Справа № 160/8702/19
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 травня 2022 року

м. Київ

справа № 160/8702/19

адміністративне провадження № К/990/10157/22

Суддя Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В. Е., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року

та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року, та ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року

у справі № 160/8702/19 за позовом ОСОБА_1 до УМВС України на Придніпровській залізниці, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Головного управління МВС України в Дніпропетровській області, ЛВ на ст. Нижньодніпровськ вузол УМВС України на Придніпровській залізниці про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на посаді, виплати грошового забезпечення, зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УМВС України на Придніпровській залізниці, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Головного управління МВС України в Дніпропетровській області, ЛВ на ст. Нижньодніпровськ вузол УМВС України на Придніпровській залізниці з вимогами:

1) визнати протиправними дії відповідачів щодо неправомірності його звільнення;

2) зобов`язати МВС України на Придніпровській залізниці скасувати наказ №3 о/с від 18.06.2019 у частині його звільнення з органів внутрішніх справ України та поновити на посаді;

3) поновити строк на звернення до суду з позовними вимогами відповідно до п.9 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" до ГУМВС України в Дніпропетровській області, Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області та МВС України як пропущений з поважних причин;

4) розрахувати і стягнути з УМВС України на Придніпровській залізниці грошове забезпечення за період з 01.03.2019 по 18.06.2019 включно відповідно до вимог законодавства на час винесення судового рішення та відповідно до постанови Верховного суду України від 21.09.2017 року по справі № 6-2597цс16;

5) розрахувати і стягнути з УМВС України на Придніпровській залізниці грошове забезпечення за період вимушеного прогулу з 19.06.2019 по фактичну дату винесення відповідного рішення відповідно до чинного законодавства на час винесення судового рішення та відповідно до постанови Верховного Суду України від 21.09.2017 у справі №6-2597цс16;

6) у разі задоволення позовних вимог, вказаних в п.5, на виконання ст.117 КЗпП України в разі необхідності поновити строк на звернення до суду з цією позовною вимогою, розрахувати та стягнути грошову компенсацію за затримку розрахунку при звільненні за весь час затримки по день фактичного розрахунку, вказавши її без врахування утримання податків та інших обов`язкових платежів;

7) визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідачів щодо неправомірності відмови у прийнятті на службу до Національної поліції;

8) зобов`язати ГУМВС в Дніпропетровській області розглянути заяву від 11.09.2015 про прийняття на службу до лав Національної поліції; зобов`язати ГУНП в Дніпропетровській області розглянути рапорт від 07.05.2018 та два рапорти від 02.05.2019 про працевлаштування на атестовану посаду в м. Дніпро в ГУНП в Дніпропетровській області;

9) зобов`язати ГУНП в Дніпропетровській області розглянути кандидатуру позивача для зайняття атестованої посади на території міста Дніпро відповідно до пункту 9 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" та видати відповідний наказ з цього приводу із занесенням відповідних записів у трудову книжку;

10) зобов`язати ГУНП в Дніпропетровській області після видання наказу про працевлаштування позивача негайно присвоїти спеціальне звання майор поліції:

11) розрахувати і стягнути з УМВС України на Придніпровській залізниці грошову компенсацію за невикористану чергову відпустку за 2018, 2019 та 2020 роки та одноразову грошову допомогу при звільненні станом на 16.06.2019.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року позов задоволено частково:

- зобов`язано Управління МВС України на Придніпровській залізниці нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні відпустки у 2018 - 2019 роках.

- стягнути з Управління МВС України на Придніпровській залізниці на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 01.03.2019 по 18.06.2019 у розмірі 6153,40 грн.

- зобов`язано Управління МВС України на Придніпровській залізниці нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу при звільненні.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року в адміністративній справі №160/8702/19 змінено: в абзаці третьому резолютивної частини рішення слова та цифри " 6153 (шість тісяч сто п`ятдесят три) гривні 43 копійки" замінено словами та цифрами " 7334 (сім тисяч триста тридцять чотири) гривні 14 копійок".

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описок і очевидних арифметичних помилок відмовлено.

30 грудня 2021 року ОСОБА_1 надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 31 січня 2022 року касаційну скаргу повернуто скаржнику.

26 квітня 2022 року касаційна скарга ОСОБА_1 повторно надійшла до Верховного Суду.

За наслідками перевірки касаційної скарги на предмет відповідності вимогам, передбаченим статтями 328-330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддею-доповідачем встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Відповідно до частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Як на підставу для касаційного оскарження скаржник посилається на наявність обставин, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме: неврахування судом апеляційної інстанції висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах "стосовно розрахунку грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та інших фінансових розрахунків", викладених у постанові Верховного Суду України від 21 вересня 2017 року у справі №6-2597цс16, постановах Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі №804/958/16, від 22 липня 2021 року у справі №818/716/15; та ухвалі Вищого адміністративного Суду України від 05 квітня 2016 року у справі №К/800/3044/16.

Проаналізувавши доводи скаржника, суд приходить до висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у силу положень пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки у касаційній скарзі не зазначено норму права, яка застосована судом без урахування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду, а посилання скаржника на постанову Верховного Суду України та ухвалу Вищого адміністративного Суду України є безпідставним, оскільки згідно пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України підставою касаційного оскарження є застосування судом норми права без урахування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду.

У випадку посилання скаржником на пункт 1 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, як на підставу касаційного оскарження, скаржнику необхідно зазначити конкретну норму, яку застосував суд апеляційної інстанції без врахування висновку щодо застосування цієї норми права саме у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, з посиланням на конкретну постанову Верховного Суду, у якій такий висновок викладено.

При цьому, обов`язковою умовою є подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду та у якій подається касаційна скарга).

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

Разом з тим, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, а так само оцінка судами їх сукупності, не можуть вважатися подібністю правовідносин.

Проаналізувавши вказані вище постанови Верховного Суду, слід зазначити, що правовідносини між даною справою та вказаними справами не є подібними. Разом з тим, касаційна скарга не містить будь-якого обґрунтування подібності таких правовідносин.

Крім того, в ухвалі Верховного Суду від 31 січня 2022 року скаржнику надавались обгрунтовані пояснення щодо заявленої ним підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України. Проте, скаржником не враховано вказані зауваження.

Наведене обґрунтування підстав звернення до Верховного Суду із касаційною скаргою не є достатнім у розумінні пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Щодо касаційного оскарження ухвали суду апеляційної інстанції, Суд зазначає.

За правилами абзацу другого частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої, у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, прийнятих у справах, є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими підставами, викладеними у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.

Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що касаційна скарга містить виклад фактичних обставин справи, указівку скаржника на те, що оскаржувані рішення є незаконними та такими, що постановлені з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягають скасуванню.

Оскаржуючи ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року, скаржник фактично не погоджується із постановою суду апеляційної інстанції в частині суми нарахування та виплати йому грошової компенсації, а також грошового забезпечення. Однак, при цьому не зазначено, у чому саме полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Проаналізувавши зміст касаційної скарги, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам статті 330 КАС України, оскільки у порушення вимог пункту 4 частини другої цієї статті, у ній не зазначено у чому саме полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Так, скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися, а також зазначити, в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити відповідні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Зміст касаційної скарги зводиться до викладення обставин справи, незгоди позивача із оскаржуваними судовими рішеннями та обґрунтування такої незгоди відповідними посиланнями на нормативно-правові акти України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження з обґрунтуванням того, в чому саме полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення (рішень).

Також скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження. Враховуючи, що касаційна скарга підлягає поверненню на підставі пункту 4 частини 5 статті 332 КАС України, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження суд не вирішує.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 44, 328, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року, постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року, та ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року у справі № 160/8702/19 за позовом ОСОБА_1 до УМВС України на Придніпровській залізниці, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Головного управління МВС України в Дніпропетровській області, ЛВ на ст. Нижньодніпровськ вузол УМВС України на Придніпровській залізниці про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на посаді, виплати грошового забезпечення, зобов`язання вчинити певні дії - повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити заявникові, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду В. Е. Мацедонська