Справа № 712/12190/21
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Грибан І.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернігівської митниці на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 січня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України, виконуючого обов`язки заступника начальника Чернігівської митниці Мартинова С.В. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

До Соснівського районного суду м. Черкаси звернулася ОСОБА_1 (надалі - позивач) з адміністративним позовом до Чернігівської митниці (надалі - відповідач 1), виконуючого обов`язки заступника начальника Чернігівської митниці Мартинова С.В. (надалі - відповідач 2), Державної митної служби України (надалі - відповідач 3), в якому просила суд, з урахуванням уточненої позовної заяви: скасувати Постанову по справі про порушення митних правил № 0658/10200/21 Чернігівської митниці від 27 жовтня 2021 року, закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Позивач в обґрунтування позову зазначила, що 27 жовтня 2021 року виконуючим обов`язки заступника начальника Чернігівської митниці Мартиновим С.В. винесено постанову, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України, накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, тобто 163 299 грн. 57 коп. вважає постанову незаконною, оскільки дана постанова містить упереджені і безпідставні висновки та твердження, які самі по собі не відповідають дійсності і обставинам справи, зокрема, що фахівцем групи з митного оформлення відділу МТЗ ТОВ "ММ ПЕКЕДЖІНГ УКРАЇНА" ОСОБА_1 заявлено в митній декларації від 06.08.2021 № UA902020/2021/201691 з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів у розмірі 54433,19 грн., неправдиві відомості. необхідні для визначення митної вартості товару, та надано з цією ж метою митному органу документ, а саме, рахунок-фактуру від 06.08.2021, містить такі відомості: ОСОБА_1 подала до Черкаської митниці інвойс (рахунок-фактуру) від 06.08.2021 №129051-110, в якому зазначено вартість товару «картон марки ENSOCOAT L в рулонах», у кількості 12934,0 кг на рівні 15912,45 євро, що свідчить про наявність умислу на неправомірне зменшення розміру митних платежів шляхом зменшення митної вартості товару; в графі 44 митної декларації ОСОБА_2 зазначила наявність сканованої копій митної декларації країни відправлення (Фінляндія) від 06.08.2021, в якій вказана митна вартість товару 23286,68 євро, інший основний комерційний документ в графі 44 тієї ж митної декларації ОСОБА_1 зазначено інвойс №129051-110 від 06.08.2021 з вартістю товару 15912,45 євро, що свідчить про обізнаність ОСОБА_1 щодо вартості товару «картон марки ENSOCOAT L в рулонах», у кількості 12934,0 кг на рівні 24 445.26 євро; позиція та поведінка ОСОБА_1 та ТОВ "ММ ПЕКЕДЖІНГ УКРАЇНА" вказують на напрацьовану захисну позицію з метою ухилення від притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил; вина ОСОБА_1 у вчиненні нею порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України, повністю доведена, тощо.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 січня 2022 року адміністративний позов задоволено частково:

- постанову в справі про порушення митних правил № 0658/10200/21 Чернігівської митниці від 27 жовтня 2021 року про визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.. 485 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, тобто 163 299, 57 грн. - скасовано, а справу - закрито.

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 227 грн.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач 1 звернувся до суду з апеляційною скаргою та просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Так судом першої інстанції в рішенні суду зазначено відповідачем - Державну фіскальну службу України, в той час, як в позовній заяві позивачем зазначено Чернігівську митницю, як відокремлений підрозділ Державної митної служби України. Також, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не звернута увагу на те, що Під час проведення митних формальностей за митною декларацією № UA902020/2021/201691 інспектором митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці встановлено невідповідність між вартістю товару, вказаною у товаросупровідних документах на товар «картон марки ENSOCOAT L в рулонах», які подані водієм до митного оформлення та вартістю товару, задекларованою за МД, а саме, у інвойсі № 128959-110 від 06.08.2021 та вартістю, вказаною у документах, поданих фахівцем групи з митного оформлення відділу МТЗ ТОВ "ММ ПЕКЕДЖІНГ УКРАЇНА" ОСОБА_1 до Черкаської митниці (інвойс № 129051-110 від 06.08.2021). Зокрема, у інвойсі від 06.08.2021 №128959-110, наданому Чернігівській митниці водієм ОСОБА_3 на вантаж «картон марки ENSOCOAT L в рулонах» в кількості 12 934 кг брутто, зазначено вартість товару 24 445,26 Євро на умовах поставки DAP-Черкаси. Згідно інвойсу № 129051-110 від 06.08.2021, наданого декларантом ТОВ "ММ ПЕКЕДЖІНГ УКРАЇНА" ОСОБА_1 за митною декларацією №UA902020/2021/201691 від 06.08.2021, вартість товару «картон марки ENSOCOAT L в рулонах» в кількості 12 934 кг брутто становить 15 912,45 Євро на тих самих умовах поставки DAP-Черкаси, а отже, оскаржувана постанова прийнята у відповідності до вимог законодавства.

Позивач заперечує проти апеляційної скарги у повному обсязі, з підстав викладених у письмовому відзиві на апеляційну скаргу та зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог законодавства, а скарга апелянта є необґрунтованою. Так, у відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що у декларації відомості щодо вартості товару згідно наданих відправником інвойсу №129051-110 та на підтвердження таких відомостей надано відповідні документи - Контракт і додаткову угоду..

Так, позивачем надіслано на адресу суду апеляційної інстанції клопотання про розгляд справи у відкритому судовому засіданні

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, розгляд справ призначених в судові засідання з 24.02.2022 не відбувався.

Згідно розпорядження Голови Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2022 роботу суду було тимчасово призупинено.

На даний час роботу Шостого апеляційного суду відновлено, однак, згідно розпорядження голови Шостого апеляційного адміністративного суду № 2 від 08 квітня 2022 року, під час дії воєнного стану в Україні, з метою збереження життя і здоров`я суддів, працівників апарату та відвідувачів суду тимчасово зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії проти України зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці суддів, відвідувачів і працівників апарату Шостого апеляційного адміністративного суду.

Отже, з урахуванням вищевикладеного колегія суддів вважає, що розгляд даної справи в судовому засіданні не виявляється можливим, а отже, підлягає розгляду в порядку письмового провадження.

За наведених обставин та керуючись положеннями ст. ст. 311, 313 КАС України колегія суддів вирішила розглянути дану справу у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами, що 08.08.2021 року о 17 год. 34 хв. в зону митного контролю митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці з Республіки Білорусь у напрямку «в`їзд в Україну» по смузі руху «червоний коридор» в режимі «імпорт» заїхав транспортний засіб марки «ДАФ», реєстраційний номер НОМЕР_1 напівпричепом марки «PACTON» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ще перевозив вантаж «картон марки ENSOCOAT L в рулонах, щільністю 240 г/м.кв., шириною рулону 730 мм». Відправник - фірма Stora Enso Oyj (Фінляндія), отримувач - ТОВ "Пекеджінг Україна".

Фахівець групи з митного оформлення відділу МТЗ ТОВ "Пекеджінг Україна" Кармазіна А.В. надала митним органам попередню митну декларацію типу ІМ 40 ЕА № UA902020/2021/201691 від 06.08.2021 на поставку товару - картону марки ENSOCOAT L в рулонах щільністю 240 г/м.кв., шириною рулону 730 мм, у кількості 12934,0 кг, загальною вартістю 15912,45 Євро, в тому числі 715,00 Євро надбавки за терміновість на всю товарну поставку, з додатками - рахунок-фактура № 129051-110 від 06.08.2021; узгоджене замовлення на картон № 2013090 від 09.06.2021; СМР № 770327 від 06.08.2021; Додаткову угоду № 03/21 від 05.08.2021 до Контракту № ММР 07/2010 від 22.07.2010; прайс-лист б/н від 01.01.2021; митну декларацію країни-експортера (Фінляндія) MRN 21FI03Е5 від 06.08.2021.

Під час проведення митних формальностей за митною декларацією № UA902020/2021/201691 інспектором митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці встановлено невідповідність між вартістю товару, вказаною у товаросупровідних документах на товар «картон марки ENSOCOAT L в рулонах», які подані водієм до митного оформлення та вартістю товару, задекларованою за МД, а саме, у інвойсі № 128959-110 від 06.08.2021 та вартістю, вказаною у документах, поданих фахівцем групи з митного оформлення відділу МТЗ ТОВ "ММ ПЕКЕДЖІНГ УКРАЇНА" ОСОБА_1 до Черкаської митниці (інвойс № 129051-110 від 06.08.2021). Зокрема, у інвойсі від 06.08.2021 №128959-110, наданому Чернігівській митниці водієм ОСОБА_3 на вантаж «картон марки ENSOCOAT L в рулонах» в кількості 12 934 кг брутто, зазначено вартість товару 24 445,26 Євро на умовах поставки DAP-Черкаси. Згідно інвойсу № 129051-110 від 06.08.2021, наданого декларантом ТОВ "ММ ПЕКЕДЖІНГ УКРАЇНА" ОСОБА_1 за митною декларацією №UA902020/2021/201691 від 06.08.2021, вартість товару «картон марки ENSOCOAT L в рулонах» в кількості 12 934 кг брутто становить 15 912,45 Євро на тих самих умовах поставки DAP-Черкаси.

В зв`язку з виявленими розбіжностями Чернігівською митницею 09.08.2021 року затребувано копії документів - зовнішньоекономічний контракт, додатки, замовлення до нього, товаросупровідні документи, на підставі яких здійснено оформлення вказаної митної декларації.

Позивачкою 10.08.2021 року до митниці подані пояснення та витребувані документи, на підставі яких здійснено оформлення вказаної митної декларації. У своїх поясненнях від 10.08.2021, від 13.09.2021 та 27.10.2021, під час розгляду справи про порушення митних правил, ОСОБА_1 зазначила, що декларування вищезазначеної партії товару відбувалось на підставі копій товаросупровідних документів, отриманих від фірми-відправника товару: рахунку-фактури №129051-110, CMR №770327, додаткової угоди №03/21 від 05.08.2021 року, прайс-листа та копії митної декларації країни відправлення від 06 серпня 2021 року №21FI03E5. На час оформлення митної декларації вона не отримувала інформацію, що водію були надані інші документи, з іншою вартістю товару в інвойсі, а копія митної декларації країни відправлення від 06.08.2021 №21FI03E5 була складена на фінській мові, незрозуміло яку інформацію вона несе, і цифри в графах документа не відповідали цифровим значенням вартості товару в інших товаросупровідних документах. Зазначає, що розбіжності щодо митної вартості товару є результатом помилкових дій компанії - продавця STORA ENSO OYJ, яка надала перевізнику примірник інвойсу від 06.08.2021 №128959-110 з помилковими даними.

Так, 17.08.2021 року був складений протокол про порушення митних правил № 0658/10200/21, згідно з яким фахівцем групи з митного оформлення відділу МТЗ ТОВ "Пекеджінг Україна" Кармазіною А.В. заявлено в митній декларації № UA902020/2021/201691 від 06.08.2021р. з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів у розмірі 54 433,19 грн. неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару та надано з цією метою митному органу рахунок-фактуру № 129051-110 від 06.08.2021, що містить такі відомості. В протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться 17.09.2021 року о 10 год. 25 хв. на Чернігівській митниці. Копія протоколу направлена на адресу ТОВ "Пекеджінг Україна" та отримана адресатом 25.08.2021р. (рекомендоване повідомлення 555) .

Від компанії продавця STORA ENSO OYJ 30.08.2021 року на адресу органу митного контролю скерований лист про помилку у рахунку-фактурі, в якому органу митного контролю повідомлено про те, що рахунок-фактура № 128959-110 від 06.08.2021р. на суму 24445,26 євро був виданий з помилкою в сумі і пізніше був замінений рахунком-фактурою № 129051-110 від 06.08.2021р. на суму 15912,45 євро. Також повідомляється детально про причину помилки.

Постановою в справі про порушення митних правил № 0658/10200/21 Чернігівської митниці від 27 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, тобто 163 299,57 грн.

Не погоджуючись з прийнятим суб`єктом владних повноважень постанови про порушення митних правил, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що подання заяви продавцем STORA ENSO OYJ (Фінляндія) від 30 серпня 2021 року у зв`язку із самостійним виявленням помилки у видачі інвойс № 128959-110 здійснено до моменту винесення спірної постанови, тобто до 27 жовтня 2021 року, однак при розгляді справи не взято до уваги органом митного контролю без обґрунтованих підстав. Вказані обставини свідчать, про те, що позивачка не мала на меті умислу направленого на повідомлення митному органу неправдивих відомостей стосовно вартості та відповідного зменшення митних платежів, а тому суд вважає, що необхідно відновити порушенні права позивача шляхом скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом частини 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 485 Митного Кодексу України дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а зокрема заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Зі змісту даної норми випливає, що склад порушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України обумовлює наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу.

Відповідно до статті 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно із статтею 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 49 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України (частина 1 статті 51 Митного кодексу України).

Відповідно до частини 3 статті 335 Митного кодексу України разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. У встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості про: документи, що підтверджують повноваження особи, яка подає митну декларацію; зовнішньоекономічний договір (контракт) або інші документи, що підтверджують право володіння, користування та/або розпорядження товарами; транспортні (перевізні) документи; комерційні документи, наявні у особи, яка подає декларацію; у разі необхідності - документи, що підтверджують дотримання заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності; документи, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв`язку із застосуванням захисних, антидемпінгових та компенсаційних заходів (за наявності таких обмежень); у випадках, передбачених цим Кодексом, - документи, що підтверджують країну походження товару; у разі необхідності - документи, що підтверджують сплату та/або забезпечення сплати митних платежів; у разі необхідності - документи, що підтверджують право на пільги із сплати митних платежів, на застосування повного чи часткового звільнення від сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму; у разі необхідності - документи, що підтверджують зміну термінів сплати митних платежів; у разі необхідності - документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення відповідно до статті 53 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документи, які підтверджують митну вартість, визначені частиною 2 статті 53 Митного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка 06.08.2021 року при подачі Митної декларації № UA902020/2021/201691 подала документи щодо вартості товару - Інвойс № 129051-110 від 06.08.2021, Контракт ММР 07/2010 від 22.07.2010 р., додаткова № 03/21 від 05 серпня 2021 р., міжнародна ТТН (CMR) № 770327 від 06.08.2021, замовлення № 2013090 від 09.06.2021; Копія МД країни відправлення № 21FІ03E5 від 06.08.2021; Технічна довідка про товар б/н від 28.11.2013.

Виявивши розбіжності щодо вартості товару у поданих позивачкою Інвойсі № 129051-110 від 06.08.2021р. на суму 15912,45 євро та МД країни відправлення № 21FІ03E5 від 06.08.2021р. із зазначенням суми 24445,26 євро, а також наданим перевізником Інвойсі № 128959-110 від 06.08.2021р. на суму 24445,26 євро, орган митного контролю запитав пояснення розбіжностей та копії документів, що стали підставою для митного оформлення товару.

Позивачкою надані пояснення та документи щодо узгодження вказаної нею вартості товару в розмірі 15912,45 євро з умовами додаткової угоди № 03/21 від 05 серпня 2021 р. до контракту ММР 07/2010 від 22.07.2010 р., також продавцем STORA ENSO OYJ (Фінляндія) відкликаний інвойс № 128959-110 як виданий помилково.

Судом першої інстанції встановлено, а відповідачем 1 не спростовано, що позивач вказала у декларації відомості щодо вартості товару згідно наданих відправником інвойсу № 129051-110 та на підтвердження таких відомостей надала відповідні документи - Контракт ММР 07/2010 від 22.07.2010р. і додаткову угоду № 03/21 від 05 серпня 2021 р.

Як вбачається з матеріалів справи, що після відправки товару до митного оформлення відправником було виявлено допущену технічну помилку в інвойсі № 128959-110, а саме встановлено вартість 24445,26 євро, а необхідно було з урахуванням додаткової угоди вартість15 912,45 євро у зв`язку з чим було подано заяву до відділу митного оформлення про внесення виправлень до митної декларації MRN 21FI03E5.

Колегія суддів звертає увагу, що подання заяви продавцем STORA ENSO OYJ (Фінляндія) від 30 серпня 2021 року у зв`язку із самостійним виявленням помилки у видачі інвойс № 128959-110 здійснено до моменту винесення спірної постанови, тобто до 27 жовтня 2021 року, однак при розгляді справи не взято до уваги органом митного контролю без обґрунтованих підстав, а лише зазначено про необґрунтованість.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що саме відправник надавав документи водію, який і надавав митному органу, а не позивач, отже остання не могла знати про дані, які зазначені в тих документах.

Доказів про те, що документи, які були в наявності у водія були передані позивачу в матеріалах справи відсутні, а припущення митного органу про наявність таких документів є у позивачки, є необґрунтованими.

Вказані обставини свідчать, про те, що позивач не мала на меті умислу направленого на повідомлення митному органу неправдивих відомостей стосовно вартості та відповідного зменшення митних платежів.

Неврахування позивачем при визначенні митної декларації даним митної декларації МД країни відправлення № 21F03E5 від 06.08.2021 не може свідчити про умисел від ухилення від сплати митних платежів, оскільки даний документ не є належним для цілей визначення митної вартості у розумінні ст. 485 МКУ, крім того вказані у даній МД дані щодо вартості товару не узгоджуються з додатковою угодою до контракту від 05.08.2021 року. Крім того, сам факт надання вказаної декларації органу митного контролю позивачкою спростовує умисел на повідомлення неправдивих відомостей стосовно вартості та підтверджує подання позивачкою усіх документів, які були надані продавцем товару для належного митного контролю.

Крім того, судом звертається увага, що додаткова угода № 03/21 від 05 серпня 2021 року не визнана недійсною та не припинена в установленому законом порядку, а тому підлягає врахуванню митним органом.

З аналізу матеріалів справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність відповідачем 1, що позивачем вчинено дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів умисно, а саме, заявлення вартості товару для заниження митних платежів, оскільки така невідповідність, без належних доказів умисного подання позивачем недостовірних документів та відомостей не може бути підставою для прийняття рішення щодо визнання її винною у вчиненні порушення митних правил.

За змістом статті 10 КУпАП, суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується лише умисною формою вини, тобто особа, яка вчиняє такі дії, усвідомлювала протиправний характер своїх дій чи бездіяльності, передбачала їх шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Так, в матеріалах справи про порушення митних правил не містять доказів, які вказували на наявність умислу позивача на вчинення дій, передбачених ст.485 МК України.

Отже, суд першої інстанції дійшов правомірних висновків, що за відсутності обґрунтованих доказів, які свідчили б саме про умисел декларанта на заниження митних платежів, шляхом повідомлення недостовірної інформації для визначення митної вартості товару з метою зменшення розміру митних платежів та надання з цією метою органу доходів і зборів документів, не є достатньою підставою для кваліфікації дій позивача як порушення митних правил за ст.485 МК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з твердженнями суду першої інстанції, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, не доведена, не підтверджується належними доказами, що виключає притягнення її до адміністративної відповідальності.

Проте, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині вимог ОСОБА_1 до Чернігівської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується апелянтом, що позивачем правильно визначено відповідача Чернігівську митницю, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України, в той час, як судом першої інстанції при прийняття рішення по даній справі було допущено описку зазначивши відповідача - Державну фіскальну службу в особі Чернігівської митниці.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даної справи вірно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, у зв`язку з чим прийняв законне та обґрунтоване рішення, проте допустив помилку в частині зазначення Державної фіскальної служби в особі Чернігівської митниці (відповідача 1).

Так, судом першої інстанції в абзаці 3 резолютивної частині рішення зазначено: «Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 227 грн.», колегія суддів вважає, що в даній частині рішення суду першої інстанції підлягає зміні, з наступних підстав.

Відповідно до частин 1,3 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, в даному випадку абзаці 3 резолютивної частині рішення підлягає викладенню в наступній редакції: «Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (адреса: (м. Чернігів, проспект Перемоги, 6, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в сумі 227 ( двісті двадцять сім) гривень 00 коп.», колегія суддів вважає, що в даній частині рішення суду першої інстанції підлягає зміні, з наступних підстав.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частиною четвертою вказаної статті закріплено, що зміна судового рішення може полягати у доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни судового рішення в резолютивній частині шляхом викладення абзацу 3 резолютивної частини рішення в редакції згідно вищенаведених судом апеляційної інстанції мотивів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 34, 242, 243, 246, 308, 311, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Чернігівської митниці - задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 січня 2022 року - змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення у наступній редакції:

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (адреса: м. Чернігів, проспект Перемоги, 6; ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в сумі 227 ( двісті двадцять сім) гривень 00 коп.

В іншій частині Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 січня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: О.О. Беспалов

І.О. Грибан