Справа № 480/1852/22
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2022-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2022 року Справа № 480/1852/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Глазька С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пільгової пенсії за Списком № 1;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 період проходження навчання в Шосткинському хіміко - технологічному технікумі з 01.09.1989 по 10.09.1992 до часу роботи на посаді апаратника приготування сумішів виробництва вибухових, ініціюючих речовин, порохів та спорядження боєприпасів, яка виконувала роботу у технологічному процесі виробництва порохів (цех № 5), що відноситься до Списку № 1 розділу IX підрозділу 3;
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 17.12.2021 за № 1867/03.04-пр;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.05.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, з урахуванням рішення суду.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах з урахуванням стажу роботи на посадах в КП Шосткинському казенному заводі Зірка, оскаржуваним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, їй було відмовлено у призначенні такої пенсії. Позивач зазначає, що до її пільгового стажу протиправно не було зараховано період проходження навчання в Шосткинському хіміко - технологічному технікумі з 01.09.1989 по 10.09.1992 до часу роботи на посаді апаратника приготування сумішів виробництва вибухових, ініціюючих речовин, порохів та спорядження боєприпасів, яка виконувала роботу у технологічному процесі виробництва порохів (цех № 5), що відноситься до Списку № 1 розділу IX підрозділу 3, що фактично позбавило її права на отримання соціального забезпечення у вигляді пенсії, а тому вона звернулась до суду.
Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач отримав вказану ухвалу суду 21.02.2022, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, проте у встановлений строк до суду відзив на позов не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, а тому, враховуючи положення ч. 6 ст. 162 КАС України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне.
Судом встановлено, що 26.05.2021 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про призначення пенсії.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 03.06.2021 № 65 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зазначено, що період перебування у відпустці по догляду за дитиною по досягненню трирічного віку з 29.07.1998 по 13.06.2001 не був врахований до пільгового стажу за Списком № 1. Страховий стаж становить 31 рік 10 місяців 25 днів, в тому числі за Списком № 1 - 3 роки 7 місяців 01 день.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач оскаржила його до Сумського окружного адміністративного суду (справа №480/6768/21).

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 11.11.2021 у справі №480/6768/21, позовні вимоги позивача було частково задоволено.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати період перебування в декретній відпустці ОСОБА_1 по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку з 29.07.1998 по 13.06.2001, що відноситься до Списку № 1;

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 30.06.2021 за №65;

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.05.2021 про призначення пільгової пенсії за Списком № 1 зі зменшенням пенсійного віку.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Виконуючи вказане рішення суду, відповідач повторно розглянув заяву позивача про призначення пенсії за Списком №1 та прийняв оскаржуване рішення від 17.12.2021 за № 1867/03.04-пр. У вказаному рішенні відповідач зазначив, що страховий стаж позивача з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за Списком №1 становить - 06 років 03 місяці 01 день, у зв`язку з чим відповідач встановив відсутність достатнього стажу та відмовив позивачу у призначенні пенсії за Списком № 1.

Відповідно до матеріалів справи, відповідач, визначаючи пільговий стаж позивача за Списком №1, не зарахував до вказаного пільгового стажу період проходження навчання в Шосткинському хіміко - технологічному технікумі з 01.09.1989 по 09.09.1992 (включно) до часу роботи на посаді апаратника приготування сумішів виробництва вибухових, ініціюючих речовин, порохів та спорядження боєприпасів, яка виконувала роботу у технологічному процесі виробництва порохів (цех № 5), що відноситься до Списку № 1 розділу IX підрозділу 3.

Не погоджуючись з вказаними діями та рішенням відповідача, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

45 років - по 31 березня 1970 року включно;

45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року;

46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року;

46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року;

47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року;

47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року;

48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року;

48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року;

49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року;

49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року;

50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається зі змісту позовних вимог та оскаржуваного рішення, основним предметом спору у даній справі є право позивача на зарахування періоду її навчання в Шосткинському хіміко - технологічному технікумі з 01.09.1989 по 09.09.1992 (включно) до пільгового стажу, що відноситься до Списку № 1 розділу IX підрозділу 3.

Відповідно до записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , судом встановлено наступну хронологію роботи та навчання позивача:

- запис №3 - у період з 01.09.1989 по 21.06.1993 - навчання в Шосткинському хіміко - технологічному технікумі;

- запис №1 10.09.1992 прийнята на посаду апаратника приготування сумішів 3 розряду для проходження виробничої практики, Шосткинський завод «Звезда»;

- запис №2 30.12.1992 - звільнена по ст.36 п.2 КЗпП України, у зв`язку з закінченням практики;

- запис №4 09.07.1993 - прийнята в цех №10 пресувальником електроізоляційних матеріалів 4 розряду частку фальгованих діелектриків Шосткинський завод «Звезда»;

- запис №5 01.11.1994 призначена майстром виробництва пластмас на основі фенола, список №1 розд.8 підр. А.

Щодо зарахування до пільгового стажу позивача періоду навчання з 01.09.1989 по 10.09.1992, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Як вбачається з трудової книжки, позивач навчалась у Шосткинському хіміко - технологічному технікумі з 01.09.1989 по 21.06.1993.

Окрім того, відповідно до диплома НОМЕР_2 , виданого 10.06.1993, позивач навчалась в Шосткинському хіміко - технологічному технікумі з 1989 та в 1993 році закінчила повний курс вказаного технікуму.

Разом з тим, суд звертає увагу, що частина перша статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» визначає право на зарахування часу навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Тобто вказана норма визначає, що зазначене право особа має виключно тоді, коли перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

У спірних правовідносинах днем закінчення навчання є 21.06.1993, але на вказану дату і після неї впродовж трьох місяців позивач не працювала на посаді апаратника приготування сумішів виробництва вибухових, ініціюючих речовин, порохів та спорядження боєприпасів, яка виконувала роботу у технологічному процесі виробництва порохів (цех № 5), що відноситься до Списку № 1 розділу IX підрозділу 3.

Той факт, що позивач у період навчання з 10.09.1992 по 30.12.1992 проходила виробничу практику на посаді апаратника приготування сумішів 3 розряду в Шосткинському заводі «Зірка», не може бути підставою для зарахування частини періоду навчання з 01.09.1989 по 10.09.1992 до пільгового стажу, оскільки позивач працювала на вказаній посаді, ще до закінчення навчання, яке тривало до 21.06.1993.

Вищевикладена норма частини першої статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» не визначає вказаного права у позивача, інших обґрунтувань та норм права позивач у позовній заяві не зазначила.

Також суд зазначає, що позивачем не надано доказів того, що після закінчення навчання в Шосткинському хіміко - технологічному технікумі вона впродовж трьох місяців була зарахована на роботу за набутою професією та вказана посада відносилась до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

У зв`язку з викладеним, зазначені позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пільгової пенсії за Списком № 1, скасувати рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 17.12.2021 за № 1867/03.04-пр та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.05.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, суд зазначає наступне.

Як вищевстановлено судом, відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, встановив наявність у позивача пільгового стажу, що відноситься до Списку № 1 у розмірі 06 років 03 місяці 01 день, у зв`язку з чим відповідач встановив відсутність достатнього стажу для призначення пенсії за Списком №1.

Обґрунтовуючи позовні вимоги у даній частині позивач вважала, що пільговий стаж відповідачем визначений невірно, оскільки вона має право на врахування до вказаного стажу періоду навчання з 01.09.1989 по 10.09.1992, у зв`язку з чим її стаж мав скласти 9 років 3 місяці 10 днів.

Суд зазначає, що як вищевстановлено судом, вимога про зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача період навчання з 01.09.1989 по 10.09.1992 є необґрунтованою, а тому доводи позивача щодо наявності у неї пільгового стажу у розмірі 9 років 3 місяці 10 днів також є безпідставними.

Враховуючи викладене, дії та рішення відповідача відповідають критеріям правомірності, визначених в ч.2ст.2 КАС України, у зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У зв`язку з тим, що у задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат, понесених позивачем, відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Глазько