Справа № 160/20369/21
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренка Д.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач, з урахуванням уточненого позову, просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в Російській Федерації з 18.12.2013р. по 02.10.2014р. та з 06.10.2014р. по 15.06.2015 р.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.12.2012 по 24.09.2013 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Проте, відповідачем було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії, окрім того, відповідачем не зараховано період роботи в російській федерації з 18.12.2013 по 02.10.2014 та 06.10.2014 по 15.06.2015, також не зараховано до пільгового стажу період роботи х 01.12.2012 по 24.09.2013. Як зазначає позивач, оскільки він фактично працював, то вважає висновку відповідача не прийнятними та такими, що позбавляють його державних гарантій.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
05.01.2022 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що відповідач з позовними вимогами не погоджується з наступних підстав. ОСОБА_1 , 20.09.2021 року звертався до управління з документами для попереднього визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах. За наданими документами, загальний страховий стаж позивача складає 29 років 6 місяців 22 дні в т.ч. пільговий стаж 09 років 2 місяці 10 днів. До страхового стажу не зараховано періоди роботи в російській федерації з 18.12.2013 по 02.10.2014 та 06.10.2014 по 15.06.2015 через відсутність даних про сплату страхових внесків. До пільгового стажу не зараховано період роботи з 01.12.2012 по 24.09.2013 згідно довідки №4/05 від 09.04.2021, оскільки відсутній наказ про затвердження результатів атестації робочих місць та відсутня інформація, коли вперше проводилася атестація по ТзОВ «Нікопольський завод Сталевих труб «Ютіст».
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
21.05.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Відділу обслуговування громадян №20 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про підтвердження стажу роботи та з відповідним пакетом документів.
Рішенням про результати розгляду заяви від 09.07.2021 року №4, Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянуто заяву ОСОБА_1 про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначенні пенсії на пільгових умовах.

20 вересня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Відділу обслуговування громадян №20 (сервісний центр) із заявою про призначення пенсії за віком №6991.

Рішенням №90 від 27.09.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. В даному рішенні зазначено зокрема наступне.

Вік заявника 55 років.

Відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників затвердженим КМУ і за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків (залежно від дати досягнення пенсійного віку), з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці 12 років 6 місяців для чоловіків, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам.

Страховий стаж особи 29 років 06 місяців 22 дні.

Пільговий стаж особи становить 09 років 02 місяців 10 днів.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи в Російській Федерації з 18.12.2013 до 02.10.2014 та 06.10.2014 по 15.06.2015, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків до відповідних фондів російської федерації.

До пільгового стажу не зараховано період роботи з 01.12.2012 по 24.09.2013 згідно довідки №4/05 від 09.04.2021, оскільки відсутній наказ про затвердження результатів атестації робочих місць та відсутні інформація, коли вперше проводилася атестації по ТзОВ «Нікопольському заводу Сталевих труб «Ютіст».

Не погоджуючись із рішенням відповідача щодо відмови в призначенні пенсії та із не зарахуванням періодів роботи до пільгового та страхового стажу, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право на отримання пенсії в України є конституційним правом громадянина України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV (далі -Закон України №1058-IV).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV (в редакції на час звернення позивача до відповідача) пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. (п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV).

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.200 5№ 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Згідно з п. 1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. В довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Cуд зазначає, що надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організації або їх правонаступників потрібно виключно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Отже, суд звертає увагу, що Порядок № 637, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно відомостей, які містяться в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 від 28.02.1984 року позивач працював на посадах, які дають право для призначення пенсії по списку №2 у спірний період, не зарахований відповідачем: з 01.12.2012 року по 24.09.2013 року в трубоволочильному цеху електромонтером з ремонту та обслуговування електрообладнання 5 розряду ділянки з ремонту та обслуговування високовольтного обладнання та забезпечення енергоносіями у ТОВ «Нікопольський завод сталевих труб «Ютіст».

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №4/05 від 09.04.2021 року виданої ТОВ «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТІСТ», ОСОБА_1 працював повний робочий день в ТОВ «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТІСТ» у трубоволочильному цеху і за період:

з 01.12.2012 року по 31.12.2013 виконував електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування за професією електромонтери з ремонту та обслуговування електроустаткування, що передбачена Списком №2, розділом 3, підрозділом 4 код КП 3.4а постанови КМУ від 16.01.2003р. №36;

з 01.01.2013 року по 24.09.2013р. виконував електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування за професією електромонтери з ремонту та обслуговування електроустаткування, що передбачена Списком №2, розділом 3, підрозділом 4 код КП 3.4а постанови КМУ від 16.01.2003р. №36.

Відповідачем не зараховано вказаний період роботи позивача згідно довідки №4/05 від 09.04.2021, оскільки відсутній наказ про затвердження результатів атестації робочих місць та відсутні інформація, коли вперше проводилася атестації по ТзОВ «Нікопольському заводу Сталевих труб «Ютіст».

Однак, як встановлено судом, в довідці №4/05 від 09.04.2021 року зазначено, що підстава для видачі: особова справа, штатний розклад, технологія виробництва, контрольні табелі, підсумки атестації робочих місць (наказ від 30.10.2013 №95).

Відповідно до п. 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі - Порядок № 442), атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 зазначеного Порядку встановлено, що атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно з п. 6 Порядку № 442 атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до п. 4.1 Порядку № 383 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1 та № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією (трудова книжка та (або) уточнюючі довідки). При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки, як такої, або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 31.10.2019 у справі № 460/5271/16-а.

Як видно з матеріалів справи, у трудовій книжці позивача наявні записи про найменування посад, які він займав на підприємстві.

Крім того, на підтвердження пільгового стажу позивачем надано до суду довідку, уточнюючий особливий характер роботи, умови праці, які необхідні для призначення пенсії на пільгових умовах №4/05 від 09.04.2021 року.

Як встановлено судом, у довідці №4/05 від 09.04.2021 року зазначено, що посада позивача відноситься до посад віднесених до Списку №2. Також зазначено про проведення атестації робочих місць підприємством згідно наказу №95 від 30.10.2013 року.

Окрім того, згідно матеріалів справи, в матеріалах пенсійної справи позивача наявні наступні документи, які ним надавалися: наказ від 19.12.2005р. №203 Про затвердження пільг та компенсацій працівникам ЗАТ «НЗСТ «Ютіст» за роботу на шкідливих та тяжких умовах праці за результатами атестації робочих місць 2005р.; наказ №95 від 30.10.2013р. Про затвердження пільг та компенсацій працівникам ТОВ«НЗСТ «Ютіст» за роботу на шкідливих та тяжких умовах праці за результатами атестації робочих місць 2013р.; лист Головного державного експерта області з умов праці від 03.01.2012 №003/07-1-01 Про продовження терміну дії проведеної атестації робочих місць за умовами праці; лист Головного державного експерта області з умов праці від 22.06.2012 №003/07-1-200 Про продовження терміну дії проведеної атестації робочих місць за умовами праці до 08.12.2012.

Щодо твердження відповідача, щодо відсутності наказу про затвердження результатів атестації робочих місць та відсутня інформація, коли вперше проводилася атестації по ТзОВ «Нікопольському заводу Сталевих труб «Ютіст», то суд не бере його до уваги, оскільки обов`язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено, у першу чергу, на керівників підприємств (роботодавців). Порушення цього обов`язку у формі не проведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є недопустимим у правовій державі.

Підприємством проводилась атестація робочих місць не одноразово, а порушення строків її проведення не може слугувати підставою для незарахування спірних періодів до пільгового стажу позивача, оскільки проведення атестації робочих місць від нього не залежить.

Окрім того, проведення атестації робочих місць згідно наказів підприємства узгоджено з Головним державним експертом області по умовам праці, що підтверджується матеріалами справи.

Так, Велика палата Верховного Суду у справі № 520/15025/16-а від 19.02.2020р. сформулювала правовий висновок, згідно з яким, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII. Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.

З огляду на зазначене, відмова у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи з 01.12.2012 по 24.09.2013 у ТОВ «Нікопольський завод Сталевих труб «Ютіст» викладену у рішенні №90 від 27.09.2021 року є протиправною.

Відповідно до п.2 та 4 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Враховуючи наведену норму, обставини наявності протиправності відмови в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи позивача, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.12.2012 по 24.09.2013.

Щодо зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в російській федерації з 18.12.2013р. по 02.10.2014р. та з 06.10.2014р. по 15.06.2015 р., суд зазначає наступне.

Згідно копії трудової книжки НОМЕР_2 від 17.12.2013р., ОСОБА_1 , 09.08.1966р. працював (далі мовою оригіналу):

ООО «Вахтпромстрой» (местность приравненная к районам крайнего севера):

- 18.12.2013г. принят электромонтером по ремонту и обслуживанию электрооборудования 5 разряда в энергоцех вахтовым методом работы (приказ от 17.12.2013г. №268-к);

- 02.10.2014г. уволен по собственному желанию пункт 3 (запись считать недействительной)

- 02.10.2014г. уволен по истечению срока трудового договора, пункт 2 частин 1 статьи 77 Трудового кодекса российской федерации (приказ от 02.10.2014г. №158-к);

- 06.10.2014г. принят электромонтером по ремонту и обслуживанию электрооборудования 5 разряда в энергоцех вахтовым методом работы (приказ от 06.10.2014г. №163-к);

- 15.06.2015г. уволен по собственному желанию пункт 3 часть 1 статьи 77 Трудового кодекса российской федерации (приказ от 15.06.2015г. №110-к);

Згідно довідки ТОВ «Вахтпромстрой», ОСОБА_1 дійсно працював в ТОВ «Вахтпромстрой» на посаді «электромонтером по ремонту и обслуживанию электрооборудования 5 разряда в энергоцех вахтовым методом работы» (мовою оригігалу) та відповідно до постанови РМ СРСР від 10.02.1960р. №148 та указу від 26.09.1967р. отримав північну надбавку до заробітної плати в розмірі відсотків. На наступну надбавку відпрацьовано 365 днів. Заробітною платою забезпечено по 15.06.2015р. Утримання податку виконано повністю.

16.04.2014 року зареєстровано та отримано свідоцтво обов`язкового пенсійного страхування.

Положеннями частини 2 статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Відповідно до вимог статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Згідно абзацу 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Отже, наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди враховується при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалася трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг регламентовано положеннями статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 1 вказаного Закону встановлено, що страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

За змістом частин 1, 10, 12 статті 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Як встановлено судом, до пенсійної справи та матеріалів справи до суду не надано документів (інформації) про відрахування до органів пенсійного фонду страхових внесків за період з 18.12.2013р. по 02.10.2014р. та з 06.10.2014р. по 15.06.2015 р.

Однак, в даному випадку, суд зазначає, що відсутність інформації та документів стосовно сплати ТОВ «Вахтпромстрой» страхових внесків, їх неналежна сплата чи ненадходження таких внесків до Пенсійного фонду не може бути підставою для незарахування до страхового стажу позивача його періоду роботи на території російської федерації, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа. Факт ненадходження відрахувань до Пенсійного фонду із зарплати позивача за відсутності його вини, не може бути підставою для відмови у зарахуванні йому стажу роботи на відповідному підприємстві.

Позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення вказаного періоду роботи до страхового стажу за порушення, вчинене страхувальником, оскільки згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.

Наведене узгоджується з правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16).

Таким чином, обґрунтовуючи правомірність незарахування до страхового стажу позивача періоду його роботи в ТОВ «Вахтпромстрой» у період з 18.12.2013р. по 02.10.2014р. та з 06.10.2014р. по 15.06.2015 р., з огляду на відсутність відомостей про сплату страхових внесків, відповідач покладає відповідальність за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо сплати страхових внесків на позивача, тим самим, позбавляючи його соціальної захищеності, що є неприпустимим та суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Враховуючи вище викладене, період роботи позивача в ТОВ «Вахтпромстрой» у період з 18.12.2013р. по 02.10.2014р. та з 06.10.2014р. по 15.06.2015 р. має бути зараховано до його страхового стажу, а відтак, позовна вимога щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в ТОВ «Вахтпромстрой» з 18.12.2013р. по 02.10.2014р. та з 06.10.2014р. по 15.06.2015 р., підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах, суд зазначає наступне.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначені способи захисту порушених прав, свобод та інтересів, та зазначено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.4 та п.10 ч.2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до частини 4 статті 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Такі рішення приймаються на підставі звернення зацікавленої особи та за результатами аналізу поданих нею документів.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що задоволення повністю вказаних позовних вимог, без перевірки суб`єктом владних повноважень, дотримання заявником усіх визначених законом умов, буде втручанням у дискреційні повноваження відповідача, а відтак в цій частині позов слід задовольнити частково, шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.09.2021 року №6991 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат. У відповідності до статті 139 КАС України судові витрати у вигляді сплаченої суми судового збору у розмірі 908,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, буд.26, м.Дніпро, 49094; ) про відмову в призначенні пенсії, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , №90 від 27.09.2021 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, буд.26, м.Дніпро, 49094; ) зарахувати до пільгового стажу (Список №2) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , період роботи в ТОВ «Нікопольський завод Сталевих труб «Ютіст» з 01.12.2012 року по 24.09.2013 рік.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, буд.26, м.Дніпро, 49094; ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , періоди роботи в ТОВ «Вахтпромстрой» з 18.12.2013 року по 02.10.2014 рік та з 06.10.2014 року по 15.06.2015 рік.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, буд.26, м.Дніпро, 49094; ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 20.09.2021 року №6991 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 26) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 цього Кодексу.

Суддя Д.В. Сидоренко