Справа № 160/21477/21
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2022-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого суддіЦарікової О.В.,
секретаря судового засіданняГолубцової А.І.,
представника позивача представника відповідачаКрючкової Н.В., Зайцевої А.О.,
07.12.2021 до суду надійшов від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області відзив (вх. №110586/21), в якому відповідач заперечив проти заявлених до суду позовних вимог. Відповідач зазначив, що при нарахуванні позивачу орендної плати за землю врахована інформація, отримана від землевпорядника щодо чинності договору оренди. Також контролюючий орган зазначив, що відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а, отже, станом на 07.12.2020 відповідна земельна ділянка перебувала у користуванні позивача. Як пояснив відповідач, розрахунок орендної плати за користування земельною ділянкою проведено на підставі зазначеного вище договору оренди і додаткової угоди до цього договору, а також з урахуванням рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 26.01.2012 по справі №2-991/11, яким встановлено розмір орендної плати на рівні чотирикратного розміру земельного податку, що встановлюється Податковим кодексом України. З огляду на викладене, відповідач вважає оскаржене податкове повідомлення-рішення правомірним, а позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 необґрунтованими.
Представник позивача у судовому засіданні від 10.02.2022 позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позовну заяву у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні від 10.02.2022 заперечила проти задоволення позовних вимог, просила відмовити у задоволенні позовної заяви.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, судом встановлено таке.
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрована як фізична особа-підприємець (далі - ФОП) від 12.06.2002.
Рішенням Дніпродзержинської міської ради від 23.06.2004 за №372-15/ХХІV ОСОБА_1 надано в користування земельну ділянку площею 0,1851 га, за адресою: АДРЕСА_2 , для розміщення об`єкта торгівлі (магазину).

На підставі означеного рішення 27.08.2004 між Дніпродзержинською міською радою та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки за №01651, який зареєстровано 31.08.2004 (далі - Договір).

За змістом п. 2.1. Договору, договір укладається на строк до 23.06.2014. Після закінчення строку дії договору «Орендар» має переважне право поновлення його на новий строк.

У разі якщо, «Орендар» бажає продовжити термін дії договору то він повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово «Орендодавця» про намір продовжити його дію (п. 2.2. Договору).

Відповідно до п. 8.2. і п. 8.3. Договору, договір втрачає чинність у разі його припинення або розірвання. Підставою припинення договору оренди є: закінчення його строку.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 26.01.2012 у справі №2-991/11 задоволено позовні вимоги Дніпродзержинської міської ради та вирішено внести зміни до п. 3.1. Договору, виклавши цей пункт в такій редакції:

«3.1. Річна орендна плата вноситься «Орендарем» виключно у грошовій формі на рахунок місцевого бюджету. Орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється на рівні чотирикратного розміру земельного податку, що встановлюється Податковим кодексом України».

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (інформаційна довідка №288062651 від 02.12.2021) за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна (магазин), розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, станом на 02.12.2021 земельна ділянка за вищезазначеною адресою перебувала у користуванні ОСОБА_1 .

Службовими особами Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради складено Акт обстеження стану та дотримання умов використання земельної ділянки від 24.10.2018, в якому вказано, що ОСОБА_1 користується земельною ділянкою площею 0,1851 га, за адресою АДРЕСА_1 з 23.06.2014 по теперішній час за відсутності документів на землекористування.

Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради надіслав лист-попередження від 11.12.2018 №07-11/3093, в якому, серед іншого, запропоновано терміново оформити документи на користування земельною ділянкою, площею 0,1851 га за адресою: АДРЕСА_1 для розміщення магазину.

Позивачем до Кам`янської міської ради 09.01.2019 подано клопотання стосовно оформлення документів на землекористування.

Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради протягом 2019 року чотири рази повідомляв (листами 12.02.2019 №17/21; 16.04.2019 №17/21; 30.09.2019 №17/21; 20.12.2019 №17/21), що документи ОСОБА_1 стосовно надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , направлено на доопрацювання.

Рішенням Кам`янської міської ради №41-03/VIII від 18.12.2020 впроваджено нормативну грошову оцінку земель міста Кам`янське із застосуванням базової вартості 1 кв.м. в розмірі 461,69 грн. з 01.01.2021.

Листом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 12.02.2021 за вих. №4059/6/04-36-024-09-14 позивача повідомлено, що розрахунок орендної плати проведено на підставі договору оренди від 31.08.2004 №01651, додаткової угоди до договору від 11.03.2012, а також з урахуванням рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 26.01.2012 по справі №2-991/11, яким встановлено розмір орендної плати на рівні чотирикратного розміру земельного податку, що встановлюється Податковим кодексом України.

23.06.2021 Кам`янською міською радою прийнято рішення «Про набуття (припинення) прав на землю» за №251-08/VIIІ, яким вирішено надати дозволи на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), та згоду на відновлення меж земельних ділянок, зокрема, громадянці України ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , для розміщення магазину (пункт 17.26 рішення).

14.04.2021 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області сформовано податкове повідомлення рішення за №-0403 (форма «Ф»), згідно з яким ОСОБА_1 нараховано податкове зобов`язання за платежем «Орендна плата з фізичних осіб» за 2021 рік в розмірі 166 258, 07 грн.

Не погодившись із вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням, ОСОБА_1 звернулася до суду із цією позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

За приписами п.п. 14.1.72 і п.п. 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 ПК України, земельним податком визнається обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачами можуть бути юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Справляння плати за землю (в тому числі й орендної плати) здійснюється згідно з положеннями розділу ХIII Податкового кодексу України.

Відповідно до підпунктів 269.1.1 і 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з п. 286.2 ст. 286 ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

За приписами п. 288.2 ст. 288 ПК України, платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку згідно з п. 288.1 ст. 288 ПК України є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

За приписами п. 288.3 і п. 288.4 ст. 288 ПК України, об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

У відповідності до п.п. 288.5.1 і п.п. 288.5.2 п. 288.5 ст. 288 ПК України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:

- не може бути меншою за розмір земельного податку:

для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки;

для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області;

- не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Отже, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі. Диспозиція розглядуваної норми чітко розрізняє розмір орендної плати (яка визначається договором) та річну суму платежу (яка, в свою чергу, не може бути меншою від затвердженого законодавцем розміру).

При цьому, незалежно від того, чи вносились зміни до змісту договору оренди в частині встановлення розміру орендної плати, податковий кодекс України вимагає, аби річний платіж був не менший за розмір земельного податку (не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено).

Таким чином, норми ПК України визначають поняття річна сума платежу, яке не є безпосередньо прив`язаним до змісту договору і не є тотожнім поняттю «орендна плата»".

Відтак, орендна плата може бути однією, а річна сума платежу - іншою. Пріоритет у такому разі варто надавати нормам Податкового кодексу України, які регулюють справляння податків і зборів, адже до них належить і орендна плата.

При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 ПК України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України.

Отже, з набранням чинності ПК України річний розмір орендної плати, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

Даний висновок також узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом в постанові від 28.03.2019 у справі №814/1834/16.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про оцінку землі», грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема, для визначення розміру земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

За правилами п. 289.1 ст. 289 ПК України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Пунктом 289.2 статті 289 ПК України встановлено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за наведеною в цьому пункті формулою.

Як підтверджується письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, 27.08.2004 між позивачем та Дніпродзержинською міською радою укладено договір оренди земельної ділянки строком на 10 років, відповідно до якого ОСОБА_1 надано в користування земельну ділянку площею 0,1851 га, за адресою: АДРЕСА_2 , для розміщення об`єкта торгівлі (магазину).

Договір оренди земельної ділянки припинений 23.06.2014, у зв`язку із закінченням строку дії договору, крім того, позивачем не виявлено наміру для його продовження (пролонгації).

Частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції станом на дату припинення договору оренди земельної ділянки - 23.06.2014) передбачено підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Частинами 8, 9 статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов`язки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Наведену правову позицію викладено Верховним Судом України у постановах від 25.02.2015 у справі №6-219цс14 та від 25.02.2015 у справі №6-10цс15.

Як зазначено вище, при винесенні оскарженого податкового повідомлення-рішення відповідач керувався рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 26.01.2012 у справі №2-991/11 в частині визначення розміру орендної плати на рівні чотирикратного розміру земельного податку, а в частині суми, з урахуванням нормативної грошової оцінки земельної ділянки, відповідач керувався витягом з технічної документації №4489 від 02.08.2011.

Також позивачем на підтвердження власних доводів надано рішення Кам`янської міської ради "Про набуття (припинення) прав на землю" №251-08/VIII від 23.06.2021, яким громадянці ОСОБА_1 за адресою: б-р. Будівельників, 39а, для розміщення магазину надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та згоду на відновлення меж земельних ділянок.

Право власності на нерухоме майно (магазин), розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано за позивачем на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 05.04.2013, що свідчить про факт користування земельною ділянкою площею 0,1851 га з 23.06.2014 по теперішній час за відсутності документів на землекористування.

Крім того, на земельній ділянці згідно з план-схемою земельної ділянки розміщено: капітальну двоповерхову будівлю, споруду з навісом, проїзди, проходи, площадки, використання яких без користування самою земельною ділянкою не є можливим.

Проаналізувавши вищенаведене, враховуючи факт використання позивачем земельної ділянки площею 0,1851 га протягом 2021 року, суд доходить висновку, що оскаржене податкове повідомлення-рішення за №-0403 (форми "Ф") від 14.04.2021 винесено Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області правомірно та з дотриманням вимог чинного законодавства.

Суд зазначає, що згідно з приписами статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів влад них повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім фор мам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, протягом розумного строку.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про необґрунтованість заявлених до суду позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Згідно з ч.1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

З урахуванням положень статті 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні адміністративного позову судові витрати не стягуються з відповідача.

За таких обставин, судові витрати у розмірі 1662,58 грн. та витрати на професійну правничу допомогу не стягуються з відповідача, у зв`язку з чим заява позивача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17-А, м.Дніпро, 49005; код ЄДРПОУ ВП 44118658) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №-0403 від 14.04.2021 (форми "Ф") відмовити повністю.

У задоволенні заяви позивача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 16 лютого 2022 року.

Суддя О.В. Царікова