Справа № 600/6041/21-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/6041/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням позову у новій редакції, просить:

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області № 611 від 08.10.2021 Про застосування дисциплінарного стягнення;

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області №204 о/с від 08.10.2021 По особовому складу про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини 1 статті 77 Закону України Про національну поліцію;

поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення № 3 (м. Заставна) Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області;

стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11.10.2021 по дату поновлення на посаді.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що з оскаржуваними наказами його притягнуто до дисциплінарної відповідальності та звільнено зі служби в поліції.

Притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби в поліції позивач вважає незаконним, оскільки підстави, які слугували звільненню не відповідають дійсним обставинам справи. Наголошував, що будь-якого порушення транспортної чи службової дисципліни не вчиняв, Правил дорожнього руху не порушував, тому оскаржувані накази є протиправними та підлягають скасуванню.

На переконання позивача, постанова Першотравневого районного суду м. Чернівці у справі №725/6711/21, що набрала законної сили, є доказом про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України та свідчить про відсутність у його діях (бездіяльності) дисциплінарного проступку, і як наслідок, помилковості застосування до нього відповідачем дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

У відповіді на відзив позивач стверджував, що службове розслідування призначено відповідачем усупереч встановлених законом вимогам та свідчить про порушення процедури прийняття рішення стосовно наявності або ж відсутності у його діях складу дисциплінарного проступку, і як наслідок, формування незаконного висновку службового розслідування від 07.10.2021, затвердженого начальником ГУ Національної поліції в Чернівецькій області, що став підставою для видачi оскаржуваних наказів від 08.10.2021 № 611 та від 08.10.2021 № 204 o/c.

Крім того, позивач у відповіді на відзив наполягав на: відсутності повноважень на проведення службового розслідування дисциплінарною комісією, утвореною відповідно до наказу відповідача № 1061 від 27.09.2021; невідповідності обставин, що були встановлені під час службового розслідування тим, які були фактично наявними; відсутності в його діях складу дисциплінарного проступку.

Враховуючи наведене, позивач просив позов задовольнити в повному обсязі.

Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області (далі - відповідач, ГУНП в Чернівецькій області) подало до суду відзив та заперечення, в яких вказувало на безпідставність та необґрунтованість заявленого позову.

В обґрунтування заперечень відповідач вказував, що службовим розслідуванням було підтверджено факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, який є несумісним з проходженням служби в органах поліції та суперечать змісту положень Дисциплінарного статуту та Присяги працівника поліції, оскільки підривають довіру громадян як до працівників поліції, так і до органів поліції, принижують їх авторитет.

З огляду на вищезазначене, відповідач вважає, що звільнення позивача здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства, якому передувало об`єктивне та всебічне службове розслідування і при визначенні міри покарання враховано тяжкість проступку, обставини за яких його вчинено.

Ухвалою суду від 03.12.2021 відкрито провадження у адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 10.02.2022, занесеною до протоколу судового засідання, продовжено на 30 днів підготовче провадження по справі.

Ухвалою суду від 24.03.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Учасники справи подали до суду заяви про розгляд справи у порядку письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами, за їх відсутності.

Враховуючи приписи ст. 194 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами в порядку письмового провадження.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу свої вимог та заперечень, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 з 30.04.2004 по 06.11.2015 перебував на службі в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 по 11.10.2021 у Національній поліції України, що підтверджується записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 та послужному списку.

На дату звільнення позивач проходив службу на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 3 (м. Заставна) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області, у званні майора поліції.

25.09.2021 заступник начальника УКЗ ГУНП в Чернівецькій області підполковник поліції ОСОБА_2 подав на ім`я начальника ГУНП в Чернівецькій області полковника поліції ОСОБА_3 доповідну записку по факту складання адміністративного матеріалу за ст. 130 КУпАП відносно дільничного інспектора поліції СП ВП №3 (м. Заставна) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області майора поліції ОСОБА_1 . У зв`язку з вищенаведеним, клопотав про призначення службового розслідування відносно позивача.

На підставі доповідної записки, 27.09.2021 начальником ГУНП в Чернівецькій області видано наказ № 1061 "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії", яким призначено службове розслідування відносно позивача.

Проведення службового розслідування доручено комісії у складі: голова комісії - заступник начальника УКЗ ГУНП в Чернівецькій області підполковник поліції ОСОБА_2 ; члени комісії: заступник начальника відділу ІОС УКЗ ГУНП в Чернівецькій області підполковник поліції ОСОБА_4 ; старший інспектор відділу ІОС УКЗ ГУНП в Чернівецькій області майор поліції ОСОБА_5 ; інспектор відділу ІОС УКЗ ГУНП в Чернівецькій області капітан поліції ОСОБА_6 .

За результатами проведеного службового розслідування, 07.10.2021 комісією складено висновок, який затверджено того ж дня начальником ГУНП в Чернівецькій області.

У висновку службового розслідування зафіксовано, що 25.09.2021 o 03 год. 54 хв. на спецлінію 102 ГУНП в Чернівецькій області надійшло повідомлення про те, що на вул. Заводській, 27 м. Чернівці, водій автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 100, д.н.з. НОМЕР_2 , керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (ЄО УПП в Чернівецькій області від 25.09.2021 № 3140).

По прибуттю наряду УПП в Чернівецькій області ДПП НПУ за вищевказаною адресою, було виявлено зазначений автомобіль та встановлено, що він перебуває у володінні дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 3 (м. Заставна) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області майора поліції ОСОБА_1 .

При цьому, на момент прибуття наряду УПП в Чернівецькій області, в салоні автомобіля нікого не було.

Враховуючи можливу причетність працівника поліції до керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, на місце події було направлено мобільну групу з числа працівників ВМАЗ УПП в Чернівецькій області, ВІОС УКЗ ГУНП в Чернівецькій області та ЧУ ДВБ НПУ.

У подальшому, близько 07 год. 50 хв., вказаний автомобіль було виявлено під час його руху на вул. Заводській, 1 м. Чернівці, та зупинено працівниками УПП в Чернівецькій області, згідно п. 4 (якщо транспортний засіб перебуває в розшуку) ч. 1 ст. 35 Закону України Про Національну поліцію.

Після зупинки TOYOTA LAND CRUISER 100 д.н.3. CE8100AO встановлено, що ним дійсно керував поліцейський ОСОБА_1 , який за зовнішніми ознаками (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення, мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці) перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. У зв`язку із цим, ОСОБА_1 , на місці події, було запропоновано пройти огляд за допомогою газоаналізатору, від чого він відмовився, але погодився пройти медичний огляд на стан сп`яніння у Чернівецькому обласному наркологічному диспансерi. Однак, по прибуттю до Чернівецького обласного наркологічного диспансеру, ОСОБА_1 від проходження медичного огляду відмовився (висновок ЧОНД № 949 від 25.09.2021).

Враховуючи відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, у відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцейські УПП в Чернівецькій області склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене зазначеною нормою (протокол серії ААБ № 224214 від 25.09.2021).

Автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 100 д.н.з. НОМЕР_2 залишено на місці зупинки до передачі тверезому водію.

За результатами проведеного службового розслідування, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що 25.09.2021 о 07 год. 58 хв. дільничний офіцер поліції відділення поліції № 3 (м. Заставна) Чернівецького РУП ГУНП ОСОБА_1 , перебуваючи поза службою, всупереч вимог та заборон, визначених Правилами дорожнього руху, керував автомобілем TOYOTA LAND CRUISER 100 д.н.з. НОМЕР_2 iз зовнішніми ознаками алкогольного сп`яніння та був зупинений працівниками УПП в Чернівецькій області на вул. Заводській, 1 м. Чернівці.

На думку дисциплінарної комісії, позивач допустив дисциплінарний проступок, який підриває авторитет Національної поліції України, і виразився у невиконанні ним вимог Присяги працівника поліції, Закону України Про Національну поліцію, Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил дорожнього руху та Правил етичної поведінки поліцейських.

За допущене порушення службової дисципліни, згідно ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, позивач заслуговує на застосування дисциплінарного стягнення.

Обставини, пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 (ч. 4 ст. 19 Статуту) - позитивна характеристика.

Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 (ч. 6 ст. 19 Статуту) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння.

Враховуючи наведене, пропонуючи вид дисциплінарного стягнення, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, керуючись вимогами ст. ст. 11, 12, 13, 14, 15, 19, 20 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарною комісією запропоновано: за порушення службової дисципліни, що виразилось у порушенні Присяги працівника поліції, невиконанні вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України Про Національну поліцію, п.п. 1, 4, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2.5, пп. а) п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, абз. 2, 3 п. 1 розділу II (з урахуванням п. 3 розділу IV) Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, до дільничного офіцера поліції СП ВП №3 (м. Заставна) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області майора поліції ОСОБА_1 , застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

На підставі висновків службового розслідування, 08.10.2021 начальником ГУНП в Чернівецькій області видано наказ № 611 "Про застосування дисциплінарного стягнення", яким за порушення службової дисципліни, що виразилось у порушенні Присяги працівника поліції, невиконанні вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України Про Національну поліцію, п.п. 1, 4, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2.5, пп. а) п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, абз. 2, 3 п. 1 розділу II (з урахуванням п. 3 розділу IV) Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, до дільничного офіцера поліції СП ВП №3 (м. Заставна) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області майора поліції ОСОБА_1 , застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

З вказаним наказом ознайомлено позивача, що підтверджується його підписом від 11.10.2021.

На підставі наказу про застосування дисциплінарного стягнення, 08.10.2021 начальником ГУНП в Чернівецькій області видано наказ № 204 о/с "По особовому складу", яким відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) майора поліції ОСОБА_1 , дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 3 (м. Заставна) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області звільнено зі служби в поліції з 11.10.2021. Стаж служби в поліції на день звільнення: 18 років 10 місяців 04 доби.

З вказаним наказом ознайомлено позивача, що підтверджується його підписом від 11.10.2021.

Вважаючи звільнення протиправним, 05.11.2021 позивач звернувся до суду з вказаним позовом, шляхом надіслання рекомендованим поштовим відправленням.

Враховуючи положення ч. 5 ст. 122 КАС України, суд вважає, що позивач звернувся до суду з вказаним позовом з дотриманням місячного строку, що не заперечувалося відповідачем.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Суд, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 244 КАС України, визначаючи яку правову норму необхідно застосувати до спірних правовідносин, зазначає, що при вирішенні даної справи необхідно керуватись нормами Конституції України, Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону №580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до ч. 1 ст. 8 Закону № 580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

В силу вимог ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з ст. 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Частинами 1, 3, 4 ст. 59 Закону № 580-VIII встановлено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України. Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно п. 6 ч. 1 статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначено Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі Дисциплінарний статут).

В розумінні ч. 1 та 2 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Зі змісту присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, можна зробити висновок що поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто поліцейський повинен уникати вчинення дій, які підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості, що є несумісним із подальшим проходженням служби.

Частиною 3 ст. 11 Закону № 580-VIII визначено, що рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.

Статтею 8 згаданого Закону встановлено, що начальник несе персональну відповідальність за стан службової дисципліни і повинен постійно його контролювати. Начальник зобов`язаний бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника ОВС України, статутів, наказів, норм моралі, професійної та службової етики, розвивати і підтримувати в підлеглих свідоме ставлення до виконання службових обов`язків, честь і гідність, заохочувати розумну ініціативу, самостійність, старанність у службі, уміло застосовувати заходи дисциплінарного впливу.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом (ч.3 ст. 11 Дисциплінарного статуту).

Згідно з ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту).

Враховуючи зазначені приписи, недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника можуть застосовуватись заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з органів поліції.

Відповідно до розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справи України № 1179 від 09.11.2016, ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування. Абзацами першим, другим пункту 1, шостим пункту 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських встановлено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами. У той же час під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено: перебувати на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, уживати тютюнові вироби під час безпосереднього виконання службових обов`язків і в невстановленому місці.

Тобто, законодавством встановлено підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку та недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Вимогами ст. 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування проводиться.

Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 (далі - Порядок № 893).

Пунктом 1 Розділу ІІ вказаного Порядку передбачено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Пунктом 2 Розділу ІІ Порядку №893 встановлено, що службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про перебування поліцейського на роботі (службі) у стані алкогольного сп`яніння або стані, викликаному вживанням наркотичних чи інших одурманюючих засобів, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Відповідно до п. 4 Розділу II Порядку № 893 у наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо).

Проект наказу про призначення службового розслідування та пропозиції щодо складу дисциплінарної комісії готує структурний підрозділ, яким установлено наявність підстав для проведення службового розслідування. За рішенням уповноваженого керівника в межах повноважень підготовку проекту наказу про призначення службового розслідування може бути доручено іншому органу (підрозділу) поліції. Склад дисциплінарної комісії визначається з урахуванням вимог статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Поряд з цим, ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту врегульовано, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Розглядом справи по суті встановлено, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стала його поведінка в обставинах, що склалися 25.09.2021, яка дала підстави дисциплінарній комісії дійти висновку в процесі службового розслідування про порушення майором поліції ОСОБА_1 . Присяги працівника поліції, невиконанні вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України Про Національну поліцію, п.п. 1, 4, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2.5, пп. а) п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, абз. 2, 3 п. 1 розділу II (з урахуванням п. 3 розділу IV) Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179.

За висновком службового розслідування, 25.09.2021 o 03 год. 54 хв. на спецлінію 102 ГУНП в Чернівецькій області надійшло повідомлення про те, що на вул. Заводській, 27 м. Чернівці, водій автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 100 д.н.з. НОМЕР_2 керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (ЄО УПП в Чернівецькій області від 25.09.2021 № 3140).

По прибуттю наряду УПП в Чернівецькій області ДПП НПУ за вищевказаною адресою, було виявлено зазначений автомобіль та встановлено, що він перебуває у володінні дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 3 (м. Заставна) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області майора поліції ОСОБА_1 .

При цьому, на момент прибуття наряду УПП в Чернівецькій області, в салоні автомобіля будь-кого не було.

Враховуючи можливу причетність працівника поліції до керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, на місце події було направлено мобільну групу з числа працівників ВМАЗ УПП в Чернівецькій області, ВІОС УКЗ ГУНП в Чернівецькій області та ЧУ ДВБ НПУ.

У подальшому, близько 07 год. 50 хв. вказаний автомобіль було виявлено під час його руху на вул. Заводській, 1 м. Чернівці, та зупинено працівниками УПП в Чернівецькій області, згідно п. 4 ч. 1 ст.35 Закону України Про Національну поліцію.

Після зупинки TOYOTA LAND CRUISER 100, д.н.3. CE8100AO встановлено, що ним дійсно керував поліцейський ОСОБА_1 , який за зовнiшнiми ознаками (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення, мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці) перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. У зв`язку із цим, ОСОБА_1 на місці події було запропоновано пройти огляд за допомогою газоаналізатору, від чого він відмовився, але погодився пройти медичний огляд на стан сп`яніння у Чернівецькому обласному наркологічному диспансерi. Однак, по прибуттю до Чернівецького обласного наркологічного диспансеру, ОСОБА_1 від проходження медичного огляду відмовився (висновок ЧОНД №949 від 25.09.2021).

Як видно із матеріалів справи, під оформлення адміністративних матеріалів та спілкування з позивачем у поліцейських виникла підозра, що водій має ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, порушення координації рухів тіла. У зв`язку з наведеним, позивачу на місці події було запропоновано пройти огляд за допомогою газоаналізатору, від чого він відмовився, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів.

Крім того, позивач відмовився від проходження медичного огляду та обстеження в установленому законом порядку в лікаря-нарколога, що підтверджується висновком лікаря № 949 від 25.09.2021.

Відмова позивача від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів та медичного огляду та обстеження також підтверджується дослідженими відеозаписами з бодікамер поліцейських.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 224214 від 25.09.2021, позивач 25.09.2021 o 07 год. 58 хв. керуючи автомобілем TOYOTA LAND CRUISER 100 д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Заводській, 27 в м. Чернівці, перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів тіла, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від проходження огляну на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у лікаря-нарколога, водій (позивач) відмовився.

Наведена обставина не заперечувалася позивачем у поданих до суду заявах по суті. Аргументів та мотивів спростувань відмови від проходження медичного огляду та обстеження саме 25.09.2021 позивач не обґрунтував під час розгляду справи по суті.

Суд зауважує, що під час службового розслідування позивач відмовився давати будь - які пояснення щодо керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та складання працівниками поліції протоколу, посилаючись на ст. 63 Конституції України, що підтверджується його підписом.

Доказів обґрунтованої відмови позивача від проходження огляду на стан сп`яніння саме 25.09.2021, останній до суду не надав.

За приписами пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження такого медичного огляду визначено ст. 266 КУпАП та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 17.12.2008 за №1103 (далі - Порядок №1103).

За порушення вимог пункту 2.5 "Правил дорожнього руху" відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 224214 за ч.1 ст.130 КУпАП і адміністративні матеріали направлені для розгляду до Першотравневого районного суду м. Чернівці.

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19.10.2021 у справі № 725/6711/21, яка набрала законної сили, провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч. 1 КУпАП.

Під час розгляду справи по суті судом оглянуто відеозаписи з нагрудних камер поліцейських з місця події від 25.09.2021, якими зафіксовано обставини під час складання матеріалів про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначені відеозаписи свідчать про визнання позивачем факту відмови від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Враховуючи встановлені обставини та оцінюючи дії, що ставляться в провину позивачеві, суд погоджується із висновком службового розслідування, яким встановлені достатні підстави для застосування до позивача такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення з поліції.

Суд зазначає, що поліцейський має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Він має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції, їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Дотримання зазначених вимог Дисциплінарного статуту та Правил є обов`язком кожного поліцейського незалежно від того перебуває він під час виконання службових обов`язків чи у позаслужбовий час, що пов`язане з особливостями проходження служби в Національній поліції.

Поведінка позивача при обставинах, які мали місце 25.09.2021 свідчить про вчинення ним дій, які вказують на особисту недисциплінованість, безконтрольність та безвідповідальність, що за своєю суттю є шкідливим наслідком, оскільки така поведінка поліцейського начальницького складу знижує авторитет поліції, викликає недовіру до поліцейських і є неприпустимою, суперечить інтересам служби, позаяк позивач присягнув з гідністю нести високе звання поліцейського (ст. 64 Закону України "Про Національну поліцію").

Суд зауважує, що в даному випадку необхідно говорити не лише про обов`язок позивача виконати вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху і пройти медичний огляд та обстеження, а щонайменше, йому необхідно бути ініціатором такого огляду з метою виключення будь-яких сумнівів щодо його добропорядності, законослухняності та почуття відповідальності.

Отже, суд констатує, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача став дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, що свідчить про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Суд враховує, що службове розслідування було проведено саме за фактом складання стосовно позивача протоколу про адміністративне правопорушення, а не за фактом доведення вини останнього у вчиненні цього порушення.

Закриття провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не спростовує факту вчинення позивачем такої поведінки, у результаті якої працівниками поліції стосовно нього було складено протокол.

Надаючи правову оцінку змісту складеного відносно позивача протоколу за ст. 130 КУпАП, суд зазначає, що вказаний протокол складено у зв`язку з відмовою позивача від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не у зв`язку з доведеним фактом перебування останнього в такому стані. Зазначеною статтею передбачено альтернативні склади правопорушення, за які за нею може наставати відповідальність.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів Національної поліції України є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в даному випадку вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку проявляється в прямому умислі, тобто, останній свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним цих дій. Це порушення стало можливим внаслідок ігнорування ним вимог чинного законодавства та вимог, які ставляться до працівників поліції.

Таким чином, на переконання суду, приймаючи рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення, за результатами реалізації якого позивача звільнено зі служби, відповідач діяв обґрунтовано, на підставі власних повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, тому відсутні підстави для визнання протиправними та скасування оскаржуваних наказів.

Суд відхиляє доводи позивача про протиправність його звільнення через не доведення його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки не притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення певних дій не є тотожним із застосуванням дисциплінарної відповідальності за вчинення дій, які несумісні з подальшим проходженням служби, оскільки працівники поліції власним прикладом та поведінкою зобов`язані зміцнювати авторитет закону серед громадян та неухильно його дотримуватись.

Стосовно тверджень позивача щодо відсутності підстав для проведення службового розслідування та порушення процедури прийняття рішення ГУНП в Чернівецькій області, суд зазначає наступне.

Частиною 5 ст. 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що у разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Аналогічні положення передбачені ч. 3 розділу ІІ Порядку № 893, зокрема, службове розслідування не призначається в разі надходження до органу (підрозділу, закладу, установи) поліції чи закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських (далі - ЗВО), матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення. У цьому разі рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Отже, застосування положень ч. 5 ст. 14 Дисциплінарного статуту та Порядку № 893 вимагає встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, яке враховуючи презумпцію невинуватості, можливе лише за наслідком прийняття відповідного рішення (постанови) уповноваженим органом (наприклад поліцейським).

Разом з цим, відносно позивача був складений відповідний протокол, який не є в розумінні КУпАП рішенням щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На переконання суду, складений працівником поліції протокол про адміністративне правопорушення не є актом, який встановлює, змінює чи скасовує норми права у відповідній сфері відносин, або породжує права і обов`язки для позивача.

Протокол про адміністративне правопорушення є лише фіксацією порушення, яке виявлено працівником поліції, та відповідно до ст. 251 КУпАП є одним із джерел доказів та підставою для подальшого провадження у справі. Протокол, як доказ, підлягає оцінці при розгляді уповноваженою особою справи про адміністративне правопорушення і не може бути скасований.

Вказане узгоджуються з правовою позицією Верховного Суд, викладеному у постанові від 27.06.2018 у справі № 640/17380/16-ц.

Більше того, суд вважає необґрунтованими посилання позивача щодо відсутності підстав для проведення службового розслідування, передбачених ч. 2 розділу ІІ Порядку № 893, суд зазначає наступне.

Так, згаданою ч. 2 розділу ІІ Порядку № 893 встановлено, що службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про:

внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення;

повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку;

надходження подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припису Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому міститься вимога щодо проведення службового розслідування з метою виявлення причин та умов, за яких стало можливим учинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону України Про запобігання корупції;

ознаки дисциплінарного проступку, що призвів до загибелі або поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського під час виконання ним службових повноважень;

недотримання підстав та порядку застосування або використання вогнепальної зброї, спеціальних засобів або заходів фізичного впливу;

недотримання норм кримінального процесуального законодавства України під час проведення досудового розслідування;

втрату поліцейським службового посвідчення та спеціального нагрудного знака (жетона), табельної, добровільно зданої чи вилученої зброї або боєприпасів, нагородної зброї, якщо вона зберігалася в територіальному органі поліції чи його територіальному (відокремленому) підрозділі, а також закладі, установі Національної поліції України, що належать до її управління (далі - органі (підрозділ, заклад, установа) поліції), а також втрату спеціальних засобів поліцейським чи відсутність їх в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, матеріалів досудового розслідування, справ оперативного обліку та справ про адміністративні правопорушення, речових доказів, а також тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження;

розголошення конфіденційної, таємної, службової або іншої інформації, яка містить таємницю, що охороняється законом;

порушення законодавства України у сфері фінансово-господарської діяльності органів поліції, а також установ, які належать до сфери управління Національної поліції України, виявлені під час ревізій або перевірок, внутрішніх аудитів;

перебування поліцейського на роботі (службі) у стані алкогольного сп`яніння або стані, викликаному вживанням наркотичних чи інших одурманюючих засобів, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

приховування від обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні та адміністративні правопорушення, які були відомі поліцейському, але не отримали реєстраційного номера або не були зафіксовані ним у встановленому законодавством України порядку.

Як зазначалося вище, ч. 1 розділу ІІ Порядку № 893 визначає, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Суд наголошує, що позивач, прийнявши присягу поліцейського, як правоохоронець зобов`язаний, як у робочий так і позаробочий час, бути вірним присязі та дотримуватись правил поведінки і обов`язків поліцейського. Допущений позивачем проступок є грубим порушенням службової дисципліни та правил етичної поведінки поліцейських, оскільки загальновідомим є факт, що керування транспортним засобом у стані сп`яніння окрім того, що знижує увагу та швидкість реакції водія, часто є причиною дорожньо-транспортних подій, та загибелі і каліцтва людей, що для працівника поліції є особливо недопустимим. Такий проступок засуджується суспільством, є безвідповідальним та аморальним, тим більше засуджується вчинення такого проступку працівником поліції, який, як правоохоронець, повинен не тільки утримуватись від цього, але й запобігати їх вчиненню іншими людьми. Враховуючи положення ч. 1 та 2 розділу ІІ Порядку № 893, а також беручи до уваги сутність службової дисципліни в Національній поліції України, суд приходить до висновку, що у разі надходження повідомлень про вчинення посадовою особою поліції порушень, що мають ознаки дисциплінарного проступку, зокрема, керування транспортним засобом у стані сп`яніння, незалежно від того чи виявлений даний факт під час робочого часу чи часу відпочинку, по даному факту має призначатися службове розслідування.

У спірних правовідносинах, службове розслідування відносно позивача призначено за письмовим наказом начальника ГУНП в Чернівецькій області від 27.09.2021 № 1061 на підставі доповідної записки заступника начальника УКЗ ГУНП в Чернівецькій області начальника відділу ІОС Шепенюка В.М. від 25.09.2021 по факту керування позивачем транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що вказують на ознаки допущеного ним дисциплінарного проступку.

Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до переконання, що службове розслідування відносно позивача призначено відповідачем з дотриманням процедури прийняття рішення, за результатами якого сформовано висновок службового розслідування, яким встановлено допущення позивачем дисциплінарного проступку.

Крім того, суд враховує, що наказ про призначення службового розслідування за своєю сутністю є окремим індивідуальним актом суб`єкта владних повноважень, водночас вказаний наказ позивачем не оскаржувався до адміністративного суду.

З огляду на наведене, суд вважає необґрунтованими та безпідставними твердження позивача щодо відсутності підстав для проведення службового розслідування та процедури прийняття відповідачем рішення.

Стосовно тверджень позивача щодо відсутності повноважень на проведення службового розслідування у дисциплінарної комісії, яка була утворена наказом ГУНП в Чернівецькій області від 27.09.2021 № 1061, суд зазначає наступне.

Так, в обґрунтування даного твердження позивач вказував, що до складу дисциплінарної комісії були включені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які нібито є зацікавленими особами у зв`язку з тим, що останні підписували акт про виявлення позивача у стані сп`яніння. На думку позивача, вказані особи мали повідомити письмово керівника про наявність конфлікту інтересів, однак цього не зробили.

Надаючи оцінку наведеним твердженням, суд враховує положення ст. 15 Дисциплінарного статуту, якими передбачено, що дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування. До складу дисциплінарних комісій можуть також включатися представники громадськості, які мають бездоганну репутацію, високі професійні та моральні якості, суспільний авторитет. Забороняється включення до складу дисциплінарної комісії осіб, які є підлеглими поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, осіб, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, та осіб, зацікавлених у результатах розслідування. У разі виникнення таких обставин член дисциплінарної комісії зобов`язаний негайно письмово повідомити про це керівнику, який призначив службове розслідування.

Порядок утворення дисциплінарних комісій та їх повноваження визначаються Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно п. 10 розділу Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого наказом Міністра внутрішніх справ України 07.11.2018 № 893, забороняється включати до складу дисциплінарної комісії осіб, які є підлеглими поліцейського, щодо якого призначено службове розслідування, осіб, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, та осіб, заінтересованих у результатах розслідування.

Аналізуючи наведені положення норм матеріального права, суд приходить до висновку, що до складу дисциплінарної комісії не можуть включатися: особи, які є підлеглими поліцейського, щодо якого призначено службове розслідування; особи, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку; особи, які заінтересовані у результатах розслідування.

З матеріалів справи видно, що наказом ГУНП в Чернівецькій області від 27.09.2021 № 1061 "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії" призначено службове розслідування відносно позивача. Проведення службового розслідування доручено комісії у складі: голова комісії - заступник начальника УКЗ ГУНП в Чернівецькій області підполковник поліції ОСОБА_2 ; члени комісії: заступник начальника відділу ІОС УКЗ ГУНП в Чернівецькій області підполковник поліції ОСОБА_4 ; старший інспектор відділу ІОС УКЗ ГУНП в Чернівецькій області майор поліції ОСОБА_5 ; інспектор відділу ІОС УКЗ ГУНП в Чернівецькій області капітан поліції ОСОБА_6 .

Стверджуючи про наявність у працівників поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які входили до складу дисциплінарної комісії, зацікавленості у результатах проведення службового розслідування, позивач фактично стверджує про наявність в останніх реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції" потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.

Отже, для поліцейського, у якого наявний реальний конфлікт інтересів, чинним законодавством передбачена відповідальність.

Згідно п. 1, 4 ч. 2 ст. 18 Дисциплінарного статуту поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування.

Судом встановлено, що під час проведення службового розслідування позивач не скористався правом на подання скарги на дії працівників поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які входили до складу дисциплінарної комісії, та проводили службове розслідування.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази звернення позивача або його представника до ГУНП в Чернівецькій області чи уповноваженого органу з повідомленням щодо наявності реального або потенційного конфлікту інтересів у членів дисциплінарної комісії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Під час розгляду справи по суті, позивач, в порушення вимог ч. 1 ст. 77 КАС України, не довів належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами обставини, на яких ґрунтуються його твердження щодо заінтересованості працівників поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які входили до складу дисциплінарної комісії, у результатах розслідування.

Не встановлено таких обставин і судом під час судового розгляду.

Більше того, проведення службового розслідування на підставі наказу керівника ГУНП в Чернівецькій області працівниками відділу ІОС УКЗ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є їхнім обов`язком в силу вимог Дисциплінарного статуту.

Таким чином, на думку суду, в даному випадку твердження позивача щодо зацікавленості окремих членів дисциплінарної комісії є його власним, нічим не підтвердженим припущенням.

При цьому той факт, що ними підписувався акт щодо виявлення співробітника у стані сп`яніння, який є лише одним з численних доказів наявних у матеріалах службового розслідування ніяким чином не може свідчити про зацікавленість вказаних осіб у результатах проведеного службового розслідування.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що вимогами Дисциплінарного статуту та Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України не встановлено заборони щодо включення до складу дисциплінарної комісії осіб, які приймали участь в складанні акту про виявлення співробітника у стані сп`яніння від 25.09.2021.

Тим більше необхідно відмітити, що висновок службового розслідування, затверджується керівником ГУНП, який згідно п. 9 розділу VI Порядку № 893, вправі прийняти інше рішення, аніж те, яке зазначено у висновку службового розслідування.

Резюмуючи вищенаведене, суд вважає, що твердження позивача щодо відсутності повноважень на проведення службового розслідування у дисциплінарної комісії, яка була утворена наказом ГУНП в Чернівецькій області від 27.09.2021 № 1061 є безпідставними та необґрунтованими.

Твердження позивача щодо протиправних дії працівників УПП в Чернівецькій області під час зупинення транспортного засобу та оформлення адміністративних матеріалів, суд не бере до уваги, оскільки вони не входять до предмету доказування в даній справі.

Відхиляє суд також твердження позивача щодо недопустимості відеозапису бодікамери поліцейських ВІОС УКЗ ГУНП в Чернівецькій області, у зв`язку із не проведення безперервної відеозйомки, оскільки наведена обставина не виключала можливість у дисциплінарної комісії під час проведення службового розслідування відносно позивача встановити в діях позивача дисциплінарний проступок на підставі інших доказів, в тому числі відеозапису бодікамер поліцейських УПП в Чернівецькій області.

Крім того, суд зауважує, що недотримання працівниками ВІОС УКЗ ГУНП в Чернівецькій області процедури здійснення вказаних відеозаписів може свідчити тільки про наявність певних недоліків у процесуальній діяльності вказаних посадових осіб, однак сама по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої.

Решта доводів позивача щодо протиправності оскаржуваних наказів, суд відхиляє, оскільки вони не спростовують вчинення ним дисциплінарного проступку, який є несумісним з подальшим проходженням служби.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч. 3 ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, яких повинні дотримуватися суб`єкти владних повноважень при реалізації дискреційних повноважень.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положення ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів належними засобами доказування правомірність прийняття оскаржуваних наказів стосовно позивачів, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 9, 73 - 77, 90, 241 246, 250 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - відмовити повністю.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач - Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області (вул. Головна, 24, м. Чернівці, ).

Суддя В.К. Левицький