Справа № 380/22202/21
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2022-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Лубоцької Н.І., представника позивача Кісіля Р. Л., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Приватного підприємства «Торгово-експедиційна компанія» про стягнення коштів за податковим боргом з рахунків у банках -

УСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Львівській області (далі - позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Приватного підприємства «Торгово-експедиційна компанія» (далі - ПП «ТЕК», ПП «Торгово-експедиційна компанія»), у якому просить стягнути з відповідача до бюджету грошові кошти в розмірі 500000,15 грн, які знаходяться на рахунках у банках та інших фінансових установах, обслуговуючих такого платника податків.

В обґрунтування позову зазначив, що у відповідача наявний податковий борг перед бюджетом, який складається з сум податкових зобов`язань з адмінштрафів та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обліку алкогольних напоїв та тютюнових виробів - 500000,00 грн та з податку на додану вартість - 0,15 грн. Вказав, що суми податкових зобов`язань є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу. Відтак повідомив, що позивачем надіслано відповідачу податкову вимогу від 06.11.2020 № 17340-13, однак останнім суми зобов`язання не сплачені. Таким чином, позивач на виконання його повноважень звернувся з позовом до суду.

Ухвалою від 03.12.2021 суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного з викликом сторін.

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 7750 від 27.01.2022) у якому проти позову заперечив. В обґрунтування вказав, що відповідач із дотриманням строків, визначених ст. 56 Податкового кодексу України, звернувся до Державної податкової служби України із скаргою на податкове повідомлення-рішення позивача від 06.10.2020 № , однак станом на день подання відзиву рішення за результатами розгляду скарги від ДПС України не отримував. Вказані обставини оскарження податкового повідомлення-рішення, на думку відповідача, свідчать про неузгодженість спірного податкового боргу, відтак вважає позовні вимоги безпідставними та просить відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач явки повноважного представника у судове засідання, призначене на 12.05.2022 об 11:30, не забезпечив; про час і дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується телефонограмою від 19.04.2022 та повідомленням від 20.04.2022 про доставку електронного листа. Клопотань про відкладення розгляду справи чи іншого змісту відповідач до суду не подав.

Крім того, суд враховує, що відповідач не забезпечив явки представника у судові засідання, які були призначені на 03.03.2022, 29.03.2022, 19.04.2022. Так, суд зазначає, представник відповідача Шумейко А. В. повідомлений про призначення розгляду справи на 03.03.2022 о 11:30, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою від 27.01.2022. Про призначення розгляду справи на 29.03.2022 о 10:30 суд повідомив відповідача засобами електронного зв`язку на електронну адресу, вказану представником відповідача у відзиві на позовну заяву (), що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням від 09.03.2022 про доставку електронного листа. Про судове засідання, призначене на 19.04.2022 о 14:00 відповідача повідомлено засобами електронного зв`язку на вищевказану електронну адресу, що підтверджується відповідним повідомленням від 06.04.2022.

Ураховуючи те, що розгляд цієї справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження, строк розгляду справи, встановлений ст. 258 КАС України, зважаючи на те, що провадження у справі відкрито 03.12.2021, а також з огляду на приписи п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 205 КАС України, суд розглянув справи за відсутності відповідача.

Суд заслухав пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив таке.

Приватне підприємство «Торгово-експедиційна компанія» внесене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій і присвоєний ідентифікаційний код в , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Основним видом діяльності відповідача є інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (КВЕД 52.29) (а.с. 7-8).

Приватне підприємство «Торгово-експедиційна компанія» з 26.09.2012 перебуває на обліку в Головному управління ДПС у Львівській області, відповідно до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України є платником податків та згідно з пунктом 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України несе обов`язок зі сплати податків та зборів у строки та розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що, у відповідності до статті 36 Податкового кодексу України, є податковим обов`язком. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком, збором та є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Підстави припинення податкового обов`язку, крім його виконання, визначено пунктом 37.3 статті 37 ПК України.

Згідно з пункту 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 38.2 статті 38 Податкового кодексу України визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Судом встановлено, що ПП «Торгово-експедиційна компанія» має податковий борг перед бюджетом, що складається з адмінштрафів та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів і пені.

Відповідно до довідки Головного управління ДПС у Львівській області № 6165/5/13-01-13-07-13 від 26.05.2021 заборгованість відповідача перед бюджетом становить 500000,15 грн (а.с. 4), з яких:

- адмінштрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в розмірі 500000,00 грн;

- пеня по ПДВ в розмірі 0,15 грн (згідно з інтегрованою карткою платника).

Інформація про наявність відкритих рахунків у банках відповідачем підтверджується довідкою позивача № 6164/6-13-01-13-07-13 від 26.05.2021 (а.с. 5-6).

Актом (довідкою) перевірки за дотриманням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій № 1031/13/33/РРО/31380673 від 04.09.2020 встановлено, що у відповідача відсутня ліцензія на право зберігання пального (п. 2.2.4 акта) та встановлено порушення відповідачем ст. 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (із змінами та доповненнями) (а.с. 10-11).

Як слідує з додатку 1 до вказаного акта фактичної перевірки, у ході проведення фактичної перевірки, згідно з використаними базами даних Реєстру акцизних накладних встановлено, що ПП «ТЕК» придбавало у значних обсягах дизельне паливо, зокрема у ТзОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ТРАНЗИТ ОІЛ»», у ПП «ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ» та у ТзОВ «ВІКТАР-ТРАНС» (а.с. 12).

Актом № 724/05.08/38380673 від 07.09.2020 встановлено, що представник відповідача Шумейко Андрій Вікторович ознайомлений з актом фактичної перевірки від 04.09.2020 (бланк № 017318) та відмовився надати будь-які пояснення щодо фактів, викладених в акті та отримати матеріали перевірки. Відтак матеріали перевірки надіслано на адресу відповідача листом від 08.09.2020 № 36328/10/13-01-05.08-10 (а.с. 13).

За результатами проведеної перевірки, на підставі підпунктів 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України і згідно з частиною другою статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» № 481/95-ВР від 19.12.1995 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.10.2020 № про застосування до відповідача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) на суму 500000,00 грн (а.с. 14).

Вказане податкове повідомлення-рішення вручено відповідачу 09.10.2020, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення за ШКІ № 075.

Позивачем винесено податкову вимогу від 06.11.2020 № 17340-13, яку вручено відповідачу (а.с. 9).

Приватне підприємство «Торгово-експедиційна компанія» подало скаргу від 09.11.2020 до ДПС України на податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 06.10.2020 № . У вказаній скарзі відповідач зазначив, що контролюючим органом при проведенні перевірки порушено порядок проведення такої перевірки. Крім того вказав, що висновки податкового органу про порушення відповідачем Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» в частині придбання у значних обсягах дизельного палива без відповідної ліцензії є помилковими, оскільки, як стверджує відповідач, вказане паливо він закупляв для власних потреб. Крім того повідомив, що придбане дизельне паливо заправлялось безпосередньо в орендовані автомобілі, що не є місцем зберігання пального в розумінні Закону № 481/95-ВР.

Також у матеріалах справи наявне повідомлення відповідача від 09.11.2020, яким він повідомив позивача про те, що 09.11.2020 на адресу Державної податкової служби України відправлено скаргу на податкове повідомлення-рішення від 06.10.2020 № .

На підтвердження надіслання вказаних документів надано відповідні квитанції відправлення рекомендованих поштових листів та описи вкладення у конверти.

Відповідач звернувся із запитом від 21.12.2021 № 21/1221-02 до відділення поштового зв`язку «Прилбичі» АТ «Укрпошта» у якому просив надати інформацію щодо надходження поштових відправлень від Головного управління Державної податкової служби у Львівській області на адресу відповідача. Також ПП «ТЕК» подало до відділення поштового зв`язку «Прилбичі» АТ «Укрпошта» запит від 21.12.2021 № 21/1221-03 у якому вказало, що відповідачем здійснено поштове відправлення за ШКІ № 117 на адресу ДПС України, та поштове відправлення за ШКІ № 125 на адресу Головного управління ДПС у Львівській області. Відтак просив надати інформацію за якою адресою та якою датою отримано такі листи одержувачами.

Листами від 29.12.2021 № 1853-П-365-В та № 1853-П-361-В повідомлено відповідача, що надання послуг поштового зв`язку проводиться відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, відповідно до яких, Укрпошта здійснює перевірку пересилання реєстрованих поштових відправлень в автоматизованій системі товариства протягом шести місяців з дня прийняття їх для пересилання, тому надати інформацію щодо відправлення № 125 та № 117.

Разом з тим, як слідує з листа ДПС України від 22.02.2022 № 3189/7/99-00-06-02-02-07, пошуковою системою СЕД скарга ПП «Торгово-експедиційна компанія» на податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 06.10.2020 № не виявлена.

У зв`язку з несплатою податкового боргу відповідачем, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Суд при вирішенні спору виходив з наступного.

Згідно з статтею 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 15.1. ст. 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пунктів 54.3.1, 54.3.3 ст. 54 ПК, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством; якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження (п. 57.3 ст. 57 ПК України).

Порядок оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 № 916 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.12.2015 за № 1617/28062 (далі - Порядок).

Так, п. 1 розділу ІІІ цього Порядку визначено, що скарга подається у письмовій або електронній формі засобами електронного зв`язку до контролюючого органу вищого рівня протягом десяти робочих днів, що настають за днем отримання платником податків рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Відповідно до п. 1 розділу V Порядку, скарга подається платником податків особисто або через свого представника безпосередньо до уповноваженого контролюючого органу або поштовим відправленням з повідомленням про вручення та описом вкладення або в електронній формі засобами електронного зв`язку. Платник податків одночасно з поданням скарги до контролюючого органу вищого рівня зобов`язаний письмово або в електронній формі засобами електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 Податкового кодексу України) повідомити про це контролюючий орган, який прийняв оскаржуване рішення.

Як слідує з податкового повідомлення-рішення від 06.10.2020 № , у ньому вказано, що сума штрафних санкцій, що визначена у цьому податковому повідомленні-рішенні, підлягає сплаті протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання цього рішення (при проведенні адміністративного або судового оскарження - протягом десяти календарних днів, наступних за днем узгодження) відповідно до п. 57.3 ст. 57 розд. 2 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 (із змінами та доповненнями).

Матеріалами справи встановлено, що зазначене податкове повідомлення-рішення отримано представником відповідача 09.10.2020. Зважаючи на вказані обставини, а також ураховуючи приписи п. 57.3 п. 57 ПК України, суд зазначає, що строк сплати податкового зобов`язання відповідачем спливав 26.10.2020 (десятий робочий день з дня отримання ППР).

Відтак суд критично оцінює пояснення представника відповідача, надані під час розгляду справи, про те, що відповідач оскаржив вказане податкове повідомлення-рішення до ДПС України 09.11.2020, а відтак сума податкового боргу не вважається узгодженою, з огляду на те, що така скарга подана поза межами строку оскарження, встановленого п. 57.3 ст. 57 ПК України.

З цих підстав суд також відхиляє доводи представника відповідача про те, що ПП «ТЕК» подано скаргу від 09.11.2020, однак така не отримана ДПС України, оскільки подання такої скарги поза межами строку оскарження не несе жодних юридичних наслідків для скаржника.

Отже, суд погоджується з доводами позивача, про те, що сума податкового зобов`язання є узгодженою та визнається податковим боргом.

Відповідно до п.п. 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України нарахування пені розпочинається при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки (п.п. 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Згідно з п. 59.1, 59.5 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Тобто, податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безпосереднього існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту повного погашення податкового боргу платником по всім податкам і зборам. При цьому грошові зобов`язання, які складають податковий борг, можуть змінюватися як кількісно, так і за видами податків. Тільки після того, як платник податків повністю погасить податковий борг, включаючи пеню, податкова вимога буде вважатися відкликаною, а у разі виникнення у майбутньому суми податкового боргу - контролюючим органом має бути виставлена нова податкова вимога.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.03.2018 у справі № 820/1751/17, постанові від 27.03.2018 у справі № 2а/0370/2648/12, постанові від 19.02.2019 у справі № 818/1117/16.

Судом встановлено, що позивачем сформовано та надіслано відповідачу податкову вимогу № 17340-13 від 06.11.2020, яку скеровано на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Вказане повідомлення повернулося на адресу податкового органу з відміткою про її отримання.

Зазначені обставини не є спірними.

Отже, податкова вимога вважається врученою платнику.

При цьому сторонами у справі доказів оскарження чи скасування зазначеної податкової вимоги у встановленому законом порядку суду не надано.

Зважаючи на положення п. 59.5 ст. 59 ПК України нові податкові вимоги платнику податків не надсилалися.

Як вже встановлено судом, відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Таким чином, оскільки відповідачем не було погашено узгоджені суми грошових зобов`язань, то в силу пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України ці суми набули статусу податкового боргу.

Згідно з п. 102.4 ст. 102 ПК України у разі, якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Згідно з п. 41.4 ст. 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (пп. 20.1.34 п. 20.1. ст. 20 ПК України).

Пунктом 87.1 ст. 87 ПК України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно з пп. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2. ст. 95 ПК України).

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (пункти 95.3, 95.4 статті 95 ПК України).

Відтак суд доходить висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 вказаного Кодексу.

Таким чином, виходячи із змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи про наявність підстав для стягнення з відповідача податкового боргу є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України судові витрати у вигляді судового збору розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позов Головного управління ДПС у Львівській області (79026 м. Львів вул. Стрийська 35; код ЄДРПОУ ВП 43968090) до приватного підприємства «Торгово-експедиційна компанія» (81062 Львівська область Яворівський район с. Прилбичі; ) про стягнення коштів за податковим боргом з рахунків у банках задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного підприємства «Торгово-експедиційна компанія» з рахунків у банках та інших фінансових установах, обслуговуючих такого платника податків, до бюджету кошти в сумі 500000 (п`ятсот тисяч) гривень 15 копійок.

3. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 16.05.2022.

Суддя Р.П. Качур