Справа № 240/35797/21
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року м. Житомир

справа № 240/35797/21

категорія 109010000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання незаконною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Житомирської міської ради щодо невнесення на розгляд чергового засідання Виконавчого комітету заяви від 18.10.2021 щодо прийняття рішення про демонтаж сушарки для білизни, яка неправомірно розміщена в зоні зелених насаджень на земельній ділянці загального користування в АДРЕСА_1 ;

- зобов"язати Виконавчий комітет Житомирської міської ради розглянути заяву від 18.10.2021 щодо демонтажу сушарки для білизни, яка неправомірно розміщена в зоні зелених насаджень на земельній ділянці загального користування в м.Житомирі, пров. 2-й Чуднівський на черговому засіданні та прийняти по ній відповідне рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що звертався до відповідача із заявою від 18.10.2021, у якій просив внести на чергове засідання Виконавчого комітету та прийняти рішення щодо демонтажу сушарки для білизни, яка неправомірно розміщена в зоні зелених насаджень на земельній ділянці загального користування в м.Житомирі, пров. 2-й Чуднівський.

Однак відповідач листом від 21.10.2021 повідомив, що розгляд даного питання на засідання Виконавчого комітету Житомирської міської ради є недоцільним.

На думку позивача, вказана бездіяльність Виконавчого комітету Житомирської міської ради порушує вимоги Закону України «Про звернення громадян» та Закону України "Про місцеве самоврядування".

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвала про відкриття провадження була направлена позивачу та відповідачу за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вказана ухвала отримана відповідачем, про що свідчить підпис уповноваженої особи відповідача у поштовому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначений в ухвалі про відкриття провадження надіслав до суду відзив на позовну заяву (вх.№82271/21), у якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що заява позивача від 18.10.2021 за вх.№25/В-8165 щодо винесення питання на чергове засідання виконкому про демонтаж сушарки для білизни, яка, на думку позивача, неправомірно розміщена в зоні зелених насаджень на земельній ділянці загального користування в м.Житомирі, пров. 2й Чуднівський, була розглянута та згідно з чинним законодавством надано відповідь.

Вказує, що згідно з таблицею 2.13 БНіП 2.07.01-89* «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», затвердженою Постановою Державного будівельного комітету СРСР від 16.05.1989 №78 визначено, що відповідно до структури житлової забудови при влаштуванні різних майданчиків і місць відпочинку для дорослих, відстані від вікон житлових і громадських будинків слід приймати: до господарських майданчиків - не менше 20 м., відстані для майданчиків для сушіння білизни - не нормуються.

Саме тому, позивачу неодноразово надавалися роз`яснення та відповіді щодо демонтажу сушарки для білизни. За спільною інформацією управління комунального господарства та управління житлового господарства не має підстав для демонтажу металевої споруди для сушіння білизни, оскільки мешканці квартир, які не підключені до мереж водовідведення, висловили заперечення щодо демонтажу, мотивуючи свою відповідь відсутністю технічного простору та технічної можливості для влаштування відповідного сантехнічного обладнання в їхніх житлових приміщеннях та разом з тим споруда для сушіння білизни використовується за призначенням.

28 грудня 2021 року позивач надіслав до суду відповідь на відзив на позовну заяву за вх.№83141/21, в якому додатково вказує, що прийняття рішення щодо порушення у сфері благоустрою населених пунктів стосується повноважень саме виконавчого комітету відповідної сільської, селищної ради, а в даному випадку міської ради, тому заява від 18.10.2021 підлягає розгляду саме на засіданні виконавчого комітету міської ради.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Судом встановлено, що 18.10.2021 ОСОБА_1 звернувся до Виконавчого комітету Житомирської міської ради із заявою, у якій просив винести на чергове засідання виконавчого комітету Житомирської міської ради та прийняти рішення щодо демонтажу сушарки для білизни, яка неправомірно розміщена в зоні зелених насаджень на земельній ділянці загального користування в АДРЕСА_1 (а.с. 17-18).

Вказана заява отримана Виконавчим комітетом Житомирської міської ради 18.10.2021 за вхідним номером 25/В-8165 (а.с.17-18).

За результатами розгляду зазначеного звернення, Виконавчий комітет Житомирської міської ради листом від 21.10.2021 за вих.№25/В-8165/3168 повідомив позивача, що відповідно до державних будівельних норм і правил при проектуванні житлової забудови слід передбачити розміщення господарських майданчиків, майданчиків для сушіння білизни, для занять фізкультурою та інші.

Згідно з таблицею 2.13 БНіП 2.07.01-89* «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», затвердженою Постановою Державного будівельного комітету СРСР від 16.05.1989 №78 визначено, що відповідно до структури житлової забудови при влаштуванні різних майданчиків і місць відпочинку для дорослих, відстані від вікон житлових і громадських будинків слід приймати: до господарських майданчиків - не менше 20 м., відстані для майданчиків для сушіння білизни - не нормуються.

Саме тому, вказана сушарка використовується за призначенням, а тому розглядати питання щодо її демонтажу є недоцільним (а.с. 19).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів визначається Законом України "Про звернення громадян" №393/96-ВР від 02.10.1996 (далі - Закон України "Про звернення громадян").

Відповідно до ст.1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з частинами 3 та 4 ст.3 Закону України "Про звернення громадян" заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про звернення громадян" до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких:

- порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян);

- створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод;

- незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Статтею 5 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про звернення громадян" звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями. Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Заява позивача від 18.10.2021 відповідає вимогам статті 5 Закону України «Про звернення громадян», а тому в силу положень частини 1 статті 7 цього Закону має бути розглянута по суті органом місцевого самоврядування, якому вона адресована.

Згідно з ч.1 ст.15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Таким чином, об"єктивний і вчасний розгляд звернення позивача, перевірка викладених у ньому фактів, прийняття рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечення їх виконання, повідомлення громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань) є обов"язком виконавчого комітету Житомирської міської ради.

Статтею 19 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР), місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Територія територіальної громади - нерозривна територія, в межах якої територіальна громада здійснює свої повноваження щодо вирішення питань місцевого значення відповідно до Конституції законів України, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування (ст.1 Закону №280/97-ВР).

Частиною 1 статті 10 Закону №280/97-ВР передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з ч.1, ч.3 ст.16 Закону №280/97-ВР органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Пунктом 44 ч.1 ст.26 Закону №280/97-ВР визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з підпунктом "а" п.7 статті 30 Закону №280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження в галузі організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Згідно з ч. 1 ст.51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень.

Статтею 52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради.

Сільська, селищна, міська рада може прийняти рішення про розмежування повноважень між її виконавчим комітетом, відділами, управліннями, іншими виконавчими органами ради та сільським, селищним, міським головою в межах повноважень, наданих цим Законом виконавчим органам сільських, селищних, міських рад.

Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" від 06.09.2005 №2807-IV (далі - Закон №2807-IV):

благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля;

територія - сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об`єктів благоустрою населених пунктів: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних об`єктів, об`єктів промисловості, комунально-складських та інших об`єктів у межах населеного пункту;

утримання в належному стані території - використання її за призначенням відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, правил благоустрою території населеного пункту, а також санітарне очищення території, її озеленення, збереження та відновлення об`єктів благоустрою.

З огляду на вказане, благоустроєм населених пунктів в розумінні норм Закону є комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Частиною 1 ст. 2 Закону №2807-IV визначено, що благоустрій населених пунктів передбачає:

1) розроблення і здійснення ефективних і комплексних заходів з утримання територій населених пунктів у належному стані, їх санітарного очищення, збереження об`єктів загального користування, а також природних ландшафтів, інших природних комплексів і об`єктів;

2) організацію належного утримання та раціонального використання територій, будівель, інженерних споруд та об`єктів рекреаційного, природоохоронного, оздоровчого, історико-культурного та іншого призначення;

3) створення умов для реалізації прав та виконання обов`язків суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів.

Відповідно до положень ч.1 ст.13 Закону №2807-IV до об`єктів благоустрою населених пунктів належать, серед іншого, території загального користування, в тому числі, вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки.

Організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста) (ст. 20 Закону №2807-IV).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 10 Закону №2807-IV до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить, зокрема, затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів, затвердження правил благоустрою територій населених пунктів, створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб`єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб), визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою.

До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема: забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; організація забезпечення на території населеного пункту чистоти і порядку, дотримання тиші в громадських місцях; організація місць відпочинку для населення; затвердження схем санітарного очищення населених пунктів та впровадження систем роздільного збирання побутових відходів; здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо; визначення на об`єктах благоустрою місць розміщення громадських вбиралень; залучення на договірних засадах коштів і матеріально-технічних ресурсів юридичних та фізичних осіб для здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; визначення обсягів пайової участі власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення в утриманні об`єктів благоустрою; визначення в установленому порядку розміру відшкодувань юридичними та фізичними особами за забруднення довкілля та інші екологічні збитки, спричинені порушенням законодавства у сфері благоустрою та охорони навколишнього природного середовища; інформування населення про здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; видача дозволу на порушення об`єктів благоустрою у випадках та порядку, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.17 Закону України №2807-IV громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають, зокрема, право: користуватись об`єктами благоустрою населених пунктів; вимагати негайного виконання робіт з благоустрою населених пунктів у разі, якщо невиконання таких робіт може завдати шкоду життю, здоров`ю або майну громадян.

З огляду на аналіз вказаних норм у їх сукупності, суд дійшов висновку, що благоустрій об`єктів, які розміщені у межах населеного пункту на території загального користування має здійснювати орган місцевого самоврядування, в свою чергу відповідно до вимог чинного законодавства виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункт, шляхом прийняття відповідних рішень.

Підсумовуючи наведене, суд вважає протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Житомирської міської ради щодо невинесення на розгляд засідання Виконавчого комітету Житомирської міської ради заяви ОСОБА_1 від 18.10.2021 про демонтаж сушарки для білизни, та прийняття відповідного рішення за результатами її розгляду.

З огляду на системний аналіз викладених правових норм, суд дійшов висновку, що законодавством регламентований обов`язок органу місцевого самоврядування (міськвиконкому) розглянути на черговому засіданні міськвиконкому заяву ОСОБА_1 від 18.10.2021 про демонтаж сушарки для білизни, та прийняти рішення за результатами її розгляду.

Суд вважає за необхідне застосувати Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, яка передбачає, що під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд зазначає, що саме у відповідача, як у суб`єкта владних повноважень, наявне право вибору діяти на власний розсуд при вирішенні питання про наявність підстав для демонтажу сушарки для білизни, як такого що стосуються благоустрою населеного пункту.

Застосовуючи механізм захисту права, порушеного суб"єктом владних повноважень та його відновлення, керуючись повноваженнями, наданими ч.2 ст.245 КАС України, суд вважає за необхідне зобов"язати Виконавчий комітет Житомирської міської ради винести на розгляд засідання Виконавчого комітету Житомирської міської ради заяву ОСОБА_1 від 18.10.2021 щодо демонтажу сушарки для білизни, яка розміщена в зоні зелених насаджень на земельній ділянці загального користування в АДРЕСА_1 , та прийняти рішення за результатами її розгляду.

Покладення такого обов`язку на відповідача не є перебиранням функції іншого суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта та зобов`язанням його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу, з огляду на обов`язковість ефективного механізму захисту порушеного права.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст.139 КАС України питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідн. номер НОМЕР_1 ) до Виконавчого комітету Житомирської міської ради (Майдан Корольова, 4/2, Житомир,10014, ) про визнання незаконною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Житомирської міської ради щодо невинесення на розгляд засідання Виконавчого комітету Житомирської міської ради заяви ОСОБА_1 від 18.10.2021 щодо демонтажу сушарки для білизни, яка розміщена в зоні зелених насаджень на земельній ділянці загального користування в АДРЕСА_1 , та прийняття рішення за результатами її розгляду.

Зобов"язати Виконавчий комітет Житомирської міської ради винести на розгляд засідання Виконавчого комітету Житомирської міської ради заяву ОСОБА_1 від 18.10.2021 щодо демонтажу сушарки для білизни, яка розміщена в зоні зелених насаджень на земельній ділянці загального користування в м.Житомирі, пров. 2-й Чуднівський, та прийняти рішення за результатами її розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі 16 травня 2022 року.

Суддя А.В. Горовенко