Справа № 523/11804/21
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2022-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2022 р.м.ОдесаСправа № 523/11804/21

Головуючий в 1 інстанції: Середа І.В. Дата і місце ухвалення: 23.09.2021р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

(у зв`язку із неявкою сторін у судове засідання, справу

розглянуто в порядку п.2 ч.1 ст.311 КАС України)

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №4 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Скліфос Анатолія Сергійовича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду м.Одеси з адміністративним позовом до інспектора взводу №2 роти №4 батальйону №2 полку УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Скліфос Анатолія Сергійовича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №637172 від 20.06.2021р., та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтовував тим, що спірною постановою його необґрунтовано притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн. Позивач стверджував, що він, як громадянин Республіки Молдова, тимчасово перебуває на території України на законних підставах, 20.06.2021р. о 03 год. 15 хв. керував транспортним засобом OPEL OMEGA, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. 8 Березня в м.Одесі на підставі посвідчення водія іноземної держави. Відповідне посвідчення водія ОСОБА_1 пред`явив інспектору взводу №2 роти №4 батальйону №2 полку УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшому лейтенанту поліції Скліфос А.С., однак відповідач не прийняв його до уваги.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2021 року позов задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №637172 від 20.06.2021р., якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 126 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, повне з`ясування обставин справи, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення від 23.09.2021р., з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням відповідача на те, що згідно з Віденською Конвенцією про дорожній рух від 08.11.1968р., ратифікованою Україною 12.07.1974р., Україна визнає дійсними на своїй території посвідчення водія, видані, серед інших, Республікою Молдова. Однак, на підтвердження правомірності керування транспортним засобом, позивач не пред`явив посвідчення водія, виданого Республікою Молдова або іншої країни. На вимогу поліцейського Кушнір Г.М. надав документ, схожий на посвідчення водія, виданий самопроголошеною не визнаною Придністровською Молдовською Республікою.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що відповідно до Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993р. Україна не визнає правосуб`єктності Придністровської Молдовської Республіки та органів влади регіону. Загальновизначеним суб`єктом міжнародного права є Республіка Молдова, складовою якої є Придністровський регіон. Таким чином, без належного посвідчення водія позивач не мав права керувати транспортним засобом.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є оскарження ОСОБА_1 законності складеної інспектором взводу №2 роти №4 батальйону №2 полку УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Скліфос А.С. постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №637172 від 20.06.2021р., якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн.

Зокрема, у вказаній постанові зазначено, що 20.06.2021р. о 03 год. 15 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом OPEL OMEGA, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. 8 Березня, 145 в м.Одесі, не маючи права керування таким транспортним засобом, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_1 , дійшов висновку, що факт скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, не знайшов свого підтвердження. Судом встановлено, що позивач мав право на керування транспортним засобом, в підтвердження чого надав відповідачу водійське посвідчення, видане в Придністров`ї, текст якого викладений російською мовою та латиницею, в ньому міститься інформація про водія, орган який видав посвідчення, строк дії посвідчення, категорія транспортних засобів.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно п.п. 8, 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху (далі - Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Згідно п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.4 ПДР передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно п.п. а) п.2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За приписами ч.2 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені в тому числі і ч.2 ст.126 КУпАП.

Позивач, заперечуючи висновки відповідача про вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.126 КУпАП, в підтвердження наявності у нього права керування транспортним засобом, надав до суду посвідчення водія, видане Придністровською Молдовською Республікою.

Відповідно до пп. «а» п. 29.1 ПДР водій механічного транспортного засобу, що прибуває до України з іншої країни, а також водій - громадянин України, який виїжджає за кордон, повинні мати: реєстраційні документи на транспортний засіб і посвідчення водія, що відповідають вимогам Конвенції про дорожній рух (Відень, 1968).

У відповідності до ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Укладення міжнародних договорів, які суперечать Конституції України, можливе лише після внесення відповідних змін до Конституції України.

Указом Президії ВР УРСР №2614-VIII від 25.04.1974р. ратифіковано Віденську Конвенцію про дорожній рух від 08.11.1968р.

Віденську Конвенцію про дорожній рух від 08.11.1968р. Республікою Молдова ратифіковано 26.05.1993р.

Таким чином, Україна визнає дійсними на своїй території посвідчення водія, видані Республікою Молдова.

При цьому, Придністровський район, який є складовою Республіки Молдова, не є підписантом Віденської Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968р.

Оскільки адміністративно-територіальний устрій Республіки Молдова не містить формування під назвою «Придністровська Молдавська Республіка», тому колегія суддів доходить висновку, що будь-які документи, видані установами зазначеної Придністровської Молдавської Республіки, не можуть вважатися офіційними документами виданими від імені Республіки Молдова чи від її офіційного органу.

Такі висновки колегії суддів узгоджуються з п.30 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. №340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 511), згідно якого особи, які тимчасово перебувають на території України, мають право на керування транспортними засобами за наявності міжнародного посвідчення водія та посвідчення водія іноземної держави, що не відповідає вимогам Міжнародної конвенції про дорожній рух 1968 року, записи в якому виконані або продубльовані літерами латинського алфавіту, або у разі наявності посвідчення водія іноземної держави, що відповідає вимогам Міжнародної конвенції про дорожній рух 1968 року, записи в якому виконані або продубльовані літерами латинського алфавіту.

Тобто, особи які тимчасово перебувають на території України, мають право на керування транспортними засобами за наявності, серед іншого, посвідчення водія, що не відповідає вимогам Міжнародної конвенції про дорожній рух 1968 року, записи в якому виконані або продубльовані літерами латинського алфавіту, яке видано саме іноземною державою, а не її окремим територіальним формуванням без статусу держави.

При вирішенні спору колегія суддів, також, враховує, що 23.10.1992р. між Україною та Республікою Молдова укладено Договір про добросусідство, дружбу і співробітництво, згідно зі статтею 5 якого кожна з Високих Договірних Сторін гарантує громадянам іншої Високої Договірної Сторони, а також особам без громадянства, які проживають на її території, незалежно від їх національної належності та інших відмінностей, громадянські, соціальні, економічні і культурні права та свободи до загальновизнаних міжнародних стандартів у галузі прав людини стосовно таких категорій громадян. Кожна із Високих Договірних Сторін захищає права своїх громадян, які проживають на території іншої Сторони, надає їм покровительство і підтримку згідно із загальновизнаними нормами міжнародного права.

Відповідно до Протоколу про взаємне визнання дії на території Придністров`я і Республіки Молдова документів, що видаються компетентними органами сторін, укладеного 16.05.2001 між Придністров`ям і Республікою Молдова, сторони домовились про визнання дії на території обох держав документів, виданих компетентними органами сторін.

Отже, відповідно до міжнародного договору між Україною та Республікою Молдова офіційними на території України можливо вважати лише ті документи, які визнаються офіційними на території Республіки Молдова. Документи Придністровської Молдавської Республіки не визнаються офіційними в Республіці Молдова.

На підставі викладеного у сукупності колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апелянта про відсутність підстав для визнання дійсним на території України посвідчення водія, виданого Придністровською Молдавською Республікою.

Як наслідок, постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №637172 від 20.06.2021р., складена інспектором взводу №2 роти №4 батальйону №2 полку УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Скліфос А.С., є законною та підстави для її скасування відсутні.

Згідно п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на зазначене колегія суддів приходить до висновку, що постановлене Суворовським районним судом м. Одеси рішення від 23.09.2021р. підлягає скасуванню з прийняттям у справі нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2021 року скасувати.

Прийняти по справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №4 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Скліфос Анатолія Сергійовича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №637172 від 20.06.2021р.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 17 травня 2022 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук