Справа № 420/3992/22
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3992/22
У Х В А Л А

16 травня 2022 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Єфіменко К.С., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНЧКЕЙП ШИПІНГСЕРВІСИЗ Україна» (вул.Приморська,2, оф.56, м.Одеса, 65026) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернувся Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНЧКЕЙП ШИПІНГСЕРВІСИЗ Україна» до Головного управління ДПС в Одеській області за результатом якого просить:

визнати протиправними дії Головного управління ДФС в Одеській області щодо невизнання поданоп ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» Податкової декларації з податку на прибуток підприємств (уточнюючу) за 2018 рік від 22.03.2019 р., як податкової декларації;

зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області прийняти податкову декларацію ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» з податку на прибуток підприємств за 2018 рік (уточнюючу), реєстраційний номер № 931395048 вiд 22.03.2019 р., датою її фактичного отримання, а саме: 22.03.2019 р.

Ухвалою суду від 21.03.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.

Через канцелярію суду відповідачем подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 26.04.2022 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНЧКЕЙП ШИПІНГСЕРВІСИЗ Україна» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

04.05.2022р. до суду від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якої зазначено, що про порушення своїх прав позивач дізнався з листа за вих. №5429/6/15-32-18-07-06 від 17.02.2022, в якому ГУ ДПС в Одеській області зазначила, що уточнююча податкова декларація з податку на прибуток за 2018 р. надана з порушенням вимог п. 46.2 ст. 46 та 48.3 ст. 48 Податкового кодексу України. Повідомлено про невизнання вищезазначеної звітності як податкової декларації та наявної у ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» заборгованості з податку на прибуток підприємств.

Розглянувши клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та заява про поновлення строку звернення до суду суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд, за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Разом з тим, поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Суд вважає за необхідне зазначити, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Позивач зазначає, що про порушення своїх прав Позивач дізнався з листа ГУ ДПС в Одеській області за вих № 5429/6/15-32-18-07-06 вiд 17.02.2022. Крім того, Квитанція № 2 свiдчить про те, що пакет прийнято і Позивач, за відсутностi вiд Вiдповiдача повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації (ст. 49 ПК України), був певен, що уточнююча податкова декларація була прийнята до опрацювання та врахована при адмініструваннi податків.

Згідно із статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини другої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини; статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також, у Рішенні у справі Белле проти Франції від 4 грудня 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Виходячи з норм Конституції України та міжнародного права, враховуючи обставини, які стали причиною пропуску звернення до суду, а також з метою забезпечення доступу позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи, суд приходить до висновку, що причини пропуску звернення до адміністративного суду є поважними, а тому вважає за необхідне задовольнити клопотання позивача та поновити строк звернення до адміністративного суду, а в задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями ст.ст. 121, 243 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ Україна» (вул.Приморська,2, оф.56, м.Одеса, 65026) від 04.05.2022р. про поновлення строку звернення до адміністративного суду - задовольнити.

У задоволенні клопотання Головного управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044) від 07.04.2022р. про залишення адміністративного позову без розгляду - відмовити.

Відповідно до частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями) та не підлягає оскарженню.

Суддя К.С.Єфіменко