Справа № 990/70/22
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 травня 2022 року

Київ

справа №990/70/22

адміністративне провадження №П/990/70/22

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Верховної Ради України про зобов?язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

03 травня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду як суду першої інстанції з адміністративним позовом до Верховної Ради України, зазначивши третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Представництво ООН в Україні, СММ ОБСЄ в України, на стороні відповідача - Кабінет Міністрів України. У позовній заяві позивачка просить (дослівно):

1) вчинити дії щодо оцінки антиконституційно-протиправних рішень Уряду по застосуванню неоприлюднених державних будівельних норм та зобов`язати ВР створити парламентську слідчу комісію щодо переслідування МВС власників будівель через недотримання таємних ДБНів, з долученням доказів із рішень судової справи 640/17011/20. Залучити експертів ООН і ОБСЄ;

2) визнати протиправним та скасувати таємний наказ урядовців №287 від 31.10.2016 «Про затвердження ДБН В. 1.1-7:2016 Пожежна безпека об`єктів будівництва» та наказ №312 від 13.11.2014 «Про затвердження ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»;

3) зобов`язати ВР і Уряд розглянути звернення правозахисних організацій України від 03.03.2022 та ратифікувати Римський статут Міжнародного кримінального суду ООН.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 навела факти воєнної агресії Російської Федерації проти України та зазначила, що бездіяльність Верховної Ради України і Кабінету Міністрів України щодо ратифікації Римського статуту Міжнародного кримінального суду ООН допомагає Російській Федерації уникнути відповідальності, створює перешкоди у розслідуванні вчинених нею злочинів, шкодить захисту прав громадян України. Водночас чинні в Україні державні будівельні норми, які за доводами позивачки, не оприлюднені і не зареєстровані у Мін`юсті у встановленому законом порядку, перешкоджають процесу відбудови Україною зруйнованих будівель.

Частиною першою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суддя після одержання позовної заяви, зокрема, з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно з пунктами 4, 5 і 9 частини п?ятої статті 160 КАС України у позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, докази, що підтверджують вказані обставини, а у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем способи захисту свого порушеного права, свободи чи інтересу, а обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є конкретні юридичні факти, з настанням яких суб`єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини.

Як убачається зі змісту позовної заяви, з усіх пред`явлених ОСОБА_1 позовних вимог лише вимоги про зобов`язання створити парламентську слідчу комісію, розглянути звернення правозахисних організацій України від 03.03.2022 та ратифікувати Римський статут Міжнародного кримінального суду ООН стосуються Верховної Ради України, тоді як інші позовні вимоги фактично пред`явлені позивачкою до Кабінету Міністрів України, хоча останній визначений нею третьою особою у справі.

Разом із тим, позивачці слід мати на увазі, що виключний перелік спорів, які підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції, наведений у частині четвертій статті 22 КАС України. До таких спорів, зокрема, віднесено справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України. Водночас цією нормою процесуального закону не встановлено підсудність Верховному Суду як суду першої інстанції справ щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Кабінету Міністрів України, крім бездіяльності останнього щодо невнесення до Верховної Ради України законопроекту на виконання (реалізацію) рішення Українського народу про підтримку питання загальнодержавного значення на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою.

При цьому, виходячи з положень статей 5 і 266 КАС України, позовні вимоги про зобов`язання Верховної Ради України вчинити певні дії є способом поновлення порушених прав позивача, які мають бути похідними від основної вимоги про визнання протиправними відповідних актів, дій чи бездіяльності відповідача.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить зобов`язати Верховну Раду України вчинити певні дії, однак не заявляє вимог про визнання протиправними дій чи бездіяльності відповідача, які обумовлюють покладення на нього відповідних обов`язків.

Виклад обставин, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги про зобов`язання Верховної Ради України створити парламентську слідчу комісію та ратифікувати Римський статут Міжнародного кримінального суду ООН, не дозволяє встановити існування в цій частині публічно-правового спору між ОСОБА_1 та Верховною Радою України, в якому би відповідач реалізовував свої владні (управлінські) повноваження, а не контрольну чи законотворчу функції.

Не обґрунтовано у позовній заяві і підстави позову в частині зобов`язання Верховної Ради України розглянути звернення правозахисних організацій України від 03.03.2022, а саме: не зазначено, які правозахисні організації зверталися до Верховної Ради України 03.03.2022, чи є позивачка членом цих організацій, чи розглянуто Верховною Радою України таке звернення та які дії або бездіяльність відповідача у зв`язку із розглядом вказаного звернення позивачка вважає протиправними і такими, що порушують її права чи законні інтереси.

Крім того, позивачка не зазначила підстави об`єднання заявлених позовних вимог в одне провадження з урахуванням того, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, якщо вони пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги (статті 21 і 172 КАС України).

Таким чином, з огляду на положення частини першої статті 169 КАС України, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням ОСОБА_1 строку для усунення вказаних недоліків шляхом складання позовної заяви у новій редакції із зазначенням змісту позовних вимог відповідно до приписів частини першої статті 266 КАС України, вичерпним викладом обставин на обґрунтування позовних вимог (зазначення конкретних юридичних фактів, з настанням яких сторони вступили між собою у спірні правовідносини), зазначенням підстав для об`єднання позовних вимог в одне провадження (в разі пред`явлення декількох вимог), обґрунтуванням порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача прав, свобод або законних інтересі позивачки, зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини.

Керуючись статтями 169, 248, 256, 266 КАС України,

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Верховної Ради України про зобов?язання вчинити певні дії - залишити без руху.

2. Надати позивачці строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви у спосіб, зазначений у мотивувальній частині ухвали.

3 Роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк позовна заява буде повернута.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Уханенко