Справа № 160/4413/21
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2022 року Справа № 160/4413/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренка Д.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пільгової пенсії зі зменшенням пенсійного віку;
- зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку, передбаченого ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на 1 рік 4 місяці за кожний повний день такої роботи, починаючи з 21 лютого 2020 року, тобто з дня звернення із заявою про призначення пенсії.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до трудової книжки позивача, вона має страховий/загальний стаж роботи, що складає понад 34 роки, із яких пільговий стаж роботи за Списком №1 складає 5 років 5 місяців 11 днів. Позивач зазначає, що має неповний пільговий стаж, який дає право на призначення пільгової пенсії із зменшенням віку, як це передбачено статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки пільговий стаж складає не менше половини стажу роботи із шкідливими умовами праці. Відтак, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за віком. Проте, відповідачем було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах із посиланням на норми Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач вважає дії щодо відмови у призначенні протиправними та такими, що порушують її право на соціальний захист. Позивач обґрунтовуючи своє право на призначення пенсії (у віці 48 років при первісному зверненні) посилається на рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020р., яким визнано статтю 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не конституційною.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року зупинено провадження у адміністративній справі №160/4413/21, до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі №360/3611/20.
21.04.2021 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позов, в якому відповідач з позовними вимогами позивача не погоджується, з наступних підстав. 21.02.2020 року позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як спеціальний закон є пріоритетним у правовідносинах щодо призначення пенсії на пільгових умовах за списком №1 та 2 з моменту набрання законної сили Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» з 11.10.2017 року, а тому рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 розповсюджується на осіб, у яких право на призначення пенсії на пільгових умовах виникло до 11.10.2017 року. Таким чином, позивач не досягла необхідного віку, встановленого ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому не набула права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 (при пільговому стажі роботи 5 років 5 місяців 9 днів).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року поновлено провадження у адміністративній справі №160/4413/21.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
21.02.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до Жовтоводського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Дану заяву із додатковими документами зареєстровано за №590 від 21.02.2020 року.
Листом від 01.03.2020 року №9183/03-07-11 Щодо відмови в призначенні пенсії, Відділ з питань призначення пенсій Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянув надані 21.02.2020р. ОСОБА_1 документи для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 та повідомило зокрема наступне.
Відповідно до статті 114 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію на пільгових умовах мають жінки, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ після досягнення 47 років (з датою народження з 01.10.1971 по 31.03.1972) при стажі роботи не менше 17 років 6 місяців (з датою звернення з 01.04.2019 по 31.03.2020), з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах (абзац перший). Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом 1 цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (60 років) жінкам на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
За наявними документами загальний стаж роботи складає 25 років 11 місяців 29 днів (враховано по 31.12.2019 згідно сплачених внесків), а стаж роботи на пільгових умовах складає 5 років 5 місяців 11 днів.
05.01.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до Відділу обслуговування громадян №11 (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повторно із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Дану заяву із додатковими документами зареєстровано за №33 від 05.01.2021 року.
З 01.01.2018 року в законодавстві відбулись зміни і пенсії на пільгових умовах призначаються згідно ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» .
Згідно п.2 частини 2 статті 114 Закону №1058, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ та за результатами атестації робочих місць після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213 до досягнення віку, встановленого абзацом 1 цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 45 років - які народились по 31.03.1970 року включно; 49 років з 01.10.1973 року по 31.03.1974 року.
05.01.2021 року ОСОБА_1 звернулась за призначенням пенсії на пільгових умовах по списку №1.
Згідно наданих документів стаж по Списку №1 складає 5 років 5 місяців 9 днів.
Згідно наданих документів страховий стаж, врахований по 30.11.2020 та складає 34 роки 10 місяців 28 днів.
На момент звернення 05.01.2021 вік 49 років 1 місяць.
З огляду на зазначене, право на призначення пенсії на пільгових умовах по Списку №1 на дату подання заяви відсутнє.
Не погоджуючись із відмовою в призначенні пенсії, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, суд зазначає наступне.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
З 01.01.2004 таким законом є, насамперед, Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, який був прийнятий на зміну положення Закону України Про пенсійне забезпечення.
Отже, оскільки і Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, і Закон України Про пенсійне забезпечення регулюють одні і ті ж правовідносини, то пріоритет у застосуванні за загальним правилом мають норми Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування як акта права, прийнятого пізніше у часі, а норми Закону України Про пенсійне забезпечення підлягають субсидіарному (додатковому) застосуванню у разі неурегульованості певного питання у приписах Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
При цьому, суд наголошує на існуванні і виключень з даного загального правила.
За загальним правилом ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Пунктом «а» ч. 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції від 09.12.2012 до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213) було встановлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
-чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;
-жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.
В подальшому до ст. 13 Закону «Про пенсійне забезпечення» Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213 були внесені зміни, зокрема п. «а» ч. 1 був викладений в наступній редакції:
На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
23.01.2020 Конституційним Судом України було прийнято рішення №1-р/2020 у справі №1-5/2018(746/15) щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу 1, п. 2 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VІІ.
Вказаним рішенням визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII.
Стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах.
Згідно статей 151-2, 152 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені. Закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Оскільки позивач звернулася із заявою про призначення пенсії після набрання рішенням Конституційного Суду України законної сили, застосуванню підлягають норми ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції від 09.12.2012 до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213.
Зазначеної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03.11.2021р. у зразковій справі №360/3611/20 (Пз/9901/32/20), що набрала законної сили 03.11.2021р.
Дана адміністративна справа відповідає ознакам типової справи, що визначені у рішенні Верховного Суду та Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №360/3611/20 (Пз/9901/32/20).
Відповідно до ч.3 ст.291 Кодексу адміністративного судочинства України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
Як встановлено судом з матеріалів справи, на момент звернення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вперше до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 21.02.2020р., позивачці виповнилось 48 років, що підтверджується копією паспорта позивача та копією заяви останньої про призначення пенсії за віком за Списком №1 від 21.02.2020р.
При цьому, згідно копії листа-відмови від 01.03.2020 року №9183/03-07-11 вбачається, що за наявними документами загальний стаж роботи складає 25 років 11 місяців 29 днів (враховано по 31.12.2019 згідно сплачених внесків), а стаж роботи на пільгових умовах складає 5 років 5 місяців 11 днів.
Вдруге за призначенням пенсії, ОСОБА_1 звернулась 05.01.2021р. у віці 49 років 1 місяць.
Тобто, на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 позивач досягла необхідного віку (45 років) та у неї наявний необхідний стаж для призначення такої пенсії (більше 15 років).
Стаж роботи на пільгових умовах ОСОБА_1 складає 5 років 5 місяців 11 днів, з необхідних 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Враховуючи це, до позивача має бути застосована норма ст.13 Закону №1788, згідно якої працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.
Відтак, позивач, маючи не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці (5 років 5 місяців 11 днів, з необхідних 7 років 6 місяців), має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 при досягненні віку 49 років.
За викладеного, суд приходить до висновку про протиправність відмови відповідача у призначенні позивачеві пенсії за віком за Списком №1 без застосування зменшення пенсійного віку, передбаченого ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на 1 рік 4 місяці за кожний повний день такої роботи та без врахування Рішення Конституційного Суду України № l-p/2020 від 23.01.2020 року.
Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Однією з позовних вимог позивача є визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пільгової пенсії зі зменшенням пенсійного віку.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією та законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це завжди пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.
На підставі зазначеного вище, суд відмовляє у задоволенні вимог відносно визнання протиправної бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пільгової пенсії зі зменшенням пенсійного віку.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку, передбаченого ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на 1 рік 4 місяці за кожний повний день такої роботи, починаючи з 21 лютого 2020 року, тобто з дня звернення із заявою про призначення пенсії, суд зазначає наступне.
Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначені способи захисту порушених прав, свобод та інтересів, та зазначено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до п.4 та п.10 ч.2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Відповідно до частини 4 статті 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Отже, дискреційне право органу виконавчої влади обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.
Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.
Такі рішення приймаються на підставі звернення зацікавленої особи та за результатами аналізу поданих нею документів.
За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Стосовно розподілу судових витрат. У відповідності до статті 139 КАС України судові витрати у вигляді сплаченої суми судового збору у розмірі 908,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 05.01.2021 року, з урахуванням норм статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення щодо зменшення пенсійного віку, передбаченого ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та висновків суду, викладених у даній справі.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 цього Кодексу.

Суддя Д.В. Сидоренко