Справа № 520/14048/2020
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2022-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

з питання зміни способу виконання рішення суду

місто Харків

17.05.2022 р. справа №520/14048/2020 Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Сліденко А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про зміну способу виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2021р. у справі №520/14048/2020 позовом

ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник)
до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області (далі за текстом - відповідач, владний суб`єкт, орган публічної адміністрації); третя особа - ГУ ДКСУ в Харківській області
про1) визнання протиправними дій територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківської області щодо нарахування та виплати судді Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року із застуванням обмеження нарахування у сумі 170 548.66 грн.; 2) зобов`язання територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області провести нарахування та виплату судді Фрунзенського районною суду м. Харкова ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року на підставі частин 2, 3, 5, 6 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2020 року, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року у загальній сумі 170 548.66 грн.; 3) допущення до негайного виконання рішення суду в частині стягнення суддівської винагороди за один місяць; 4) зобов`язання територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області як суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у десятиденний строк звіт про виконання судового рішення, -
встановив:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду по даній справі від 23.11.2020р. у справі №520/14048/2020 позов було задоволено, визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківської області з приводу оплати праці судді Фрунзенського районного суду міста Харкова - ОСОБА_1 (нарахування та виплати суддівської винагороди) у період 18.04.2020р.-28.08.2020р. у порядку ст.29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" у редакції Закону України від 13.04.2020р. №553-IX; зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області (код - 26281249; місцезнаходження - 61050, м. Харків, майдан Героїв Небесної Сотні, буд. 36, корп. 2) провести оплату праці судді Фрунзенського районного суду міста Харкова Федорової Олени Вікторівни (код - НОМЕР_1 ; місцезнаходження - АДРЕСА_1 ) (нарахування та виплату суддівської винагороди) у період 18.04.2020р.-28.08.2020р. у порядку статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", провівши платіж на погашення боргу у загальній сумі 170.548,66грн.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2021р. рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2020р. у справі №520/14048/2020 було скасовано, прийнято постанову, якою позовні вимоги судді Фрунзенського районного суду міста Харкова Федоровій Олені Вікторівні до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області щодо нарахування та виплати судді Фрунзенського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18.04.2020р. по 27.08.2020р. включно із застосуванням обмеження розміру суддівської винагороди, передбаченого статтею 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік". Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області (61050, м. Харків, м-н Героїв Небесної Сотні, 36, корп.2) провести перерахунок суддівської винагороди судді Фрунзенського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_1 ) за період з 18.04.2020р. по 27.08.2020р. включно, обчисливши її відповідно до вимог статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" без застосування обмеження, передбаченого статтею 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", та здійснити її виплату з урахуванням раніше сплачених сум та з відрахуванням обов`язкових платежів.

Отже, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2021р. у справі №520/14048/2020 було надано захист субєктивному праву судді Фрунзенського районного суду міста Харкова - Федоровій Олені Вікторівні на отримання винагороди за працю (у вигляді суддівської винагороди) за період 18.04.2020р.-27.08.2020р. (у той час як позов містив вимогу про виплату повного обсягу суддівської винагороди за період 18.04.2020р.-28.08.2021р.).

У листі ТУ ДСА в Харківській області від 11.02.2022р. №06-15/412/2022 визнані ті обставини, що: 1) на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2020р. у справі №520/14048/2020 судді Фрунзенського районного суду міста Харкова - Федоровій Олені Вікторівні (далі за текстом - позивач, заявник) було сплачено 10.522,39грн. суддівської винагороди за період 18.04.2020р.-30.04.2020р. у порядку п.1 ч.1 ст.371 КАС України; 2) на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2021р. у справі №520/14048/2020 на користь заявника було здійснено нарахування суддівської винагороди за період 01.05.2020р.-27.08.2020р. у сумі 160.026,27грн., з яких до виплати після виконання ТУ ДСА в Харківській області функцій податкового агенту з приводу утримання сум з податку на доходи фізичних осіб (сума утримання - 28.804,73грн.) та з військового збору (сума утримання - 2.400,40грн.) належить - 128.821,14грн.

Цим же листом фактично оформлено управлінське волевиявлення органу публічної адміністрації з приводу відмови від виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2021р. у справі №520/14048/2020 в частині обовязку провести виплату присудженої за рішення суду грошової суми.

Неподання процесуальних документів відповідачем - суб"єктом владних повноважень та третьою особою - суб"єктом владних повноважень з огляду на приписи ч.1 ст.2 КАС України, стадію відправлення правосуддя у даній справі та визнання суб"єктом владних повноважень факту існування боргу з оплати праці публічного службовця (тобто єдиного легального джерела існування людини цієї категорії у силу ст.25 Закону України від 14.10.2014р. №1700-VII "Про запобігання корупції") не є перешкодою для розгляду по суті заяви позивача про зміну способу виконання рішення суду.

Розв`язуючи по суті заяву позивача про зміну способу виконання судового акту, суд зазначає, що рішення у справі №520/14048/2020 самостійно та безперешкодно було виконано органом публічної адміністрації - ТУ ДСА в Харківській області у частині виплати суддівської винагороди у межах одного місяця за способом захисту порушеного права у сфері оплати праці публічного службовця - зобов`язання нарахувати і виплатити кошти з винагороди за працю, але у частині виплати позивачу решти боргу - 128.821,14грн. досі не виконано відповідачем і ці обставини визнані учасниками справи у порядку ч.1 ст.78 КАС України.

Суд зважає, що спір склався у відносинах з оплати праці публічного службовця, де орган публічної адміністрації допустив помилку у вирішенні колізії між положеннями ч.3 ст.29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" у редакції Закону України від 13.04.2020р. №553-IX та між положеннями ст.135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; до предмету доказування у спорі входили обставини розміру боргу із винагороди за працю; орган публічної адміністрації у момент вчинення неправомірного управлінського волевиявлення з приводу фінансового забезпечення професійного діючого судді мав фізичну змогу провести виплати у повному обсязі, але не скористався цим, вдавшись до очевидного порушення закону.

Суд відмічає, що правовідносини з приводу зміни способу виконання рішення суду в адміністративній справі унормовані приписами ст.378 КАС України.

Так, згідно з ч.3 ст.378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, підставою для встановлення чи зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є виключні причини, існування яких непереборно/нездоланно заважає фізичному поновленню суб"єктивного права чи суб"єктивного інтересу особи, захист якому було надано судовим актом, котрий набрав законної сили аж до нівелювання суті цього права як такого.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні за змістом положення містяться у ст. 370 КАС України.

Суд зважає, що процедури примусового виконання судових актів, постановлених відносно органів державної влади з приводу присудження грошових виплат (що охоплюється як способом захисту порушеного права приватної особи - стягнення коштів, так і способом захисту порушеного права приватної особи - зобов`язання нарахувати і виплатити кошти) унормовані одночасно приписами і Закону України від 05.06.2012р. №4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", і Закону України від 02.06.2016р. №1404-VIII "Про виконавче провадження", котрі містять суперечливі положення відносно процедур і механізмів примусового виконання згаданих судових актів, суб"єктів владних повноважень, обтяжених обов"язком забезпечити примусове виконання згаданих судових актів та підсумково призводять до виникнення у приватної особи становища правової невизначеності.

Виникненню правової невизначеності у даному конкретному випадку сприяє також і відсутність у національному законі України визначення змісту правової категорії "присудження виплати" та "присудження платежів", що не виключає поглинання даною категорією як способу захисту порушеного права - зобов`язання нарахувати і виплатити кошти, так і способу захисту порушеного права - стягнення коштів.

Так, згідно з ст.2 Закону України від 05.06.2012р. №4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" (далі за текстом - Закон №4901-VI) держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган; державні підприємство, установа, організація.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону №4901-VI виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Звідси слідує, що судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, а тому особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити усі залежні та фізично можливі дії у достатньому обсязі для організації процесу виконання рішення суду, незалежно від будь-яких умов та власних суджень, оскільки інше суперечить запровадженому ст.8 Конституції України принципу верховенства права.

Водночас, положеннями Закону України від 02.06.2016р. №1404-VIII "Про виконавче провадження" визначено умови і порядок примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Так, згідно з ч.3 ст.33 Закону України від 02.06.2016р. №1404-VIII "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Зважаючи на правову природу спірних правовідносин, обставини даного конкретного спору та конституційний статус позивача як професійного судді, а також однократне безперешкодне виконання субєктом владних повноважень рішення у справі №520/14048/2020 за процедурою п.1 ч.1 ст.371 КАС України та ухилення від остаточного виконання судового акту у повному обсязі, з метою нівелювання порушення прав публічного службовця на отримання поточної винагороди за працю, суд знаходить даний випадок надзвичайно виключним і не вбачає іншого юридичного механізму відновлення порушеного права заявника - професійного судді на оплату праці у повному розмірі, окрім часткового задоволення заяви про зміну способу виконання рішення суду.

Часткове задоволення процесуального документа заявника зумовлено тим, що календарна дата - 28.08.2020р. не підпадає під судовий захист за постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2021р. у справі №520/14048/2020, а оплата праці публічного службовця за період 01.04.2020р.-30.04.2020р. вже була проведена субєктом владних повноважень у добровільному порядку під час частково виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2020р. у справі №520/14048/2020 у порядку п.1 ч.1 ст.371 КАС України.

Зміна способу виконання рішення суду застосовується відносно самостійно обрахованої субєктом владних повноважень суми у розмірі 128.821,14грн., з якої органом публічної адміністрації вже розрахунково вирахувані суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Отже, вказана сума підлягає стягненню у власність заявника у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, 241-243, 248, 255, 295, 372, 378 КАС України, суд -

ухвалив:

Заяву про зміну способу виконання рішення по справі №520/14048/2020 - задовольнити частково.

Змінити спосіб виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2021р. у справі №520/14048/2020.

Встановити спосіб виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2021р. у справі №520/14048/2020 шляхом стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області (ідентифікаційний код - 26281249; місцезнаходження - 61050, м. Харків, майдан Героїв Небесної Сотні, буд. 36, корп. 2) на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. - НОМЕР_1 ; місцезнаходження - АДРЕСА_1 ) 128.821 (сто двадцять вісім тисяч вісімсот двадцять одна)грн. 14коп. суддівської винагороди за період 01.05.2020р.-27.08.2020р.

Заяву у решті вимог - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 15 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України, тобто негайно після підписання.

Суддя А.В. Сліденко