Справа № 320/13924/20
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 травня 2022 року № 320/13924/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Державної судової адміністрації України про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, у якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у перерахунку пенсії ОСОБА_1 за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року за проживання на території радіоактивного забруднення та Дитині війни і невиплати із 17 липня 2018 року підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст. 39, ч. 2 ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок щомісячної доплати до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення, встановивши її на рівні мінімальної заробітної плати в розмірах, визначених в Законах України про Державний бюджет України на відповідний рік, за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно, відповідно до ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та провести перерахунок додаткової пенсії відповідно до ч. 2 ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з розрахунку 25% від мінімальної пенсії за віком за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно, та здійснити із 17 липня 2018 року нарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що дорівнює щомісячно двом мінімальним заробітним платам та провести перерахунок додаткової пенсії відповідно до ч. 2 ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з розрахунку 25%, провести перерахунок пенсії в частині щомісячної доплати до пенсії за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно як Дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни виходячи з розміру 30% мінімальної пенсії за віком, провівши відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24.03.2021 адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 :

- доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру за проживання на території радіоактивного забруднення у зоні гарантованого добровільного відселення у розмірі двох мінімальних заробітних плат відповідно до статті 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно та за період з 17 липня 2018 року по теперішній час;

- додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно;

- підвищення до пенсії як Дитині війни у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (з урахуванням раніше виплачених сум):

- доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру за проживання на території радіоактивного забруднення у зоні гарантованого добровільного відселення у розмірі двох мінімальних заробітних плат відповідно до статті 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно та за період з 17 липня 2018 року по теперішній час;

- додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно;

- підвищення до пенсії як Дитині війни у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2021 повернуто апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24.03.2021 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії.

27.10.2021 Київським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь Державного бюджету України судового збору у розмірі 840,80 грн., стягувачем за яким є Державна судова адміністрація України.

23.12.2021 на адресу суду від Державної судової адміністрації України надійшла заява про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, яка мотивована тим, що виконавчий лист отриманий стягувачем вже після спливу строку пред`явлення його до виконання.

За результатами автоматизованого розподілу вказана заява була передана для розгляду судді Дудіну С.О. 16 травня 2022 року, що підтверджується відповідним актом.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Саме такий тримісячний строк для пред`явлення до виконання був вказаний у виконавчому листі у цій справі до 09.09.2021.

При цьому, суд звертає увагу на те, що виконавчий лист був виданий 27.10.2021, тобто вже після спливу строку для пред`явлення його до виконання.

Згідно з частиною першою статті 376 Кодексу адміністративного судочинства України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Суд зазначає, що поважними причинами пропущення строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно зі статтею 129 Конституції України обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.

Частиною другою статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно зі статтями 2, 14 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язковість судового рішення є одним з принципів (основних засад) адміністративного судочинства. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 19.03.1997 у справі Горнсбі проти Греції (Case of Hornsby v. Greece) наголосив, що відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Судом встановлено, що на теперішній час рішення Київського окружного адміністративного суду у цій справі не виконано. Іншого суду доведено не було.

При цьому, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущений фактично внаслідок дій суду, яким несвоєчасно видано цей виконавчий лист (та вже з пропуском строку для його примусового виконання).

Таким чином, враховуючи, що гарантія виконання судового рішення є однією із засад судочинства, суд, з метою недопущення обмеження права стягувача на отримання присудженого йому судовим рішенням, вважає за необхідне задовольнити подану заяву та поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа.

Керуючись статтями 243, 248, 376 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Заяву Державної судової адміністрації України задовольнити.

2. Поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа Київського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 у справі №320/13924/20 про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь Державного бюджету України судового збору у розмірі 840,80 грн.

3. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Дудін С.О.