Справа № 340/411/22
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2022-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2022 року м.Кропивницький Справа № 340/411/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Пасічника Ю.П. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Південного міжрегіонального Головного Управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні, (вул.Маршала Говорова, 7, м.Одеса, Одеська область, 65058, ) про визнання наказу про звільнення незаконним, скасування наказу, поновлення на роботі,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду із позовом до Південного міжрегіонального Головного Управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні (надалі - відповідач) в якому просить:

- винести рішення, яким скасувати наказ Південного міжрегіонального Головного Управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні №689-к від 15.07.2021 про звільнення ОСОБА_1 головного спеціаліста відділу прикордонного інспекційного контролю «Кропивницький» Управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні;

- винести рішення яким поновити позивача на посаді головного спеціаліста відділу прикордонного інспекційного контролю «Кропивницький» Управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні;

- винести рішення яким зобов`язати Південне міжрегіональне Головне Управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні виплатити позивачеві грошові кошти за час вимушеного прогулу на час відновлення на посаді.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що між ним та відповідачем було укладено контракт від 01.01.2021 №05-19/15 про проходження державної служби на період дії карантину та до дня призначення суб`єктом призначення або керівником державної служби переможця за результатами конкурсного відбору відповідно до законодавства.

Позивач вказує, що наказом відповідача №689-к від 15.07.2021 його було звільнено з посади головного спеціаліста відділу прикордонного інспекційного контролю «Кропивницький» Управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні. Але при цьому всупереч умовам контракту його не було попереджено про припинення контракту не пізніше ніж за 5 днів. Крім того, вказує, що його було звільнено в період перебування на лікарняному, що суперечить положенням ст. 40 КЗпП України.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 21.01.2022 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору (т.1а.с.40).

Ухвалою суду від 25.01.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі, судове засідання призначено на 22.02.2022 (т.1а.с.46).

Ухвалою суду від 21.02.2022 задоволено клопотання представника відповідача про розгляд справи в режимі відеоконференції (т.1а.с.95,96).

Ухвалою суду від 22.02.2022 розгляд справи відкладено до 04.03.2022 за клопотанням позивача (т.1а.с.110).

03.03.2022 позивачем подано заяву про розгляд справи у письмовому провадженні (т.1а.с.181,182).

28.02.2022 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов, яким вимоги не визнаються та вказується, що звільнення позивача здійснено з дотриманням вимог Закону України «Про державну службу» та Кодексу законів про працю України (т.1а.с.114-123).

02.03.2022 на адресу суду від позивача надійшли додаткові пояснення та 10.03.2022 відповідь на відзив, якими, на переконання позивача, спростовуються доводи наведені у відзиві (т.1а.с.154-162,188-204).

04.03.2022 розгляд справи відкладено до 04.04.2022 (т.1а.с.183).

Ухвалою суду від 04.04.2022 розгляд справи відкладено до 22.04.2022 (т.2а.с.23).

22.04.2022 в судовому засіданні оголошено перерву до 10.05.2022 (т.2а.с.35,36).

10.05.2022 відповідач в судове засідання не з`явився, позивач підтримав своє клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні (т.1а.с.181,182,т.2а.с.38).

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями частини 3 статті 194 КАС України наявні підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши у судовому засіданні надані сторонами докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності на підставі наданих доказів, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 31-1 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII з особою, яка призначається на посаду державної служби, може бути укладено контракт про проходження державної служби відповідно до пункту 3 частини другої статті 34 цього Закону в порядку, що затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" було зупинено дію Закону України "Про державну службу" в частині проведення конкурсів на посади державної служби та призначення на посади державної служби за результатами конкурсу.

Відповідно до абзацу п`ятого пункту 8 розділу II "Прикінцеві положення" Закону України від 13 квітня 2020 р. № 553-ІХ "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 22 квітня 2020 р. № 290 «Деякі питання призначення на посади державної служби на період дії карантину, установленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», якою було затверджено окремий порядок призначення на посади державної служби на період дії карантину (далі Порядок №290) та типовий контракт про проходження державної служби на період дії карантину.

З матеріалів справи вбачається, що керуючись Порядком №290 відповідачем 31.12.2020 видано наказ №535/К-2020 про призначення позивача на посаду головного спеціаліста відділу прикордонного інспекційного контролю «Кропивницький» Південного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні з 01.01.2021 шляхом укладання контракту (т.1а.с.125).

01.01.2021 між позивачем та відповідачем укладено контракт №05-19/15 умови якого, зокрема п. 21, передбачали, що цей контракт укладено на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та до дня визначення суб`єктом призначення або керівником державної служби переможця за результатами конкурсного відбору відповідно до законодавства. Граничний строк перебування особи на зазначеній посаді державної служби становить не більше чотирьох місяців після відміни карантину, установленого Кабінетом Міністрів України (т.1а.с.126-129).

Законом України від 23.02.2021 № 1285 «Про внесення змін до деяких законів України щодо відновлення проведення конкурсів на зайняття посад державної служби та інших питань державної служби» (далі Закон №1285), було відновлено проведення конкурсів на зайняття посад державної служби та визначено, що контракти про проходження державної служби на період дії карантину, укладені до набрання чинності цим Законом, діють до призначення на посаду державної служби особи за результатами конкурсу, але не більше дев`яти місяців з дня набрання чинності цим Законом (набрання чинності 06.03.2021).

У зв`язку з набуттям чинності Законом №1285 між позивачем та відповідачем 16.03.2021 було підписано додаткову угоду №1 до контракту №05-19/15 від 01.01.2021, якою п. 21 викладено в наступній редакції: «цей контракт про проходження державної служби на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, діє до призначення на посаду державної служби переможця за результатами конкурсу, але не довше 05.12.2021» (т.1а.с.130,131).

Наказом відповідача від 25.06.2021 №26 було оголошено конкурс на зайняття посад державної служби, в т.ч. посади головного спеціаліста відділу прикордонного інспекційного контролю «Кропивницький» управління державного контролю на кордоні та затверджено умови проведення конкурсу (т.1а.с.136-139).

Оголошення про проведення конкурсу було розміщено на офіційному сайті «Портал вакансій», що підтверджується роздруківкою скриншотів (т.1а.с.132,133).

Позивач приймав участь у проведенні конкурсу, що підтверджується заявою про бажання прийняти участь у конкурсі від 05.07.2021, а також матеріалами конкурсу (т.1а.с.135,140-148).

За результатами конкурсу переможцем визнано ОСОБА_2 , що підтверджується наказом відповідача від 15.07.2021 №587-к, а також наказом від 15.07.2021 №649-к про призначення вказаної особи на посаду головного спеціаліста відділу прикордонного інспекційного контролю «Кропивницький» Управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні (т.1а.с.149,150).

При цьому суд зауважує, що позивачем результати конкурсу у строк (10 днів) визначений ч. 7 ст. 28 Закону України «Про державну службу» не оскаржувались.

Відповідно до п. 1 ч. 12 ст. 31-1 Закону України «Про державну службу» дія контракту про проходження державної служби припиняється у разі закінчення строку, на який укладено контракт.

Зважаючи на те, що контракт укладений позивачем з відповідачем, з урахуванням додаткової угоди, містив умову щодо його терміну його дії до призначення на посаду державної служби особи за результатами конкурсу, але не довше 15.12.2021, відповідачем видано наказ від 15.07.2021 №689-к про звільнення позивача з займаної посади (т.1а.с.151).

Щодо доводів позивача про те, що його не було попереджено про припинення контракту не пізніше ніж за 5 днів, як це було передбачено п. 18 контракту та його звільнення, всупереч положенням ч. 3 ст. 40 КЗпП України, в період перебування на лікарняному, суд зазначає наступне.

Пункт 18 контракту від 01.01.2021 №05-19/15 дійсно містить застереження, що у разі припинення дії контракту з підстав, передбачених абзацом третім цього пункту, державний орган повідомляє особі про припинення цього контракту не пізніше ніж за п`ять робочих днів до такого припинення.

Натомість абзац третій пункту 18 контракту від 01.01.2021 №05-19/15, містить наступну редакцію: за ініціативою державного органу у разу невиконання або неналежного виконання завдань, визначених відповідно до абзацу третього пункту 6 цього контракту, протягом двох місяців підряд.

Отже, застосування вказаного абзацу можливе виключно в разі припинення дій контракту за ініціативою державного органу, а в даному випадку контракт припинено у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено, а тому вказаний довод є безпідставним.

Щодо припинення дії контракту в період перебування позивача на лікарняному суд зазначає.

Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Статтею 23 КЗпП України встановлено, що трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Припинення трудового договору по закінченні строку не потребує заяви чи якогось волевиявлення працівника. Свою волю на укладення строкового трудового договору він вже виразив, коли підписав контракт від 01.01.2021 №05-19/15. Одночасно він виразив і волю на припинення такого контракту на умовах передбачених таким контрактом.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Звільнити працівника у зв`язку із закінченням строку трудового договору можна як у період тимчасової непрацездатності, так і в період перебування його у відпустці, оскільки частиною третьою статті 40 КЗпП України встановлено заборону щодо звільнення працівників у період тимчасової непрацездатності та перебування у відпустці лише з ініціативи роботодавця, тобто з підстав, передбачених у статтях 40, 41 КЗпП України.

В даному випадку звільнення позивача здійснено не за ініціативою відповідача, а у зв`язку з припиненням дії контракту через настанням обставин передбачених п. 21 контракту.

Вказаний правовий висновки висловив Верховний Суд у постанові від 26 грудня 2018 року у справі № 640/498/17-ц (провадження № 61-5428св18).

Враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини, суд дійшов до висновку про те, що вимога про визнання протиправним та скасування наказу Південного міжрегіонального Головного Управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні №689-к від 15.07.2021 про звільнення ОСОБА_1 головного спеціаліста відділу прикордонного інспекційного контролю «Кропивницький» Управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні задоволенню не підлягає, оскільки є безпідставною та не ґрунтуються на приписах законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Вимоги про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу також не підлягають задоволенню оскільки, є похідними від вимоги про скасування наказу про звільнення.

Щодо інших доводів, які наведені позивачем як безпосередньо у позові, так і у додаткових поясненнях, то вони по суті стосуються процедури та результатів проведеного на підставі наказу відповідача від 25.06.2021 №26 конкурсу на зайняття посад державної служби, в т.ч. посади головного спеціаліста відділу прикордонного інспекційного контролю «Кропивницький» управління державного контролю на кордоні. Разом з тим, як вже зазначалось судом результати конкурсу позивачем не оскаржувались, а тому доводи наведені у позові та у додаткових поясненнях, судом до уваги не приймаються, є неналежними доказами оскільки не стосуються предмету позову.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Аналіз матеріалів справи підтверджує, що відповідач при прийнятті спірного наказу, діяв згідно приписів частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, правомірно, а саме: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Беручи до уваги положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та враховуючи відмову позивачу у задоволенні позовних вимог, відшкодування судових витрат останньому не здійснюється.

Керуючись статтями 132, 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 287, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Південного міжрегіонального Головного Управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні, (вул.Маршала Говорова, 7, м.Одеса, Одеська область, 65058, ) про визнання наказу про звільнення незаконним, скасування наказу, поновлення на роботі - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. Пасічник