Справа № 560/290/22
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2022-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/290/22
РІШЕННЯ

іменем України

13 травня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 23 жовтня 2021 року "Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно з пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 з 06 жовтня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 06.10.2021 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Проте отримав протиправну відмову.

До суду надійшов відзив, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. Зазначає, що до пільгового стажу позивача не зараховано періоди з 27.07.1987 по 31.10.2001 на посаді електрозварника ручного зварювання, оскільки первинними документами не підтверджується зайнятість позивача на ручному зварюванні, та з 01.11.2001 по 27.11.2002 на посаді електрозварника ручного зварювання, оскільки відсутні документи про проведення в цей період атестації робочих місць.

Звертає увагу на те, що зарахування періоду роботи до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, призначення та виплата пенсії відноситься виключно до функцій органів Пенсійного фонду України. Тому позовна вимога зобов`язального характеру є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області правом подати відзив не скористалося.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.01.2022 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Витребувано в відповідача докази. Проте вимоги ухвали відповідач не виконав.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 31.03.2022 повторно витребувано в Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області докази. Вимоги ухвали відповідач виконав.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.04.2022 залучено до участі у справі №560/290/22 в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.05.2022 у задоволенні клопотань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін та про залучення третіх осіб на стороні відповідача відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 позивач працював:

- з 27.07.1987 по 31.08.1990 на посаді електрозварника в Хмельницькому домобудівному комбінаті;

- з 01.09.1990 по 31.10.2001 на посаді електрозварника ручного зварювання в Хмельницькому домобудівному комбінаті;

- з 01.11.2001 по 30.06.2021 на посаді електрозварника ручного зварювання в ТОВ "Виробничо-комерційний комбінат "Будоснова".

Відповідно до довідки приватного акціонерного товариства "Домобудівний комбінат" від 15.06.2021 №46/а відкрите акціонерне товариство "Домобудівний комбінат" відповідно до рішення комітету економіки Хмельницької області державної адміністрації від 31.05.1994 №142 переіменований шляхом перетворення в процесі приватизації державного комунального підприємства Хмельницького домобудівного комбінату у відкрите акціонерне товариство. Відкрите акціонерне товариство "Домобудівний комбінат" на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 15.04.2011 (протокол №17), яке набуло чинності з 13.05.2011, переіменоване у публічне акціонерне товариство "Домобудівний комбінат". Публічне акціонерне товариство "Домобудівний комбінат" на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 26.04.2017 (протокол №23), яке набуло чинності з 17.05.2017, переіменоване у приватне акціонерне товариство "Домобудівний комбінат".

Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою від 06.10.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з Списком №2.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 12.10.2021 №90 відмовлено в задоволенні заяви позивача від 06.10.2021 у зв`язку з відсутністю пільгового стажу на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком №2, а саме 12 років 6 місяців. Зазначено, що пільговий стаж позивача становить 9 років 11 місяців 25 днів. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи:

- з 27.07.1987 по 31.10.2001 згідно пільгової довідки від 15.06.2021 №46 виданої ПАТ "Домобудівний комбінат", оскільки посада зазначена в довідці, не відповідає посаді згідно первинних документів;

- з 01.11.2001 по 27.11.2003 згідно довідки від 29.09.2021 №27, оскільки атестація робочих місць за умовами праці проведена вперше на підприємстві - 28.11.2008.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою від 19.10.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з Списком №2.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 23.10.2021 №90 відмовлено в задоволенні заяви позивача від 19.10.2021 у зв`язку з відсутністю пільгового стажу на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком №2, а саме 12 років 6 місяців. Зазначено, що пільговий стаж позивача становить 9 років 11 місяців 25 днів. Вказано про не зарахування до пільгового стажу періодів та підстав для їх не зарахування, аналогічних зазначеним в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 12.10.2021 №90.

Про результати розгляду заяв позивача повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 24.11.2021.

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Зі змісту наведених норм права слідує, що особа має право на отримання різних видів пенсії. При цьому, громадянин сам обирає вид пенсії, яку бажає отримувати, подавши до органу, що призначає пенсію, відповідну заяву.

Так, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою від 06.10.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з Списком №2.

На момент звернення з заявою від 06.10.2021 ОСОБА_1 досяг 55-річного віку. Страховий стаж позивача становить 36 років 8 місяців 24 дні.

При цьому, відмова у призначенні пенсії позивачу пов`язана саме з відсутністю необхідного пільгового стажу (12 років 6 місяців), в той час як відповідачами врахована робота за Списком №2, а саме 9 років 11 місяців 25 днів.

Щодо не зарахування до пільгового стажу за Списком №2 позивача періоду його роботи з 27.07.1987 по 31.10.2001 на посаді електрозварника ручного зварювання, оскільки первинними документами не підтверджується зайнятість позивача на ручному зварюванні, суд зазначає наступне.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Згідно з пунктом 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637 (далі - Порядок №637).

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як встановив суд, у трудовій книжці НОМЕР_1 зазначено, що ОСОБА_1 з 27.07.1987 по 31.10.2001 працював на посаді (за професією) електрозварника ручного зварювання в Хмельницькому домобудівному комбінаті, який надалі неодноразово переіменовувався.

При цьому, за змістом довідок приватного акціонерного товариства "Домобудівний комбінат" №43/а від 15.06.2021 та №43 від 15.06.2021 позивач працював в Хмельницькому домобудівному комбінаті з 27.07.1987 по 31.10.2001 і виконував роботи електрозварника ручного зварювання в закритих приміщенням, а в наказах по підприємству раніше писали просто електрозварювальник. Згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній приватного акціонерного товариства "Домобудівний комбінат" від 15.06.2021 позивач працював повний робочий день з 27.07.1987 по 31.10.2001 за посадою електрозварник ручного зварювання, яка передбачена Списком №2, розділ ХХХІІІ, підрозділ "а" код 906, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162.

Суд звертає увагу на те, що за приписами пункту 3 Порядку №383 в період роботи позивача необхідно застосовувати Список №2, який був чинний у цей період.

Слід також звернути увагу, що списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 1 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162.

Розділом XXXII "Загальні професії" списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, передбачалася професія "електрозварювальники і їх підручні".

Розділом XXXIII "Загальні професії" списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, передбачалася посада за позицією 906 "Електрозварники ручного зварювання".

Постановою Кабінету Міністрів від 11.03.1994 №162 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" затверджено список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII "Загальні професії" передбачено професію за кодом №906 "Електрозварники ручного зварювання".

Суд зауважує, що відповідно до єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС 16.01.1985 №17/2-54 професія зварника не визначена, як окрема професія, є загальною професією, яка об`єднує назви професій пов`язаних зі зварюванням металів і є загальним поняттям для електрозварника ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах. Вказаний нормативно-правовий акт дає підстави для висновку, що професія зварника, електрозварника та газоелектрозварника є тотожною професією, тому не може бути підставою для відмови у зарахуванні до спеціального стажу.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом неодноразово, у тому числі у постановах від 23.12.2019 у справі №535/103/17, від 26.03.2020 у справі №193/45/17, від 27.03.2020 у справі № 607/1266/17.

Таким чином, професія електрозварника ручного зварювання передбачена у всіх списках № 2, а доводи відповідача про не підтвердження зайнятості позивача на ручному зварюванні є необґрунтованими. Як наслідок, надані документи підтверджують право позивача на врахування періоду роботи на посаді електрозварника ручного зварювання з 27.07.1987 по 31.10.2001 до пільгового стажу, а в відповідачів не було підстав для відмови у зарахування зазначеного періоду роботи до пільгового стажу.

Як встановив суд, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах, відповідачами до пільгового стажу за Списком №2 не зарахований період роботи з 01.11.2001 по 27.11.2003 згідно довідки від 29.09.2021 №27, оскільки атестація робочих місць за умовами праці проведена вперше на підприємстві - 28.11.2008.

Разом з тим, суд не погоджується з вказаними доводами відповідача, як підставою для відмови призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком №2, враховуючи наступне.

За змістом довідки товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Будоснова" від 04.08.2021 №26 атестація робочих місць, професій та посад працівникам, яким підтверджується право на пільги і компенсації за умовами праці була проведена в 2008 році (наказ №40 від 28.11.2008). Ця атестація проводилася всього один раз.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі - Порядок №442), та Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 №41, передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку №442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з МОЗ. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Зміст наведених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Так, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Тобто, можна зробити висновок, що особи, які зайняті на роботах з шкідливими та важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця та/чи порушено норми законодавства при її проведенні, у тому числі, але не виключно, оформленні документів щодо неї, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №2.

Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі 520/15025/16-а.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, вказані відповідачами підстави для не зарахування до пільгового стажу за Списком №2 позивача періоду роботи з 01.11.2001 по 27.11.2003 у спірному випадку не можуть бути визначальними обставинами, які обумовлюють право позивача на пільгову пенсію.

Суд зважає на те, що відповідачі не навели заперечень щодо віднесення посади позивача в період з 01.11.2001 по 27.11.2003 до посад, які дають право на віднесення вказаного періоду до пільгового стажу.

Водночас, позивач не просить зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 27.07.1987 по 31.10.2001 та з 01.11.2001 по 27.11.2003.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи наведене, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області слід зобов`язати зарахувати до пільгового стажу позивача періоди роботи з 27.07.1987 по 31.10.2001 та з 01.11.2001 по 27.11.2003.

Як встановив суд, на час звернення позивача до відповідача з заявою від 06.10.2021, в ОСОБА_1 був наявний визначений законодавством пільговий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Наведене свідчить про те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 12.10.2021 №90 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 23.10.2021 №90, якими позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", є протиправними та їх слід скасувати.

Щодо доводів відповідача про те, позовна вимога зобов`язального характеру є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, суд зазначає наступне.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що розглядається, повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Відповідно до підпункту 1 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивач досяг пенсійного віку 07.07.2021, а звернувся з заявою 06.10.2021, то пенсія йому має бути призначена з 08.07.2021.

Водночас, враховуючи викладене, а також те, що відповідачі своїми протиправними діями тривалий час позбавляють позивача належного пенсійного забезпечення, суд вважає, що для повного захисту порушених прав ОСОБА_1 слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити, здійснити нарахування й виплату йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 908,00 грн, а тому, ці витрати слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів. Інші докази документально підтверджених судових витрат, понесених позивачем, у матеріалах справи відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 12.10.2021 №90 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 23.10.2021 №90 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди з 27.07.1987 по 31.10.2001 та з 01.11.2001 по 27.11.2003.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити, здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 08.07.2021.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 )
Відповідачі:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна 1, м. Суми, Сумська область, 40030 , код ЄДРПОУ - 21108013)

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк