Справа № 280/2917/21
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2022-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2022 року м. Дніпросправа № 280/2917/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року

в адміністративній справі №280/2917/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ««Торговий дім «Бімаркет» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року у справі №280/2917/21 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Бімаркет» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення задоволено.

Дніпровська митниця Держмитслужби, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та неповне встановлення фактичних обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що в документах, поданих позивачем до митного оформлення на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, виявлено розбіжності, які мали вплив на правильність визначення митної вартості товару. У зв`язку з наведеним, а також з посиланням на наявну інформацію щодо вищих рівнів митної вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, у позивача витребувано додаткові документи. Однак, декларант відмовився від надання в повному обсязі документів, які підтверджують митну вартість. Враховуючи, що позивачем не підтверджено заявлену митну вартості імпортованого товару, підстави для оформлення товару за визначеною декларантом митною вартістю були відсутні, що зумовило прийняття відповідачем оскаржуваних рішень.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін, з огляду на те, що, на думку останнього, у поданих позивачем документах для підтвердження митної вартості товарів відсутні будь-які розбіжності, ознаки підробки або відомості, які б не підтверджували числові значення складових митної вартості товарів, а сам факт неподання декларантом додаткових документів, витребуваних митницею у зв`язку з з`явленням товару за нижчою ціною, ніж рівень цін на подібні товари, що є в ЄАІС, не є достатньою підставою для відмови в оформленні товару за основним методом визначення митної вартості.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Між позивачем (Покупець) та компанією Sotiva Seed Ltd., Угорщина (Продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №101 від 26.07.2019 (далі Контракт), відповідно до умов якого позивач придбавав товар, найменування, походження, якісні показники та кількість якого вказано у відповідних специфікаціях до даного Контракту, які є його невід`ємними частинами; ціна за одиницю товару визначається в специфікації, яка оформляється на кожну поставлену партію Товару і є невід`ємною частиною контракту; відвантаження Товару здійснюється товарними партіями; умови поставки FCA-Tiszavasvari, Угорщина (Incoterms 2010); умови оплати кожної партії Товару визначаються у відповідній специфікації до цього Контракту, яка є його невід`ємною частиною. (а.с.35-36).

Відповідно до Специфікації №30 від 19.01.2021 до Контракту продавець зобов`язався поставити, а Покупець сплатити за Товар походження Угорщина: насіння маку сірого не для сівби, врожай 2020 року, в кількості 21 МТ, виробник - Sotiva Seed LTD, за ціною 1450,00 EUR/MT (загальна вартість 30 450 EUR) на умовах FCA-Tiszavasvari, Угорщина (Incoterms 2010). Платіж за Товар повинен бути здійснений в EUR на суму відвантаженої партії на умовах FCA- Tiszavasvari, Угорщина, шляхом банківського переказу на розрахунковий рахунок Продавця. Платіж здійснюється після завантаження Товару в автотранспорт Покупця. Покупець направить Продавцю SWIFT про проведення оплати, п.4. Термін відвантаження товару: товар повинен бути підготовлений Продавцем до відвантаження з 22.01.2021 (а.с.37-38).

27.01.2021 для здійснення митного оформлення товару позивач подав до митного органу митну декларацію, якій присвоєно №UA110230/2021/001424 на товар - Насіння маку сірого не для сівби, врожай 2020 року, Сфера застосування кондитерська та харчова промисловості. Дата пакування 01.2021р.Кінцевий термін придатності 01.2022р. Країна виробництва HU. Торгівельна марка.нема даних. Виробиш -"SOTIVA SEED LTD",Угорщина. Маркування на мішках: Назва товару-насіння маку сірого, Врожай 2020р., Дата пакування 01.2021р,кінцевий термін придатності 01.2022р,вага нетто-25кг,Країна походження - Угорщина, виробник -"SOTIVA SEED LTD",Угорщина. Не містить ГМО. Сфера застосування-кондитерська та харчова промисловість (а.с.23-24).

Відповідно до митної декларації №UA110230/2021/001424 від 27.01.2021 митна вартість імпортованих товарів заявлена за ціною договору (перший метод визначення митної вартості).

Разом з митною декларацією позивачем для митного оформлення товару надано пакет документів, а саме: сертифікат якості та ваги від виробника б/н від 22.01.2021; пакувальний лист (Packing list) -№ б/н від 22.01.2021; рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) KD 2021-0000007 від 22.01.2021; автотранспортна накладна CMR РА 3750811 від 22.01.2021; фітосанітарний сертифікат EC/HU/E1 373295 від 22.01.2021; декларація виробника від 22.01.2021; платіжне доручення в іноземній валюті №108 від 21.01.2021; бухгалтерська виписка №9 від 22.01.2021; відвантажувальна накладна CARNET TIR GX.83498492; договір про надання транспортно-експедиційних послуг № 2002018 від 20.02.2018 та заявка на надання транспорту до даного договору від 20.01.2021; довідка про транспортні витрати перевізника ФОП ОСОБА_1 №02/01 від 25.01.2021; рахунок на оплату транспортних послуг №05/01 від 25.01.2021; сертифікат Євро - 1 №D0223853 від 22.01.2021; специфікація №30 від 19.01.2021; Контракт; сертифікат здоров`я б/н від 22.01.2021; копія митної декларації країни відправлення (експортна декларація) №MRN 21HU72100017FCCE10 від 22.01.2021 (а.с.35-55).

За результатами перевірки поданих позивачем до митного оформлення документів на підставі ч.3 ст.53 Митного кодексу України митний орган дійшов висновку, що надані на підтвердження заявленої митної вартості документи містять розбіжності, а саме:

1. Відповідно специфікації від 19.01.2021 №30 до контракту від 26.07.2019 №101 оплата здійснюється після завантаження товару до транспорту покупця. До митного оформлення надано платіжне доручення від 21.01.2021 № 108, а також пакувальний лист б/н датований 22.01.2021. Разом з цим зазначеною специфікацією визначено (п.4) товар повинен бути підготовлений для відвантаження з 22.01.2021.

2. У наданому платіжному дорученні від 21.01.2021 №108 зазначено SWIFT: CIBHHUHBXXX, також специфікацією від 19.01.2021 № 30 до контракту від 26.07.2019 №101 визначено SWIFT: CIBHHUHBXXX. Натомість у рахунку від 22.01.2021 №KD2021-0000007 зазначено SWIFT: CIBHHUHB. Також, зазначений рахунок не містить печаток і штампів митних органів країни відправлення, що може свідчити про надання декларантом до митниці інших документів, ніж ті, що були додані відправником, що дає підстави для сумніву у достовірності зазначених відомостей та указує на наявність фіскальних ризиків, в частині можливого заниження митної вартості заявленого товару.

3. Виписка з бухгалтерського балансу від 22.01.2021 №9 являє собою лист підприємства інформативного характеру. Даний документ не містить реквізитів форми бланка первинної бухгалтерської документації. За змістом даний документ не є витягом з первинного документу, а лише дублює інформацію з платіжних доручень в іноземній валюті, поданих до митного оформлення.

4. У митній декларації країни відправлення від 22.01.2021 №MRN21HU72100017FCCE10 реквізити рахунка (номер) зазначено без дати його складання та відсутнє посилання на додаткову угоду (специфікацію) від 19.01.2021 № 30 до контракту від 26.07.2019 № 101, що визначає ціну, умови поставки, перелік документів на підставі яких здійснюється оплата тощо. Також відповідно до ст.254 МКУ декларант забезпечує переклад МД країни відправлення.

5. Відповідно до пункту 2.6 контракту від 26.07.2019 № 101 Продавець надає покупцеві наступні документи для підтвердження кількості і якості товару - експертний висновок на відповідність якості та вазі, видане SGS або іншою незалежною організацією. Даний документ до митного оформлення не надавався.

У зв`язку зі встановленням розбіжностей у поданих до митного оформлення документах 28.01.2021 декларанту направлено електронне повідомлення, у якому зобов`язано декларанта надати (за наявності) додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення, а саме:

1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також повідомлено про те, що декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні в нього документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

На виконання вимог митного органу декларант додатково надав пояснення, а також: - бухгалтерську виписку від 22.01.2021 № 9; прайс-лист від 14.01.2021 з перекладом; комерційну пропозицію від 18.01.2021; переклад МД країни відправлення від 21.01.2021 №MRN 21HU72100017FCCE10 від 22.01.2021; лист продавця від 22.01.2021 щодо ситуації на ринку маку в Європі; лист продавця від 28.01.2021 щодо розбіжностей у позначення коду SWIFT, відсутності печаток митниці Угорщини, оформлення митної декларації країни відправлення; висновок Запорізької торгово-промислової палати 28.01.2021 №ОИ-7151 (а.с.56-65).

У наданих поясненнях позивач повідомив, що в наданих документах є всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари. Зазначив. що позивачем здійснено попередню оплату товару на підставі вже підписаної Специфікації №30 від 19.01.2021, при цьому один день різниці в оплаті товару не може вплинути на цінову складову, щодо якої сторони досягли домовленості. Також повідомлено, що відповідно до встановлених правил останні 3 літери «ХХХ» коду SWIFT, не є обов`язковими. Відсутність печатки в інвойсі не суперечить чинному законодавству України, оскільки на сьогоднішній день у більшості країнах світу, у тому числі в Угорщині, запроваджено електронний документообіг. Те саме стосується і митної декларації країни виробника. Щодо експортного висновку та виписки з бухгалтерської документації зазначено, що відповідно до ст. 53 Митного кодексу України зазначені документи не є документами, які підтверджують митну вартість товарів та надаються для митного оформлення (а.с.26-28).

29.01.2021 позивач подав доповнення до відповіді на повідомлення митниці про надання додаткових документів, в якому просив завершити митне оформлення, прийняти митну декларацію та випустити товар у вільний обіг (а.с.30).

За результатами розгляду додатково поданих документів Митниця зазначила, що «До додатково наданих документів встановлено наступні зауваження: 1. Надана комерційна пропозиція від 18.01.2021 складена іншим виробником товару, який не має відношення до задекларованої партії; 2. Виписка з бухгалтерського балансу від 22.01.2021 № 9 являє собою лист підприємства інформативного характеру. Даний документ не містить реквізитів форми бланка первинної бухгалтерської документації. За змістом даний документ не є витягом з первинного документу, а лише дублює інформацію з платіжних доручень в іноземній валюті, поданих до митного оформлення; 3. Згідно загальноприйнятої світової практики прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, відомості про країну виробництва/походження, виробника товару, термінів виготовлення та поставки, умов оплати. Наданий прайс-лист від 14.01.21 не містить зазначеної інформації. 4. У висновку ЗТПП від 28.01.2021 № ОИ-7151 під час здійснення оцінки ринкової вартості експертом обрано принципи порівняльного підходу з використанням контракту від 26.07.2019 № 101 та специфікації від 19.01.2021 № 30. Експертом проведено аналіз інтернет-ресурсу, зокрема http://www.trademap.org. Однак, за результатом порівняння експертом зазначено лише діапазон цін мін./макс. Не враховано та не співставлено характерні ознаки товару, термін сбору врожаю, якість та репутація на ринку, країна виробництва, найменування фірми-виробника. Даний висновок не дає можливості здійснити об`єктивний аналіз цінової інформації щодо заявленого товару». Крім того, повідомлено, що у митниці наявна інформація щодо вищих рівнів митної вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких вже здійснено. Митна вартість може бути визнана за умови надання наступних додаткових документів: виписки з бухгалтерської документації; прейскуранти, каталоги виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант відмовився від надання в повному обсязі документів, які підтверджують митну вартість згідно ч.3 ст. 53 МКУ. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не може бути застосований через те, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, у відповідності до вимог п.2 ч.6 ст.54 МКУ. Митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням методу за ціною договору щодо ідентичних товарів згідно наявної у митниці інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ). Враховуючи вимоги ст. 59 Митного кодексу України використана наявна в митниці інформація щодо Ідентичних товарів за методом 2А) з розрахунку 1,65 євро/кг + транспортні витрати (МД № UA209170/2020/096829 від 17.12.2020) у співставних обсягах та комерційних рівнях за ціною угоди час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього (а.с.31).

З урахуванням наведеного, Митниця дійшла висновку про не підтвердження позивачем заявленої митної вартості, склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110230/2021/00061 від 29.01.2021 (а.с.33) та прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA110230/2021/000022/1 від 29.01.2021 (а.с.32).

Крім того, до Контракту сторонами укладено Специфікацію №31 від 02.01.2021, відповідно до якої Продавець зобов`язується поставити, а Покупець сплатити за Товар походження Угорщина: насіння маку блакитного не для сівби, врожай 2020 року, в кількості 21 МТ, виробник - Sotiva Seed LTD,за ціною 1500,00 EUR/MT (загальна вартість 31 500 EUR) на умовах FCA-Tiszavasvari, Угорщина (Incoterms 2010); платіж за Товар повинен бути здійснений в EUR на суму відвантаженої партії на умовах FCA-Tiszavasvari, Угорщина, шляхом банківського переказу на розрахунковий рахунок Продавця; платіж здійснюється після завантаження Товару в автотранспорт Покупця; Покупець направить Продавцю SWIFT про проведення оплати; термін відвантаження товару: товар повинен бути підготовлений Продавцем до відвантаження з 04.02.2021 (а.с.78-79).

До Контракту укладено додаткову угоду від 01.02.2021, якою викладено у новій редакції пункт 2.6 Контракту щодо переліку документів, які Продавець надає Покупцеві (а.с.80)

08.02.2021 для здійснення митного оформлення товару позивач подав до митного органу митну декларацію, якій присвоєно № UA110230/2021/002171 на товар - Насіння маку блакитного не для сівби ,врожай 2020року. Сфера застосування кондитерська та харчова промисловості. Дата пакування 02.2021р. Кінцевий термін придатності 02.2022р. Країна виробництва HU. Торгівельна марка:нема даних. Виробник-"SOTIVA SEED LTD", Угорщина. Маркування на мішках: Назва товару-насіння маку блакитного, Врожай 2020р., Дата пакування 02.2021р, Кінцевий термін придатності 02.2022р,вага нетто-25кг, Країна походження-Угорщина, виробник-''SOTIVA SEED LTD",Угорщина. Не містить ГМО.Сфера застосування-кондитерська та харчова промисловість (а.с.66-67).

Відповідно до митної декларації №UA110230/2021/002171 від 08.02.2021 митна вартість імпортованих товарів заявлена за ціною договору (перший метод визначення митної вартості).

Разом з митною декларацією позивачем для митного оформлення товару надано пакет документів, а саме: сертифікат якості та ваги від виробника б/н від 04.02.2021; пакувальний лист (Packing list) -№ б/н від 04.02.2021; рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) KD 2021-0000016 від 04.02.2021; автотранспортна накладна CMR РА 3750819 від 04.02.2021; фітосанітарний сертифікат EC/HU/E1 373297 від 04.02.2021; декларація виробника від 04.02.2021; платіжне доручення в іноземній валюті №110 від 04.02.2021; бухгалтерська виписка №13 від 05.02.2021; відвантажувальна накладна CARNET TIR SX.83498795; договір про надання транспортно-експедиційних послуг № 2002018 від 20.02.2018 та заявка на надання транспорту до даного договору від 03.02.2021; довідка про транспортні витрати перевізника ФОП ОСОБА_1 №01/02 від 05.02.2021; рахунок на оплату транспортних послуг №03/02 від 05.02.2021; сертифікат Євро - 1 №D0223855 від 04.02.2021; специфікація №31 від 01.02.2021; Контракт; додаткова угода №5 від 01.02.2021 до Контракту; сертифікат здоров`я б/н від 04.02.2021; копія митної декларації країни відправлення (експортна декларація) №MRN 21HUЕFC2 від 04.02.2021 з перекладом (а.с.78-97).

За результатами перевірки поданих позивачем до митного оформлення документів на підставі ч.3 ст.53 Митного кодексу України митний орган дійшов висновку, що надані на підтвердження заявленої митної вартості документи містять розбіжності, а саме:

1.У наданому платіжному дорученні від 04.02.2021 № 110 зазначено бенефіціаром підприємство SOTIVA SEED LTD, натомість рахунок від 04.02.2021 № KD2021-0000016 виставлено підприємством SOTIVA SEED KFT. Відповідно до інформації, що міститься у 31 графі МД виробником товару є SOTIVA SEED LTD, але в електронному інвойсі гр..31 МД зазначено виробник - SOTIVA SEED KFT. Сертифікат якості видано SOTIVA SEED KFT, де виробником зазначено є SOTIVA SEED LTD.

2. Виписка з бухгалтерського балансу від 05.02.2021 № 13 являє собою лист підприємства інформативного характеру. Даний документ не містить реквізитів форми бланка первинної бухгалтерської документації. За змістом даний документ не є витягом з первинного документу, а лише дублює інформацію з платіжних доручень в іноземній валюті, поданих до митного оформлення.

3. У митній декларації країни відправлення від 04.02.2021 №MRN21HUEFC2 реквізити рахунка (номер) зазначено без дати його складання та відсутнє посилання на додаткову угоду (специфікацію) від 01.02.2021 № 31 до контракту від 26.07.2019 № 101, що визначає ціну, умови поставки, перелік документів на підставі яких здійснюється оплата тощо.

4. У п.1 договору на перевезення від 20.02.2018 №20022018 зазначено, що невід`ємною частиною цього договору є Договір-заявка/транспортне завдання, підписана представниками сторін та скріплена печатками(штампами) замовника та експедитора. Але надана до оформлення заявка не містить печатки та штампу перевізника. Також вищезазначена заявка не має відношення до перевезення товару, що оформлюється (дата заявки 08.09.2020).

У зв`язку зі встановленням розбіжностей у поданих до митного оформлення документах 08.02.2021 декларанту направлено електронне повідомлення (а.с.68), у якому зобов`язано декларанта надати (за наявності) додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення, а саме:

1) виписку з бухгалтерської документації;2) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також повідомлено про те, що декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні в нього документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

10.02.2021 Митниця направила позивачу нове повідомлення, в якому зазначено, що у зв`язку з технічною помилкою надано нову редакцію повідомлення декларанту (п.4 розбіжностей виключено) (а.с.69).

На виконання вимог митного органу декларант додатково надав пояснення та документи: прайс-лист від 29.01.2021; комерційну пропозицію від 18.01.2021; комерційну пропозицію від 28.01.2021; лист постачальника товару стосовно рівня цін від 09.02.2021; лист постачальника товару стосовно експортної декларації від 08.02.2021; лист постачальника товару стосовно назви підприємства від 08.02.2021; бухгалтерську виписку №13 станом на 05.02.2021; висновок Запорізької торгово-промислової палати від 09.02.2021 №ОИ-7201 (а.с.98-107).

У наданих поясненнях позивач повідомив, що в наданих документах є всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари. Зазначив, що обидві версії найменування - Sotiva Seed KFT або Sotiva Seed LTD є коректними найменуваннями компанії Sotiva Seed, що можуть застосовуватись у експортній документації та міжнародних контрактах, оскільки додаток до назви товариства позначається угорською мовою як KFT (Korlаtolt Felelossegu Tarsasag), англійською мовою - як LTD (Limited), та означає обмежену відповідальність за зобов`язаннями. Щодо експортної митної декларації зазначено, остання оформлена згідно вимог країни Угорщини до цього документу, документ роздрукований з електронної бази даних, до форм експортної декларації (яка виводиться на друк) потрапила тільки необхідна інформація, відображення якої передбачено нормативами та програмним забезпеченням. У більшості країнах світу, у тому числі в Угорщині, запроваджено електронний документообіг. Крім того, в експортній митній декларації є посилання на інвойс KD 2021-0000016 від 04.02.2021. Щодо виписки з бухгалтерської документації зазначено, що вона надана як додатковий документ (а.с.70-72).

За результатами розгляду додатково поданих документів Митниця зазначила, що « 1. Надана комерційна пропозиція від 18.01.2021 складена іншим виробником товару, який не має відношення до задекларованої партії; Комерційна пропозиція від 28.01.2021 також не має відношення до задекларованої партії та не має дати виставлення, але має строк дії до 29.01.2021 (дата виставлення рахунку №КБ2021- 0000016 - 04.02 2021), тобто вищезазначена цінова пропозиція була дійсна до 29.01.2021. 2.Виписка з бухгалтерського балансу від 05.02.2021 № 13 являє собою лист підприємства інформативного характеру. Даний документ не містить реквізитів форми бланка первинної бухгалтерської документації. За змістом даний документ не є витягом з первинного документу, а лише дублює інформацію з платіжного доручення в іноземній валюті, поданого до митного оформлення. 3. У висновку ЗТПП від 09.02.2021 № ОИ-7201 під час здійснення оцінки ринкової вартості експертом обрано принципи порівняльного підходу з використанням контракту від 26.07.2019 № 101 та специфікації від 01.02.2021 № 31. Експертом проведено аналіз інтернет-ресурсу, зокрема http://www.trademap.org. Однак, за результатом порівняння експертом зазначено лише діапазон цін мін./макс. Не враховано та не співставлено характерні ознаки товару, термін збору врожаю, якість та репутація на ринку, країна виробництва, найменування фірми-виробника. Даний висновок не дає можливості здійснити об`єктивний аналіз цінової інформації щодо заявленого товару. 4.Наданий прайс-лист від 29.01.2021 має суб`єктивний характер в розумінні вимог ст. 52 МКУ, адже виданий на умовах поставки FCA-Tiszavasvari. Вищезазначене може свідчити про суб`єктивний характер даного документу, що суперечить суті прайс-листа як комерційної пропозиції продавця необмеженій кількості потенційних покупців та наявність знижок або дисконту на оцінювані товари. Згідно загальносвітової практики прейскурант (прайс-лист) має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, передбачені системи знижок, виробника/виробників, умови поставки, умови платежу, термін поставки, характер тари та упаковки, дата його складання або ж число, з якого дані ціни вводяться в дію, термін дії, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.» Крім того, митний орган зазначив, що 10.02.2021 особа, уповноважена на роботу з митницею відмовилась від наданні в повному обсязі документів, які підтверджують митну вартість згідно ч.З ст.53 МКУ, зокрема надана відповідь наступного змісту «...інші документи у 10-ти денний термін за власним бажанням надаватись не будуть..». У митниці наявна інформація щодо вищих рівнів митної вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких вже здійснено. Митна вартість може бути визнана за умови надання наступних додаткових документів: виписки з бухгалтерської документації; прейскуранти, каталоги виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. 10.02.2021 посадовою особою митниці проведено процедуру консультації відповідно до ч. 4 статті 57 Кодексу. Декларант відмовився від надання в повному обсязі документів, які підтверджують митну вартість згідно ч.З ст. 53 МКУ. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції") не може бути застосований через те, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, у відповідності до вимог п.2 ч.б ст.54 МКУ. Митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням методу за ціною договору щодо ідентичних товарів згідно наявної у митного органу інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ). Враховуючи вимоги ст. 59 Митного кодексу України використана наявна в митниці інформація щодо ідентичних товарів за методом 2А) з розрахунку 1,73 євро/кг + транспортні витрати (МД № UA209170/2020/096829 від 17.12.2020) у співставних обсягах та комерційних рівнях за ціною угоди час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. (а.с.74).

З урахуванням наведеного, Митниця дійшла висновку про не підтвердження позивачем заявленої митної вартості, склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110230/2021/00093 від 10.02.2021 (а.с.76) та прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA110230/2021/000032/1 від 10.02.2021 (а.с.75).

Правомірність прийняття відповідачем зазначених рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів є предметом судового розгляду у даній справі.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції зокрема виходив з того, що у Позивача були в наявності всі документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, тому оцінюючи подані декларантом документи в сукупності відповідач мав можливість встановити дійсну вартість товару, який переміщався через митний кордон України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 1 Митного кодексу України (далі МК України) визначено, що законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до частини 6 статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Положеннями статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1, 2 статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною 4 статті 58 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина 5 статті 58 МК України).

За змістом частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Стаття 53 МК України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина 1 статті 53 МК України).

Згідно частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу вимог частини 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу частин 1 та 2 статті 53 МК України слідує, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Згідно частини 1 статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частини 2 вказаної статті основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частиною 3 статті 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина 4 статті 57 МК України).

За приписами частини 1 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно частини 3 статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 5 статті 54 МК України передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

При цьому, відповідно до частини 3 статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Разом з тим, відповідно до частини 7 статті 54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до частини 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

З аналізу вищенаведених норм випливає те, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

З огляду на наведені норми, суд також зазначає, що основним методом визначення митної вартості товарів є метод за ціною договору, а обов`язок доведення митної вартості товару покладається саме на декларанта.

При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 05.06.2018 року по справі №804/475/16 (провадження №К/9901/32960/18).

З матеріалів справи встановлено, що митну вартість, скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно з положеннями ст. 64 МК України, та ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) відповідачем митній вартості.

Так, у спірних рішеннях про коригування митної вартості митниця зазначає, що підставою для витребування митним органом додаткових документів стало встановлення в ході перевірки поданих декларантом документів розбіжностей, які на думку митниці викликали обґрунтовані сумніви щодо достовірності заявленої митної вартості.

Щодо розбіжностей, виявлених у документах, поданих до митної декларації №UA110230/2021/001424 від 27.01.2021, а саме: « 1. Відповідно специфікації від 19.01.2021 №30 до контракту від 26.07.2019 №101 оплата здійснюється після завантаження товару до транспорту покупця. До митного оформлення надано платіжне доручення від 21.01.2021 №108, а також пакувальний лист б/н датований 22.01.2021. Разом з цим зазначеною специфікацією визначено (п.4) товар повинен бути підготовлений для відвантаження з 22.01.2021», суд першої інстанції правильно вказав про те, що митниця не наділена повноваженнями встановлювати та перевіряти, чи належно виконані сторонами зовнішньоекономічного договору умови оплати товару, у тому числі щодо строків оплати, оскільки ці питання перебувають поза межами компетенції митного органу. Сам факт сплати за товар на один день раніше строку, обумовленого Контрактом, не вплинув на числові показники заявленої митної вартості товару, а надані документи в повній мірі дозволяють ідентифікувати здійснену оплату з даною партією поставки товару.

Щодо розбіжності: « 2. У наданому платіжному дорученні від 21.01.2021 №108 зазначено SWIFT: CIBHHUHBXXX, також специфікацією від 19.01.2021 №30 до контракту від 26.07.2019 № 101 визначено SWIFT: CIBHHUHBXXX. Натомість у рахунку від 22.01.2021 № KD2021-0000007 зазначено SWIFT: CIBHHUHB. Також, зазначений рахунок не містить печаток і штампів митних органів країни відправлення, що може свідчити про надання декларантом до митниці інших документів, ніж ті, що були додані відправником, що дає підстави для сумніву у достовірності зазначених відомостей та указує на наявність фіскальних ризиків, в частині можливого заниження митної вартості заявленого товару» варто зазначити про те, що відповідач не пояснив, яким чином наведена в інвойсі інформація щодо SWIFT-коду банку отримувача вплинула на числові показники заявленої митної вартості товару. Суд першої інстанції правильно врахував, що всі інші реквізити документа в повній мірі дозволяють ідентифікувати оплату із даною партією товару. Крім того, позивач надав до митного органу лист продавця, в якому пояснено, що SWIFT код може складатися з 11 або 8 символів, які несуть наступну інформацію: перші 4 символи - це код установи, наступні 2 символи - код країни, наступні 2 символи - код місця положення, останні 3 символи позначають код філіалу банку, та є необов`язковими, якщо йдеться про головну установу. Для головного офісу в SWIFT-коді часто зазначають останні 3 літери «XXX», але це не є обов`язковим. Тож позначення SWIFT-коду CIBHHUHB або CIBHHUHBXXX є однаково вірними.

Більш того, відповідач не навів посилань на норми чинного законодавства, якими було б встановлено обов`язковість наявності печаток і штампів митних органів країни відправлення в електронному інвойсі, а тому відповідні посилання також є безпідставними.

Що стосується розбіжностей, виявлених у виписці з бухгалтерського балансу, митній декларації країни відправлення, а також стосовно не надання експертного висновку на відповідність якості та вазі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в розумінні ст.53 Митного кодексу України виписка з бухгалтерської документації, митна декларація країни відправлення, експертний висновок на відповідність якості та вазі не є документами, які підтверджують митну вартість товарів, у зв`язку з чим посилання митного органу на недоліки у таких документах, або на їх ненадання, як на підставу для витребування додаткових документів, є безпідставним.

Щодо розбіжностей, виявлених у документах, поданих до митної декларації №UA110230/2021/002171 від 04.02.2021, а саме: « 1. У наданому платіжному дорученні від 04.02.2021 №110 зазначено бенефіціаром підприємство SOTIVA SEED LTD, натомість рахунок від 04.02.2021 № KD2021-0000016 виставлено підприємством SOTIVA SEED KFT. Відповідно до інформації, що міститься у 31 графі МД виробником товару є SOTIVA SEED LTD, але в електронному інвойсі гр.31 МД зазначено виробник - SOTIVA SEED KFT. Сертифікат якості видано SOTIVA SEED KFT, де виробником зазначено є SOTIVA SEED LTD», суд першої інстанції правильно зазначив, що відповідно до положень ч.1 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Зазначені розбіжності не стосувались числових показників митної вартості товару, а тому були відсутні підстави для витребування додаткових документів.

Крім того, позивачем було надано лист продавця, в якому роз`яснено, що обидві версії найменування - Sotiva Seed KFT або Sotiva Seed LTD є коректними найменуваннями компанії Sotiva Seed, що можуть застосовуватись у експортній документації та міжнародних контрактах. Limited (LTD) - додаток до назви товариства, компанії тощо, який свідчить про їх обмежену відповідальність за зобов`язаннями. Пайовики, акціонери несуть відповідальність за зобов`язаннями фірми в межах акціонерного або пайового капіталу. Угорською мовою це позначається як KFT (Korlдtolt Felelцssegь Tдrsasдg), англійською мовою - як LTD (Limited), українською TOB (товариство з обмеженою відповідальністю). Однак, як свідчать матеріали справи, відповідач не надав оцінку зазначеним обставинам.

Щодо розбіжностей, виявлених у виписці з бухгалтерського балансу та митній декларації країни відправлення, колегія суддів наголошує на тому, що в розумінні ст.53 Митного кодексу України виписка з бухгалтерської документації, митна декларація країни відправлення не є документами, які підтверджують митну вартість товарів, у зв`язку з чим посилання митного органу на недоліки у таких документах, як на підставу для витребування додаткових документів, є безпідставним.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що при здійсненні митного оформлення імпортованого товару за митними деклараціями №UA110230/2021/001424 від 27.01.2021 та №UA110230/2021/002171 від 04.02.2021 позивачем у відповідності до ч.2 ст.53 Митного кодексу України надано всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості, а виявлені розбіжності не могли бути підставою для витребування додаткових документів та не перешкоджали митному органу перевірити заявлену позивачем митну вартість.

Приймаючи рішення по суті заявлених апеляційних вимог, колегія суддів звертає увагу на те, що ненадання декларантом повного переліку запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим (основним) методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що наявність у базі даних митного органу інформації про більшу вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, не є підставою для не застосування основного методу для визначення митної вартості товарів, оскільки вказана обставина не перерахована у статті 58 МК України в якості підстави, що виключає застосування основного методу визначення митної вартості товарів.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності своїх дій щодо відмови у визначенні митної вартості товару за ціною договору, а встановлені судом обставини свідчать про надання позивачем достатнього обсягу документів, необхідних для визначення митної вартості за основним методом, що, у свою чергу, свідчить про протиправність спірних рішень відповідача.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення ( рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм матеріального права, тому останнє підлягає залишенню без змін.

Доводи апеляційної скарги відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року у справі №280/2917/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, встановленому ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов