Справа № 380/9420/21
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 травня 2022 року

м. Київ

справа № 380/9420/21

адміністративне провадження № К/990/11534/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,

суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу Київської обласної прокуратури на рішення Львіського окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської обласної прокуратури про стягнення вихідної допомоги у зв`язку із звільненням,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у червні 2021 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Київської обласної прокуратури, у якому просив стягнути з відповідача на його користь вихідну допомогу в зв`язку зі звільненням в розмірі 30865,19 грн..

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року у справі №380/9420/21 позов задоволено. Стягнуто з Київської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі 30865,19 грн.

Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року апеляційну скаргу Київської обласної прокуратури залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року - без змін.

Судові рішення попередніх інстанцій мотивовані тим, що позивач набув право на виплату вихідної допомоги у розмірі не менше середнього місячного заробітку відповідно до статті 44 Кодексу законів про працю України, оскільки його звільнено на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» (у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратур), тому на його користь з відповідача підлягає стягненню вихідна допомога. Щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати вихідної допомоги при звільненні, то на час розгляду справи відсутні підстави вважати, що відповідачем при виплаті позивачу вихідної допомоги за рішенням суду не буде виплачено середній заробіток за весь час затримки розрахунку, а тому, суди попередніх інстанцій зазначили, що права позивача в цій частині не є порушеними.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з вказаною касаційною скаргою.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують приписи статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Задовольняючи позов, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що оскільки позивача звільнено на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури, він набув право на виплату вихідної допомоги у розмірі не менше середнього місячного заробітку згідно зі статтею 44 Кодексу законів про працю України.

Така ж правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі №823/276/16, від 11 листопада 2019 року у справі № 817/1227/17, від 23 грудня 2020 року у справі №560/3971/19.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 звільнено на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону №1697-VII у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури, вона набула право на виплату вихідної допомоги у розмірі не менше середнього місячного заробітку згідно зі статтею 44 КЗпП України. Обчислення середнього заробітку працівників здійснюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100.

Також у постанові Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі №380/1662/20, і постанові Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі №260/1890/19, викладено правову позицію щодо виплати звільненим прокурорам вихідної допомоги на підставі статті 44 Кодексу законів про працю України.

Враховуючи наявність висновку Верховного Суду щодо застосування частини п`ятої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» та статті 44 Кодексу законів про працю України, викладеного у справах №№380/1662/20, 260/1890/19, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 3, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Київської обласної прокуратури на рішення Львіського окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської обласної прокуратури про стягнення вихідної допомоги у зв`язку із звільненням.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: А.Г. Загороднюк

Судді: Л.О. Єресько

В.М. Соколов