Справа № 480/1162/22
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2022 року Справа № 480/1162/22

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Воловика С.В., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 480/1162/22 за позовом приватного підприємства «Агрофірма «Журавка» (далі позивач, ПП «АФ «Журавка») до Головного управління ДПС у Сумській області (далі відповідач, ГУ ДПС у сумській області) про:

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 01 від 14.09.2021;

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 01 від 14.09.2021,

У С Т А Н О В И В:

І. Позиція позивача

За результатами документальної планової виїзної перевірки, згідно з актом № 3886/18-28-07-01-07/30903248/66 від 05.08.2021, ГУ ДПС у Сумській області дійшло висновку про порушення позивачем, зокрема, підпункту а пункту 198.1, пункту 198.3 статті 198, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 7 793 949, 00 грн. та завищення від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу наступного звітного періоду за вересень 2020 року на суму 500 824, 00 грн.

На підставі висновків акту перевірки, 14.09.2021 відповідачем прийняті податкове повідомлення-рішення № 01 про зменшення розміру від`ємного значення податку на додану вартість на загальну суму 500 824, 00 грн. та податкове повідомлення-рішення № 01 про збільшення грошового зобов`язання по податку на додану вартість на загальну суму 9 742 436, 25 грн.

На переконання ПП «АФ «Журавка», вказані податкові повідомлення-рішення є протиправним та підлягають скасуванню, оскільки показники податкової звітності з податку на додану вартість були визначені на підставі реально здійснених господарських операцій з ТзОВ «Меткомтех», ТОВ «КФ «Фабрика органічних рішень», ТОВ «Грін Форсес», ТОВ «Діннер Вайс», ТОВ «Девіс Форт», ТОВ «Роял Елістар», ТОВ «Денкерт» та ТОВ «Марбелс», здійснення яких підтверджено належним чином складеними первинними документами бухгалтерського обліку, що надавались відповідачу під час проведення перевірки.

З вищезазначених підстав, ПП «АФ «Журавка» вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

ІІ. Заперечення відповідача

Не погоджуючись з позовними вимогами, у відзиві (т. 4 а.с. 31-71) ГУ ДПС у Сумській області зазначило, що висновки акту перевірки № 3886/18-28-07-01-07/30903248/66 від 05.08.2021 про порушення позивачем підпункту а пункту 198.1, пункту 198.3 статті 198, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 7 793 949, 00 грн. та завищення від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу наступного звітного періоду за вересень 2020 року на суму 500 824, 00 грн., є обґрунтованими. Зокрема, перевіркою документально не підтверджено реальність проведених господарських операцій з ТзОВ «Меткомтех», ТОВ «КФ «Фабрика органічних рішень», ТОВ «Грін Форсес», ТОВ «Діннер Вайс», ТОВ «Девіс Форт», ТОВ Роял Елістар , ТОВ «Денкерт» та ТОВ «Марбелс», у зв`язку з неможливістю їх здійснення через відсутність факту (джерела) законного введення в обіг товару та/або реального задекларованого його виробництва, через відсутність достатньої кількості працівників для здійснення господарських операцій, первинних документів, які підтверджують їх здійснення, а також враховуючи проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях та інші недоліки.

Крім того, на думку відповідача, про нереальність вказаних господарських операцій також свідчать наявність негативної інформації щодо їх документального оформлення, ненадання на перевірку документів щодо відповідності продукції (декларацій про відповідність, паспортів якості, сертифікатів відповідності, тощо), а також те, що акти використання органічних добрив, не відображають їх фактичного використання у господарській діяльності.

За наведених обставин, ГУ ДПС у Сумській області оскаржувані податкові повідомлення-рішення вважає правомірними, а позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 25.01.2022, позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 480/1162/22, підготовче засідання призначено на 22.02.2022 о 10 год. 00 хв., встановлені строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 22.02.2022, підготовче провадження у справі № 480/1162/22 закрито, справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 23.03.2022 о 10 год. 00 хв.

В судове засідання 23.03.2022 сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не прибули, про причини неприбуття суд не повідомили. У зв`язку із вторгненням російської федерації на територію України та розгортанням бойових дій на території Сумської області і міста Суми, з метою недопущення загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду та суддів, судове засідання не проводилось.

З метою вирішення питання щодо подальшого розгляду справи, 05.04.2022 сторонам направлений лист про надання згоди чи заперечень стосовно розгляду справи № 480/1162/22 у письмовому провадженні.

Так, 11.04.2022 ПП «АФ «Журавка» листом № 11-04/22 повідомило про відсутність заперечень щодо розгляду справи в письмовому провадженні. ГУ ДПС у Сумській області відповіді на запит суду не надало, своє погодження чи заперечення щодо розгляду справи у письмовому провадженні не висловило.

Згідно з ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Частиною 9 цієї статті встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

На виконання вимог ч. 13 ст. 10 та ч. 1 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 4 ст. 229 КАС України).

Таким чином, з огляду на наведене, фіксування судового засідання по справі не здійснювалось, справа розглянута в письмовому провадженні.

IV. Обставини справи

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, статті 77, пунктів 82.1, 82.4 статті 82, пункту 85.9 статті 85 Податкового кодексу України, на підставі наказу № 228-кп від 11.02.2021, а також направлень на проведення перевірки, посадовими особами ГУ ДПС у Сумській області проведена документальна планова виїзна перевірка ПП Агрофірма «Журавка» з питань дотримання податкового та іншого законодавства за період з 01.10.2018 по 30.09.2020.

За результатами перевірки, 05.08.2021 складений акт № 3886/18-28-07-01-07/30903248/66, відповідно до якого відповідач дійшов висновку про порушення позивачем, зокрема, підпункту а пункту 198.1, пункту 198.3 статті 198, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 7 793 949, 00 грн. та завищення від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу наступного звітного періоду за вересень 2020 року на суму 500 824, 00 грн. (т. 1 а.с. 30-224)

За змістом вказаного акту перевірки, висновків про порушення податковий орган дійшов внаслідок не підтвердження реальності проведених господарських операцій з ТзОВ «Меткомтех», ТОВ «КФ «Фабрика органічних рішень», ТОВ «Грін Форсес», ТОВ «Діннер Вайс», ТОВ «Девіс Форт», ТОВ Роял Елістар , ТОВ «Денкерт» та ТОВ «Марбелс», у зв`язку з неможливістю їх здійснення через відсутність факту (джерела) законного введення в обіг товару та/або реального задекларованого його виробництва, через відсутність достатньої кількості працівників для здійснення господарських операцій, первинних документів, які підтверджують їх здійснення, а також враховуючи проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях та інші недоліки.

Також, у акті наголошено на тому, що про нереальність згаданих господарських операцій також свідчать наявність негативної інформації щодо їх документального оформлення, ненадання на перевірку документів щодо відповідності продукції (декларацій про відповідність, паспортів якості, сертифікатів відповідності, тощо), а також те, що акти використання органічних добрив, не відображають їх фактичного використання у господарській діяльності.

Не погоджуючись з указаними висновками, 18.08.2021 ПП Агрофірма «Журавка» подало заперечення на акт перевірки, за результатами розгляду яких, висновки про порушення податкового законодавства залишились без змін (т. 2 а.с. 1-67).

На підставі висновків акту перевірки, 14.09.2021 ГУ ДПС у Сумській області прийняті: податкове повідомлення-рішення № 01 про зменшення розміру від`ємного значення податку на додану вартість на загальну суму 500 824, 00 грн. та податкове повідомлення-рішення № 01 про збільшення грошового зобов`язання по податку на додану вартість на загальну суму 9 742 436, 25 грн., з яких: 7 793 949, 00 грн. основний платіж, 1 948 487, 25 грн. штрафні (фінансові) санкції (т. 2 а.с. 106-109).

За результатами адміністративного оскарження, згідно з рішенням ДПС України № 27392/6/44-00-06-6/61-06 від 03.12.2021, скарга позивача залишена без задоволення, а податкові повідомлення-рішення без змін (т. 2 а.с. 68-105).

V. Норми права які регулюють спірні правовідносини та їх застосування

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначаються Податковим кодексом України.

Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковим кредитом, є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктами 198.1, 198.2 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, окрім іншого, у разі придбання або виготовлення товарів та послуг. Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг (частина 1 пункту 198.3 статті 198).

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (частина 2 пункту 198.3 статті 198).

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом (пункт 200.2 статті 200).

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200, така сума: враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди, а в разі відсутності податкового боргу або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника, та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (пункт 200.4 статті 200).

Отже, з системного аналізу вказаних норм, суд робить висновок, що податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість, має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Виникнення у платника податку права на податковий кредит не ставиться у залежність від дотримання вимог податкового законодавства і сплатою податку до бюджету іншими суб`єктами господарювання.

Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту для цілей оподаткування податком на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Тобто, для підтвердження даних податкового обліку платника податку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені у разі фактичного здійснення господарської операції.

Господарською операцією, згідно зі ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Також, вказана вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов`язкова ознака господарської операції, кореспондує і з нормами Податкового кодексу України. При цьому, сама собою відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Разом з тим, згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За приписами пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податку на додану вартість, окрім іншого, є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

На виконання пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов`язкові реквізити, перелік яких визначено у цій нормі.

Частиною другою статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні встановлено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, зміст вказаних норм, дає підстави дійти висновку, що платникам податків забороняється формування показників податкової звітності на підставі даних, не підтверджених первинними документами. У первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

VI. Висновки суду щодо доводів сторін та вирішення спору

Обґрунтовуючи правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, ГУ ДПС у Сумській області стверджує про порушення податкового законодавства ПП Агрофірма «Журавка» внаслідок відображення у податковому обліку господарських операцій з ТзОВ «Меткомтех», ТОВ «КФ «Фабрика органічних рішень», ТОВ «Грін Форсес», ТОВ «Діннер Вайс», ТОВ «Девіс Форт», ТОВ Роял Елістар , ТОВ «Денкерт» та ТОВ «Марбелс», зокрема, формування по цим операціям податкового кредиту, від`ємного значення суми податку на додану вартість та бюджетного відшкодування.

Втім, дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд не може погодитись з указаними доводами відповідача, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, відповідно до договору купівлі-продажу № 28/515 від 01.10.2019, ПП Агрофірма «Журавка» придбало у ТОВ «Меткомтех» селітру аміачну на загальну суму 32 200 000, 00 грн. Фактичне здійснення цієї господарської операції підтверджується належним чином складеними видатковими накладними, відомостями по рахунках 631, 208, податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та актами вживання добрив. Придбання товару відображено у бухгалтерському та податковому обліках (т. 2 а.с. 210-243).

Здійснення господарської операції по придбанню добрива у ТОВ «Фабрика органічних добрив», підтверджується договором купівлі-продажу № 1-09 від 01.09.2020, документами про оплату, відомостями по рахунках 631, 208, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними та актами вживання добрив. Придбання товару відображено у бухгалтерському та податковому обліках (т. 2 а.с. 244-249, т. 3 а.с. 1-14).

Про придбання ПП Агрофірмою «Журавка» скрапленого газу у ТОВ «Грін Форсес» та ТОВ «Діннер Вайс», а також дизпалива у ТОВ «Денкерт», ТОВ «Роял Елістар» та ТОВ «Марбелс» свідчать: договори купівлі-продажу № ГФ-26/09/19 від 26.09.2019, № ДВ-04/12/19 від 04.12.2019, б/н від 01.02.2019, акти звіряння взаємних розрахунків, видаткові накладні, відомості по рахунках 631, 208, документи про оплату та товарно-транспортні накладні (т. 3 а.с. 15-78).

Використання придбаних добрив, скрапленого газу та дизпалива у господарській діяльності підтверджується звітами про посівні площі, подорожніми листами тракторів та актами списання (т. 3 а.с. 79-260, т. 4 а.с. 1-22).

Суд зазначає, що неможливість встановлення податковим органом під час перевірки джерела походження товарів, які придбавались, так само, як і неможливість встановлення наявності достатніх ресурсів для здійснення господарських операцій та недотримання контрагентами позивача податкового законодавства, не можуть бути підставою для обґрунтованих висновків про не реальність спірних господарських операцій.

За таких обставин, на переконання суду, ПП Агрофірма «Журавка» має право на врахування господарських операцій по придбанню товарів у ТОВ «Меткомтех», ТОВ «КФ «Фабрика органічних рішень», ТОВ «Грін Форсес», ТОВ «Діннер Вайс», ТОВ «Девіс Форт», ТОВ «Роял Елістар», ТОВ «Денкерт» та ТОВ «Марбелс» при визначенні об`єкта оподаткування податком на додану вартість.

Таким чином, ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про не відповідність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України та наявність підстав для задоволення позовних вимог про їх скасування.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву приватного підприємства агрофірма «Журавка» до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 14.09.2021 № 01 та № 01.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Воловик