Справа № 320/4339/22
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви

16 травня 2022 року м. Київ № 320/4339/22
Суддя Київського окружного адміністративного суду Дудін С.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, у якому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови перерахувати та виплатити позивачу пенсію в розмірі 80% від суми грошового забезпечення на підставі довідки Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 17.09.2021 №9998 та зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію у вищевказаному розмірі та порядку, без обмеження її максимального розміру, починаючи з 01.04.2019.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За результатом розгляду матеріалів позовної заяви суд дійшов висновку про необхідність її повернення з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів поданого адміністративного позову, позивачем подано до суду квитанцію від 22.06.2021 № 0.0..1 на суму 908,00 грн., однак відповідно з виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, дана квитанція зареєстрована за справою 320/7549/20.

Так, з аналізу інформації, наявної в АІС «Діловодство спеціалізованого суду» позивач звертався до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій (справа №320/7549/20).
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали, шляхом подання до суду: - заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та доказів на підтвердження існування обставин, що об`єктивно перешкоджали особисто позивачеві з`ясувати стан справ починаючи з березня 2019 року при виникненні підстав для здійснення перерахунку раніше призначеної йому пенсії, та звернутись до суду з адміністративним позовом у строки, визначені Кодексом адміністративного судочинства України, з урахуванням висновків суду наведених в даній ухвалі та постанови Верховного Суду від 31.03.2021 по справі №240/12017/19.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.08.2021 у справі №320/7549/20 позовну заяву було повернуто позивачеві у зв`язку з не усуненням недоліків.

При цьому при поданні позову у справі №320/7549/20 позивачем був використаний платіжний документ від 22.06.2021 № 0.0..1 на суму 908,00 грн.

Про цей факт позивачеві вже було повідомлено ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 у справі №320/15637/21, якою було залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про:

- визнання протиправними дій щодо відмови перерахувати та виплатити пенсію в розмірі 80% грошового забезпечення на підставі довідки Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 17.09.2021 № 9998;

- зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити пенсію в розмірі 80% грошового забезпечення на підставі довідки Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 17.09.2021 № 9998, з урахуванням 100% суми підвищення, без обмеження максимального розміру пенсії з урахуванням раніше проведених виплат, починаючи з 01.04.2019.

Цією ухвалою позивачеві було встановлено десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали шляхом подачі до суду документу про сплату судового збору в розмірі 908,00 грн. або документ, який підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.12.2021 позовну заяву у справі №320/15637/21 було повернуто позивачеві у зв`язку з поданням заяви про відкликання.

Після цього позивач звернувся з аналогічним позовом до Київського окружного адміністративного суду (справа №320/737/22), за результатом розгляду якого ухвалою суду від 25.01.2022 позовну заяву було залишено без руху.

Так, суд зазначив про необхідність подання позову у новій редакції із зазначенням у ньому: обставин та підстав перебування позивача на обліку в органах Пенсійного фонду із наданням копії розпорядження про призначення пенсії станом на дату взяття на облік; кінцевої дати спірного періоду; загального розміру пенсійних виплат, одержаних позивачем за спірний період із розбиттям по роках та наданням документального підтвердження їх одержання; надання розрахунку спірної суми, яку відповідач зобов`язаний нарахувати та виплатити заявникові; подання суду витягу з Реєстру застрахованих осіб; зазначення місця знаходження оригіналів документів, копії яких долучено до позовної заяви; представлення суду копії договору про надання правничої допомоги; надання власного письмового підтвердження позивача про відсутність аналогічного спору на розгляді іншої судової установи; обґрунтування порушення прав, інтересів заявника діями та рішенням відповідача; подання заяви про поновлення строку звернення до суду та квитанції про сплату судового збору у розмірі 1984, 8 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.02.2022 позовну заяву у справі №320/737/22 було повернуто позивачеві у зв`язку з поданням заяви про відкликання.

Після цього позивач знову звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив суд: визнати протиправними дії відповідача, що виявились у відмові здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії у розмірі 80 % суми грошового забезпечення на підставі довідки Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 17.09.2021 № 9998; зобов`язати відповідача здійснити позивачу з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 80 % суми грошового забезпечення на підставі довідки Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 17.09.2021 № 9998 без обмеження пенсії максимальним розміром та з урахуванням раніше виплачених сум (справа №320/2651/22).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 позовну заяву у справі №320/2651/22 було повернуто позивачеві у зв`язку з поданням заяви про відкликання.

Таким чином, звернення позивача до Київського окружного адміністративного суду з позовом у цій справі (№320/4339/22) є четвертим, з приводу чого суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Статтею 129 Конституції України обов`язковість рішень суду (до яких належать і ухвали) визначена як одна з основних засад судочинства.

Відповідно до статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно з частиною другою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Отже, відповідно до наведених законодавчих положень вищевказані судові рішення (ухвали Київського окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без руху), які набрали законної сили і в яких зафіксовані факти невідповідності поданої позивачем позовної заяви процесуальним вимогам, є обов`язковими.

Натомість, висновки суду про недотримання позивачем процесуальних вимог під час звернення до суду не були враховані позивачем, а фактично позивачем декілька разів поспіль повторно подано до суду той самий позов, зауваження щодо якого були викладені у вищевказаних ухвалах про залишення позовної заяви без руху, що свідчить про бажання позивача здійснити маніпуляцію автоматизованим розподілом справ між суддями шляхом подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, з метою обрання конкретного судді для розгляду цієї справи, що, у свою чергу, є ознакою зловживання процесуальними правами.

Так, частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини другої цієї статті з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Частинами третьою та четвертою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України Про судоустрій і статус суддів суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

За таких обставин, приймаючи до уваги наявність ознак зловживання позивачем наданими йому процесуальними правами, суд вважає за необхідне позовну заяву повернути позивачеві з усіма доданими до неї документами.

Суд зазначає, що повернення позовної заяви позивачеві свідчить не про допущення судом формалізму, а про вчинення дій, направлених на упорядкування процесуальних правовідносин. При цьому, така процесуальна дія не є порушенням права позивача на доступ до суду в розумінні норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини.

Так, у пункті 35 рішення у справі "Плахтєєв та Плахтєєва проти України" від 12.03.2009 (Заява № 20347/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом (див. рішення у справі "Ґолдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року, серія A, N 18, сс. 17-18, пп. 35-36). Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності, заходи забезпечення позову, нормативне регулювання такого права стосовно неповнолітніх та психічно хворих осіб (див. рішення у справі "Стаббінґс та інші проти Сполученого Королівства" (Stubbings and Others v. the United Kingdom) від 22 жовтня 1996 року, Reports 1996-IV, с. 1502-3, пп. 51-52; і у справі "Толстой Милославський проти Сполученого Королівства" (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13 липня 1995 року, серія A, N 316-B, сс. 80-81, пп. 62-67). Якщо доступ до суду обмежено внаслідок дії закону або фактично, Суд має з`ясувати, чи не порушило встановлене обмеження саму суть цього права і, зокрема, чи мало воно законну мету, і чи існувало відповідне пропорційне співвідношення між застосованими засобами і поставленою метою (див. рішення у справі "Ашинґдейн проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, серія A, N 93, сс. 24-25, п. 57).

У пункті 31 рішення у справі "Наталія Михайленко проти України" від 30.05.2013 (Заява № 49069/11) Європейський суд з прав людини також зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб (див. рішення від 28 травня 1985 року у справі Ешингдейн проти Сполученого Королівства (Ashingdane v. the United Kingdom), п. 57, Series A № 93). Встановлюючи такі правила, Договірна держава користується певною свободою розсуду.

Відповідно до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:
1. Позовну заяву повернути позивачеві з усіма доданими до неї документами.

2. Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Дудін С.О.