлювали, у зв`язку з чим нарахування плати здійснювалось по загальній протяжності маршруту.

Згідно пункту 21 Порядку №1567, у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

З урахуванням наведено вище, суд звертає увагу, що відповідач дійшов правильного висновку щодо порушення позивачем нормативного вагових параметрів, що у свою чергу підтверджується довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю, актом про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів, талоном про перевищення допустимого нормативного навантаження.

Стосовно не дотримання відповідачем процедури накладення адміністративно-господарського штрафу в тій частині, що відповідачем на адресу позивача повідомлення про дату, час та місце розгляду справи не надсилалось, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості брати участь у розгляді справи, надавати свої заперечення, пояснення, міркування, суд зазначає наступне.

Так в матеріалах справи є повідомлення про розгляд справи за вих. №56623/40/24-21 від 16.07.2021, разом з копією акту проведення перевірки від 17.06.2021 року №293049.

Водночас, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, щодо вручення вказаного повідомлення про розгляд справи під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

За змістом пунктів 25, 27 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Верховним Судом в постанові від 01.03.20218 р. в справі № 820/4810/17 висловлена наступна правова позиція з аналогічного питання: «…відсутність особи під час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу не позбавляє особу спростовувати вину у суді, та, у зв`язку з цим, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.».

Таким чином, оскільки інші підстави, які зазначені позивачем є необґрунтованими та такими, що не тягнуть за собою скасування постанови, лише порушення порядку повідомлення позивача про час розгляду справи не може бути підставою для скасування постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу.

Щодо тверджень позивача про те, що при проведенні зважування не надано документів, що підтверджують повірку вимірювального та зважувального обладнання.

Пункти 12, 13 Порядку № 879 не встановлюють обов`язку для посадових осіб Укртрансбезпеки надавати водієві протокол, свідоцтво про метрологічну атестацію на предмет відповідності технічних характеристик ваг вимогам технічної документації виробника, повідомляти назву вагового комплексу, на якому здійснювався габаритно-ваговий контроль. Також законодавчо не встановлено вимоги щодо зазначення в акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю та розрахунку плати за проїзд характеристик вимірювального та зважу вального обладнання при проведенні габаритно-вагового контролю. Тобто ненадання посадовими особами Укртрансбезпеки під час здійснення габаритно-вагового контролю вказаної документації не свідчить про протиправність їхніх дій та відсутність права використовувати відповідне зважувальне обладнання.

Окрім того, з матеріалів справи не вбачається, що водій під час здійснення зважування транспортного засобу запитував у посадових осіб управління Укртрансбезпеки для ознайомлення документи, що підтверджуються сертифікацію вимірювального засобу (ваг).

Таким чином, суд відхиляє вказані доводи позивача як такі, що є необґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову, у зв`язку з чим, у задоволенні позову необхідно відмовити.

Враховуючи приписи статті 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "БЕТА-ІНВЕСТ ЛОГІСТИК" (провулок Складський, 11/2, м. Чернівці, 58018, Код )

Відповідач - Придністровське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Руська, 248-У,м. Чернівці, 58023, Код )

Суддя І.В. Маренич