Справа № 380/6240/22
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/6240/22
У Х В А Л А

з процесуальних питань

16 травня 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку письмового провадження клопотання представника позивача про визнання дій відповідача зловживанням процесуальними правами в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ГІДБЕРРІ" до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії -

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гідберрі" звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України, у якому просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС України у Львівській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 19.10.2021 № 3252633/41844997 про відмову в реєстрації податкової накладної товариства з обмеженою відповідальністю «Гідберрі» за № 10 від 14.09.2021 у Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «Гідберрі» за № 10 від 14.09.2021 у Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання на реєстрацію.

На адресу суду від представника позивача надійшло клопотання (вх. № 32658 від 09.05.2022) з процесуальних питань у якій просить дати правову оцінку фактам подання представником відповідача-1 письмових доказів з інформацією, що не відповідає дійсності та суперечить іншим доказам та фактичним обставинам справи та визнати такі недопустимими та визнати зловживанням процесуальними правами дії представника відповідача-1 щодо подання письмових доказів з інформацією, що не відповідає дійсності та суперечить іншим доказам та фактичним обставинам справи. В обґрунтування клопотання вказано, що відповідач-1 намагається ввести в оману суд, адже вказує надумані недостовірні відомості та на нові підстави для прийняття оскаржуваного рішення про відмову реєстрації податкової накладної позивача за № 10 від 14.09.2021 року, про які не йшлось у оскаржуваному рішенні, зокрема покликається на лист від 29.04.2022 № 163/13-01-18-03, в якому зазначено те, чого немає в оскаржуваному рішенні, а саме, що «причиною відмови у реєстрації ПН є зокрема, відсутні документи на закупівлю добрив, відсутні відомості про наявність складу в Кам`янка-Бузькому районі с. Великі Підліски (звідки здійснюється самовивіз товару)». Ці обставини, на думку представника позивача, не відповідають дійсності та є не правдивими. Звернув увагу на те, що у надісланій контролюючим органом позивачу Квитанції за результатами обробки податкової накладної № 10 від 14.09.2021 не вказано конкретний перелік документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відтак, на думку представника позивача, у вказаній квитанції не містилось покликання на необхідність надання документів на закупівлю добрив, чи відомості про наявність складу в Кам`янка-Бузькому районі с. Великі Підліски, що призвело до обмеження права позивача бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком. Заявник стверджує, що фактично про таку підставу, як «відсутність документів закупівлю добрив, чи відомості про наявність складу в Кам`янка-Бузькому районі с. Великі Підліски, відповідач повідомив лише зараз, тобто на стадії судового оскарження, після ознайомлення із змістом та доводами позовної заяви. Вказав, що не може слугувати підставою для відмови у реєстрації податкової накладної надання неповного обсягу документів, чи ненадання окремих документів, складених за фактом здійснення відповідних господарських операцій без конкретизації які саме документи не було надано. Крім того, навів інші доводи в обґрунтування поданого клопотання та вважає, що відомості надані відповідачем є надуманими та суперечать фактичним обставинам справи. Також зазначив, що відповідач-1 вдався до створення нових неналежних доказів, яких на момент прийняття оскаржуваного рішення не існувало. Представник позивача, посилаючись на положення ст.ст. 45, 74 КАС України, стверджує, що створення та подання до суду письмових доказів, які не передбачені відповідним Порядком та подання їх суду для спотворення фактичних обставин справи є неприпустимим, та свідчить про зловживанням процесуальними правами представником Відповідача-1. А сам доказ - службовий допис від 29.04.2022 № 163/13-01-18-03 слід оцінювати критично та визнати такий недопустимим.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

З огляду на те, що розгляд цієї справи здійснюється у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) суд вирішив це клопотання розглянути у порядку письмового провадження.

При вирішенні поданого клопотання суд керується таким.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Щодо доводів представника відповідача про те, що посилання відповідача на лист від 29.04.2022 № 163/13-01-18-03, який, на його думку, є недопустимим доказом, суд оцінює критично, з огляду на те, що представником позивача не наведено арґументованих доводів про те, що вказаний лист одержано з порушенням порядку, встановленого законом.

Відтак суд доходить висновку, що лист від 29.04.2022 № 163/13-01-18-03 не підпадає під визначення поняття «недопустимого доказу».

Суд зазначає, що оцінку аргументам відповідача та посиланню на вищевказаний лист надасть при вирішенні спору по суті.

Щодо клопотання представника позивача про визнання зловживанням процесуальними правами дій представника відповідача-1 щодо подання письмових доказів з інформацією, що не відповідає дійсності та суперечить іншим доказам та фактичним обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 КАС України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч. 2 ст. 45 КАС України, з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) узгодження умов примирення, спрямованих на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Суд зазначає, що перелік обставин, які суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, є вичерпним.

Наведені представником позивача доводи зловживання представником відповідача-1 процесуальними права не підпадають під ознаки, визначені ч. 2 ст. 45 КАС України, відтак суд доходить висновку про те, що подане клопотання є необґрунтованим і таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 45, 74, 166, 241-243, 248, 256, 293, 294 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання представника позивача відмовити.

2. Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала з процесуальних питань окремо не оскаржується. Заперечення на цю ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Р.П. Качур