Справа № 509/7553/21
Суддя: Панасенко Є. М.
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 509/7553/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року смт.Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участю секретаря судового засідання: Степанової Н.С.

розглянувши відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу № 509/7553/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови серії БАБ № 601634 від 17 грудня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Овідіопольського районного суду Одеської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 в якому він просить визнати протиправною постанову серії БАБ № 601634 від 17 грудня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушеннята скасувати її.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що постановою старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Одеській області, капітана поліції Маслобойщикова О.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, від 17.12.2021 року, серії БАБ № 601634 на нього було накладено адміністративне стягнення по ч.2 ст. 121 КУпАП в розмірі 680 грн. за порушення пункту 31.4.5. Правил дорожнього руху.

В оскаржуваній постанові старший інспектор зазначив, що 17.12.2021 року о 11:00 год ОСОБА_1 за адресою: вул. Одеська, 8, смт Овідіополь, керував транспортним засобом «Богдан А09212» д.н.з. НОМЕР_1 , який призначений для перевезення пасажирів (маршрут № 38) порушив Правила дорожнього руху, а саме п. 31.4.5 «Колеса і шини», на передній вісі встановлені шини різних моделей. ОСОБА_1 вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню оскільки ПДР України водій не порушував, оскільки під час складання поліцейським, водій не керував транспортним засобом, а знаходився на території підприємства ТОВ «Овідіопольавтотранс», де працює водієм. На момент складання протоколу, автобус знаходився на парковці біля в`їзних воріт підприємства за вказаною адресою, що також підтверджується записом з камери відеоспостереження.

Підійшовши до автобуса, ОСОБА_1 побачив старшого інспектора, який сказав що на передній осі автобуса встановлені шини різних моделей, і це є порушенням п. 31.4.,5 ПДР, при цьому він не зазначив у постанові, який саме підпункт цього пункту був порушений, а тому вважає що постанова винесена поліцейським з порушенням вимог ст. 9, 245, 247, 251, 280 КУпАП, а отже така Постанова є протиправною та незаконною. Крім того, Ступницький О.В. під час складання та оформлення постанови надав усне пояснення інспектору, що на транспортному засобі встановлені шини, які відповідають усім стандартам та нормам діючого законодавства України і був категорично не згодним з правопорушенням.

Позивач просить скасувати постанову інспектора серії БАБ № 601634 від 17 грудня 2021 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. за ч.2 ст.121 КУпАП.

Ухвалою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 грудня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 06.01.2022 року замінено неналежного відповідача на належного Головне управління Національної поліції в Одеській області.

Ухвалою суду від 07.02.2022 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

Ухвалою суду від 12.04.2022 року замінено неналежного відповідача на належного Управління патрульної поліції в Одеській області, виключено з учасників справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином ознайомлений з датою, часом та місцем розгляду справи не забезпечив явку представника в судовому засіданні, відзиву до суду не подав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши аргументи позивача та відповідні положення Правил дорожнього руху України, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.244 КАС України під час прийняття рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Доказами у адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, як то - пояснення сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази надаються суду особами, які беруть участь у справі.

У судовому засіданні встановлено, що 17.12.2021 року старшим інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Одеській області, капітаном поліції Маслобойщиковим О.В. винесено постанову серії БАБ № 601634, в якій зазначено, що 17.12.2021 року о 11:00 год в Одеській області, смт Овідіополь, по вул Одеська, 8, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «БОГДАН А09212» д.н.з. НОМЕР_1 , який призначений для перевезення пасажирів (маршрут 38), у якого на передні вісі встановлені шини різних моделей, чим порушив пп 31.4.5.ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 121 КУпАП, та ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

Диспозиція ч. 1 ст. 121 КУпАП вказує, що особу можливо притягнути до адміністративної відповідальності за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Диспозиція ч.2 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Вказана постанова не підтверджена жодними доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що підтверджується п. 7 оскаржуваної постанови, в якій працівник поліції не долучив жодних доказів.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акту чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що виноситься в конкретній адміністративній справі, а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Позивач не погоджується із таким рішенням суб`єкта владних повноважень та мотивує незаконність притягнення його до адміністративної відповідальності; зазначене в постанові, що оскаржується, взагалі не відповідає дійсності. Позивач стверджує що на момент винесення постанови, він знаходився на території ТОВ «Овідіопольавтотранс», де працює водієм, транспортний засіб був припаркований. Приблизно о 11:00 год. 17.12.2021 року ОСОБА_1 підійшов до автобуса, де побачив старшого інспектора, який сказав що в транспортному засобі а саме на передній осі встановлені шини різних моделей і це є порушенням п. 31.4.5. ПДР, при цьому поліцейський не зазначив який саме підпункт правил було порушено. Записом з камери відеоспостереження підтверджено, що водій ОСОБА_1 дійсно не керував автобусом, транспортний засіб був припаркований на стоянці.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, у ній відсутнє зазначення доказів, на яких ґрунтувався висновок інспектора про вчинення адміністративного правопорушення. Стороною відповідача також не доведено, що ним було вжито всіх можливих заходів для отримання доказів вини позивача до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, посилання представника органу владних повноважень на порушення позивачем ч. 2 ст. 121 КУпАП будь-якими доказами не підтверджені, а тому зазначені позивачем обставини в обґрунтування позову не спростовані.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що стороною відповідача, в силу положень ч. 2 ст. 77 КАС України, не доведено належними й допустимими доказами, достатніми у їх сукупності та логічному взаємозв`язку факт вчинення позивачем за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові, порушення вимог ч. 2 ст. 121 КУПАП, а відтак не доведено й правомірності оскаржуваної постанови та наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з частиною другою статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена частиною другою статті 33 Кодексу, якою визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. У Кодексі конкретизовано й інші конституційні принципи, зокрема принцип рівності громадян перед законом (стаття 248). Кодексом закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з наведеними конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб. У контексті питання, що розглядається, Конституційний Суд України враховує положення статей 9, 33, 248, 268 Кодексу.

За змістом статті 9 Кодексу саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб`єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).

Приймаючи до уваги, що правопорушення ОСОБА_1 , передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом в якому на передній осі встановлені шини різних моделей, не знайшло в суді свого підтвердження, тому суд вважає, що дії, вчинені старшим інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції НПУ, капітаном поліції Маслобойщиковим О.В. при розгляді справи про адміністративне правопорушення, слід визнати не правомірними, а постанову серії БАБ № 601634 від 17.12.2021 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 121 КУпАП слід вважати, як винесену бездоказово та основану на припущеннях і в порушення прав позивача, а тому її слід скасувати та закрити провадження в адміністративній справі.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, вони ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 72, 73, 205, 241246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови серії БАБ № 601634 від 17 грудня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Скасувати постанову БАБ № 601634 від 17.12.2021 року по справі про адміністративне правопорушення, винесену старшим інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції НПУ, капітаном поліції Маслобойщиковим Олександром Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 121 КУпАП - закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Одеській області(вул. Ак.Корольова, 5, м.Одеса. 65114) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 сплачений ним судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: Є. М. Панасенко